Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/38544/12

К/9991/35119/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівМороз Л.Л. Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
"Торгівельний Дім "НР-Технотекстиль" до
Кіровоградської митниці Державної
митної служби України, Головного
управління Державного казначейства
України у Кіровоградській області про
визнання протиправним рішення про
визначення митної вартості товарів за
касаційними скаргами Кіровоградської
митниці та прокуратури
Кіровоградської області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 березня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ТОВ "Торгівельний Дім
"НР-Технотекстиль" у Кіровоградському
окружному адміністративному суді
пред'явило позов до Кіровоградської
митниці, Головного управління
Державного казначейства України у
Кіровоградській області про
визначення митної вартості товарів.

Просило визнати протиправним та
скасування рішення відповідача про
визначення митної вартості товарів від
24 жовтня 2008 року № 664-і та картки
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 901030005/2008/000036.

Зобов'язати Кіровоградську митницю
провести митне оформлення нитки
поліпропіленової некондиційної по
кольору, імпортованої від ВАТ
"Камєнськволокно", м.
Камєнськ-Шахтінський, Росія за митною
вартістю товару в розмірі 87559,76 грн.,
зазначеною в вантажній митній
декларації № 901030005/2008/001295.

Зобов'язати Кіровоградську митницю
направити Головному управлінню
Державного казначейства України в
Кіровоградській області висновок про
відшкодування надмірно сплачених
платежів у розмірі 16543,32 грн.

Зобов'язати Головне управління
Державного казначейства України у
Кіровоградській області повернути з
Державного бюджету України суми
надмірно сплачених митних платежів у
розмірі 16543,32 грн. та суму сплаченого
судового збору у розмірі 165,43 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2012 року позов частково задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Кіровоградської митниці
Державної митної служби України від 24
жовтня 2008 року № 664-і про визначення
митної вартості товарів.

Визнано протиправною та скасовано
картку відмовив прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
901030005/2008/000036.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій
Кіровоградська митниця та Прокуратура
Кіровоградської області подали
касаційні скарги, в яких вказали на те,
що оскаржувані рішення судів у справі
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просять їх скасувати та постановити у
справі нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ТОВ
"Торгівельний Дім "НР-Технотекстиль".

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов ТОВ "Торгівельний Дім
"НР-Технотекстиль", та апеляційний суд,
залишаючи рішення суду першої
інстанції без зміни, виходили з того, що
Кіровоградська митниця мала у своєму
розпорядженні усі необхідні документи
для митного оформлення ввезеного ТОВ
"Торгівельний Дім "НР-Технотекстиль" на
митну територію України товару.

Прийнявши рішення від 24 жовтня 2008 року
№ 664-і, а також Картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України від 24 жовтня 2008 року №
901030005/2008/000036 Кіровоградська митниця
діяла не на підставі та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Така правова позиція судів попередніх
інстанцій є правильною, оскільки вона
ґрунтується на повно та всебічно
встановлених обставинах справи та
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Згідно із статтею 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 40 Митного кодексу України
встановлено правило, що усі товари і
транспортні засоби, що переміщуються
через митний кордон України,
підлягають митному контролю.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України "Про затвердження Порядку
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів"
від 09 квітня 2008 року № 339 передбачено,
що контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється митним органом
відповідно до статті 41 Митного Кодексу
України шляхом проведення перевірки
документів, поданих для підтвердження
заявленої митної вартості товарів, і
відомостей, що необхідні для
здійснення митного контролю,
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено або наявною у
митного органу інформацією про рівень
цін на такі товари або вартість прямих
витрат на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

Статтею 45 Митного кодексу України
встановлений обов'язок осіб, які
переміщують товари і транспортні
засоби через митний кордон України,
подавати митним органам документи та
відомості, необхідні для здійснення
митного контролю.

Перелік документів, що
використовуються для визначення
митної вартості товарів, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 лютого 2006 року № 80 "Про перелік
документів, необхідних для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України".

Згідно зі статтею 81 цього ж Кодексу
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари і
транспортні засоби, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень Митного кодексу
України, вона та метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Відповідно до статей 264, 265 Митного
кодексу України заявлена декларантом
митна вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Митний орган здійснює
контроль правильності визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями цього Кодексу.

Митний орган має право упевнитися у
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Умови та механізм декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначені Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року №1766 (далі - Порядок
декларування митної вартості товарів).

Пунктом 6 вказаного Порядку
передбачено, що декларант самостійно
заповнює декларацію митної вартості,
за винятком граф, призначених для
відміток митниці, а пунктом 7 цього ж
Порядку визначений перелік
обов'язкових документів, що додаються
декларантом на підтвердження
заявлених ним відомостей про
визначення митної вартості, зокрема:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

За змістом пункту 11 Порядку
декларування митної вартості товарів
для підтвердження митної вартості
товарів на вимогу митного органу
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи. Посадова особа
митного органу у графі "Для відміток
митниці" декларації митної вартості
робить запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку
декларування митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи, визначені у
пункті 11 цього Порядку протягом 10
календарних днів після ознайомлення із
записом митного органу про їх подання.
У разі відмови подати додаткові
документи декларант робить
відповідний запис із зазначенням дати,
прізвища та свого підпису на
зворотному боці основного аркуша
декларації митної вартості. Якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

Статтею 266 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України, здійснюється
шляхом застосування таких методів: за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються (метод 1); за ціною угоди
щодо ідентичних товарів (метод 2); за
ціною угоди щодо подібних (аналогічних)
товарів (метод 3); на основі віднімання
вартості (метод 4); на основі додавання
вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Пунктом 15 Порядку декларування митної
вартості товарів передбачено, що для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості товарів у разі потреби
на вимогу митного органу можуть
додатково подаватися такі документи:
установчі документи підприємства, що
переміщує товари; угода з третіми
особами, що пов'язана з угодою
(контрактом) поставки товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третіми
особами на користь продавця; рахунки
про сплату комісійних, брокерських
послуг, пов'язаних з виконанням умов
угоди щодо товарів, митна вартість яких
визначається; відповідна
бухгалтерська документація;
ліцензійні чи авторські угоди;
замовлення на поставку товарів;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми-виробника;
калькуляція фірми-виробника на товари,
митна вартість яких визначається; інші
документи, що можуть бути використані
для підтвердження відомостей,
заявлених у декларації митної
вартості.

Судами першої та апеляційної інстанцій
було встановлено, що 20 жовтня 2008 року
позивачем за вантажною митною
декларацією № 901030005/8/001320 до митного
оформлення був заявлений придбаний за
договором № 313/08 від 11 червня 2008 року
товар (нитку поліпропіленову
текстуровану пофарбовану некондиційну
за кольором). У декларації позивачем
було заявлено митну вартість товару за
ціною договору.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем було надано митному органу
наступні документи: договір та додатки
до нього, рахунок-фактура, міжнародна
товарно-транспортна накладна та інші
документи, передбачені Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року № 1766.

На підтвердження митної вартості
товару позивачем 21 жовтня 2008 року
подано до митного органу додаткові
документи, а саме: копії документів, що
підтверджують імпорт ідентичного
товару у 2008 році за тим же договором,
додаткові рахунки-фактури та
міжнародні товарно-транспортні
накладні, вантажні митні декларації.

Рішенням від 24 жовтня 2008 року № 664-і про
визначення митної вартості товарів
відповідачем було підвищено заявлену
митну вартість. При визначенні митної
вартості товару відповідач застосував
резервний метод.

Того ж дня відповідачем було видано
картку відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
901030005/2008/000036.

Позивач здійснив визначення митної
вартості товару за основним методом,
тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються.

Разом з митною декларацією на
підтвердження обґрунтованості
визначення митної вартості товару
позивачем також були надані митному
органу необхідні документи.

20 жовтня 2008 року Митниця повідомила
Підприємство про необхідність надання
додаткових документів. На вимогу
відповідача позивач додатково надав:

Рахунок № 2110 від 23 вересня 2008 року ВАТ
"Каменскволокно", платіжні доручення в
іноземній валюті № 5 від 25 вересня 2008
року на суму 300 000,00 російських рублів та
№ 6 від 03 жовтня 2008 року на суму 160 992,00
російських рублів, міжнародну
товарно-транспортну накладну №
10315010/161008/0002742 від 17 жовтня 2008 року.
Додатково позивачем надано внутрішні
документи ВАТ "Каменскволокно", а саме -
додаток до нормативних цін на
продукцію виробничо-технічного
призначення на червень 2008 року та на
вересень 2008 року.

Згідно з рішенням про коригування
митної вартості вказаного товару №
664-і, прийнятого відповідачем 24 жовтня
2008 року, останнім відповідно до статті
64 Митного Кодексу України, встановлено
митну вартість товарів за шостим
резервним методом (за аналогічними
операціями, що містяться у
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками) другорядного
способу.

Таке рішення прийнято у зв'язку із тим,
що подані декларантом документи не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості.

Разом з тим, відповідно до статті 64
Митного кодексу України резервний
метод застосовується у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, то митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

Визначивши, що позивачем було надано
відповідачеві всі передбачені
вказаними правовими нормами
підтверджуючі документи, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
безпідставність проведення
відповідачем коригування митної
вартості товару за шостим резервним
методом (за аналогічними операціями, що
містяться у автоматизованій системі
аналізу та управління ризиками)
другорядного способу, оскільки такий
метод міг бути застосований тільки у
разі відсутності підстав для
застосування основного методу, який в
даному випадку застосовано позивачем
відповідно до вимог закону.

За таких обставин у Луганської митниці
Державної митної служби України не
було підстав для коригування митної
вартості товару, ввезеного ТОВ
"Луганський завод "Полімер" на митну
територію України товару за УКТЗЕД,
відмови у його митному оформленні
відповідно до наданої ТОВ "Луганський
завод "Полімер" вантажної митної
декларації та для видачі Картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України.

Суди попередніх інстанцій повно та
всебічно встановили обставини у справі
та наданим сторонами доказам надали
правильну правову оцінку. Їхні рішення
є законними і обґрунтованими, підстав
для їх скасування немає.

Доводи касаційної скарги Луганської
митниці Міністерства доходів і зборів
України не спростовують висновки судів
першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Кіровоградської
митниці Державної митної служби
України залишити без задоволення, а
оскаржувані постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2010 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 березня 2012 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний Дім
"НР-Технотекстиль" до Кіровоградської
митниці Державної митної служби
України, Головного управління
Державного казначейства України у
Кіровоградській області про визнання
протиправним рішення про визначення
митної вартості товарів - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.