Справа № К/9991/15033/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/15033/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області, третя особа -
Державна податкова адміністрація
України про зобов'язання провести
перерахунок пенсії, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 24 липня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Черкаської області
від 23 лютого 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області, третя особа - Державна
податкова адміністрація України про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії з урахуванням щомісячної
надбавки до грошового утримання -
доплати від суми належної пенсії в
розмірі 25 %, 100 % та 50% надбавки за умови
служби, які виплачувалися до 01 квітня
2006 року.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 24 липня 2007 року,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Черкаської області
від 23 лютого 2011 року, позов
задоволено частково. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_3, з врахуванням
щомісячної доплати в розмірі 25 % суми
пенсії, яка могла б бути нарахована
працівнику у разі виходу на пенсію за
вислугою років. В задоволенні решти
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Головне управління Пенсійного
фонду України в Черкаській області
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 наказом
Державної податкової адміністрації в
Черкаській області за № З-о від 21 січня
2003 року звільнений зі служби у
відставку (за віком).

Пенсія позивачу призначена з 22
січня 2013 року згідно із Законом України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Відповідно до частини третьої статті 63
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб»
усі призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені частиною другою статті 51
цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 27
Закону України від 4 грудня 1990 року №
509-XII «Про державну податкову службу в
Україні» (чинного на час виникнення
спірних відносин) форми і розміри
матеріального забезпечення осіб
начальницького складу податкової
міліції, включаючи грошове утримання,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 9 березня 2006 року № 268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» (далі -
постанова № 268) збільшено посадовий
оклад працівників державної
податкової служби за посадою,
аналогічною займаній позивачем до
виходу на пенсію, а також передбачено
встановлення інших видів грошового
забезпечення відповідної категорії
службовців.

Разом із тим цією постановою визнано
такою, що втратила чинність, постанову
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 1996 року № 1592 «Про умови оплати
праці працівників органів державної
податкової служби» (далі - постанова №
1592), яка передбачала виплату
отримуваної позивачем надбавки за
особливі умови праці у розмірі 50 %
окладу грошового утримання.

З метою впорядкування умов оплати
праці працівників органів державної
влади Указом Президента України від 30
березня 2006 року № 272/2006 було визнано
такими, що втратили чинність деякі
Укази Президента України, й, зокрема,
Указ № 575/2002.

У зв'язку із втратою чинності Указом №
575/2002 скасовано також і встановлену
позивачу під час служби передбачену
цим Указом надбавку.

За правилами пункту 15 постанови № 268
умови оплати праці, затверджені цією
постановою, застосовуються з 1 січня 2006
року, а для працівників, окремі умови
оплати праці яких визначені указами
Президента України, - з 1 квітня після
визнання такими, що втратили чинність,
цих указів.

Таким чином, для відповідної категорії
працівників податкових органів
постановою № 268 встановлено нові умови
праці, зокрема посадові оклади та інші
види грошового забезпечення, при цьому
виплата таким особам надбавок,
врахованих до грошового забезпечення,
з якого обчислювалась пенсія позивача,
не передбачена.

Водночас, відповідно до пункту 9
зазначеної постанови у разі зменшення
у зв'язку з прийняттям цієї постанови
та визнання такими, що втратили
чинність, актів Кабінету Міністрів
України та указів Президента України,
розміру заробітної плати (без премії),
грошового забезпечення (без премії) в
окремих працівників державних та інших
органів, умови оплати праці яких
визначені цією постановою, та у
працівників, прирівняних згідно з
нормативно-правовими актами, що
втрачають чинність, за умовами оплати
праці до працівників державних
органів, або яким передбачено
збереження умов оплати праці за
попередньою посадою, на час роботи на
займаній посаді виплачується різниця
між заробітною платою (без премії),
грошовим забезпеченням (без премії),
визначеною за умовами оплати праці,
згідно з нормативно-правовими актами,
що втратили чинність, та розміром
заробітної плати, встановленим за
новими умовами оплати праці.

Тому правильним є висновок судів
попередніх інстанцій, що перерахунок
пенсії на підставі частини третьої
статті 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб»
з урахуванням встановленого
вищезгаданою постановою нового
розміру посадового окладу зі
збереженням раніше виплачуваних видів
грошового забезпечення не
допускається.

Разом з тим, відповідно до
частини 3 статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб»
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів
України «Про умови оплати праці
працівників органів державної
податкової служби» від 31 грудня 1996 року
№1592 надано право керівникам органів
державної податкової служби у межах
установлених фондів оплати праці та
граничної чисельності працюючих
установлювати особам рядового і
начальницького складу податкової
міліції, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством
і залишені за їхньою згодою та в
інтересах справи на службі, щомісячну
доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків
суми пенсії, яка б могла бути їм
нарахована.

Виходячи зі змісту вказаної статті,
колегія суддів приходить до висновку,
що доплата у розмірі 25% суми пенсії, яка
могла б бути нарахована при виході на
пенсію, не є видом додаткового
грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія, оскільки є
фактично виплатою частини пенсії, яка
виплачується працівникові у зв'язку з
набуттям права на пенсію за вислугу
років і який продовжує працювати, а
тому обґрунтовано не була включена в
грошове забезпечення позивача, з якого
обчислюється пенсія останнього.

Таким чином, суди попередніх
інстанцій дійшли помилкового висновку,
щодо задоволення позовних вимог в
частині зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_3, з
врахуванням щомісячної доплати в
розмірі 25 % суми пенсії, яка могла б бути
нарахована працівнику у разі виходу на
пенсію за вислугою років.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 Кодексу адміністративного
судочинства України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Оскільки обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального права, судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

постановила:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області задовольнити.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 24 липня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Черкаської
області від 23 лютого 2011 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області, третя
особа - Державна податкова
адміністрація України про зобов'язання
провести перерахунок пенсії відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: