Справа № 816/2776/14
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.Справа № 816/2776/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Зіньківському
районі Полтавської області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014р. по
справі № 816/2776/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Зіньківському районі
Полтавської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Зіньківському районі Полтавської
області

про відшкодування витрат на виплату
пенсії по інвалідності,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
Зінківському районі Полтавської
області (далі - позивач) звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання в
Зінківському районі (далі - відповідач),
в якому просило суд стягнути з
відповідача (, МФО 831019
р/р 4104 УДК в Полтавській області)
на користь позивача (р/р 1 в ОПЕРВ
облуправління Ощадного банку МФО331467,
) за січень - червень 2014
року суми витрат Пенсійного фонду за
потерпілого ОСОБА_1 по виплаті пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання в розмірі 470,
97 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з відповідача
(ідентифікаційний код 23809922,
місцезнаходження: вул. Леніна, 49, м.
Зіньків, Полтавська область, 38100) на
користь позивача (ідентифікаційний
код 22534570, місцезнаходження: вул. Леніна,
40, Полтавська область, 38100) суми витрат
Пенсійного фонду України за
потерпілого ОСОБА_1 по виплаті пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період
січень - червень 2014 року в розмірі 470
(чотириста сімдесят) гривень 97
(дев'яносто сім) копійок.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
неповно та не об'єктивно розглянуто
всіх обставин справи просив скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що відповідно до таблиць
розбіжностей до довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень-червень 2014 року
відповідачем не було прийнято до
заліку: суму витрат на виплату пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за
потерпілого ОСОБА_1 за період січень -
червень 2014 року у розмірі 470 грн. 97 коп.

Нещасний випадок на виробництві з
ОСОБА_1 стався 05 травня 1970 року в школі
№ 1 м. Апатіти, Мурманської області, про
що свідчить акт про нещасний випадок на
виробництві від 06 травня 1970 року.

Приймаючи рішення про задоволення
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з безпідставності
відмови відповідача включити до заліку
суму витрат на виплату пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначеної потерпілому ОСОБА_1 в
період січень - червень 2014 року у
розмірі 470 грн. 97 коп. Колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції на підставі
наступного.

За визначенням ст.1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.4 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України.

Відповідно до ч.2 ст.4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Статтею 12 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.25 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, за
пенсійним страхуванням надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Частиною 4 статті 26 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
встановлено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Таким чином, оскільки пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тобто тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до статті 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Згідно з п.5 ст.24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, до якої
належить ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Колегія суддів зазначає, що право
на таке забезпечення, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, у якій з
колишніх республік СРСР стався
нещасний випадок на виробництві з
застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з
виконанням нею трудових обов'язків.

Згідно п."а" ч.1 статті 27 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", громадянам
України - переселенцям з інших держав,
які не працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Також відповідно до ст. 3 зазначеної
Угоди встановлено, що всі витрати,
пов'язані зі здійсненням пенсійного
забезпечення за даною Угодою, несе
держава, яка надає забезпечення.

Тобто, взаємні розрахунки між
державами можуть проводитися лише на
підставі двосторонніх договорів, а
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Отже, неприйняття відповідачем до
заліку витрат на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за
потерпілого ОСОБА_1 за період січень -
червень 2014 року у розмірі 470 грн. 97 коп. є
неправомірним.

Крім того відповідно до п. 5, 6, 7 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4,
органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Таким чином колегія судді погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
відповідачем по справі було
безпідставно відмовлено включити до
заліку суму витрат на виплату пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначеної потерпілому ОСОБА_1 в
період січень - червень 2014 року у
розмірі 470 грн. 97 коп.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від
31.07.2014 року відповідає вимогам ст. 159 КАС
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог відповідача по
справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Зіньківському
районі Полтавської області залишити
без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014р. по
справі №816/2776/14
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.