Справа № 2а-1970/2472/12
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/31645/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.,розглянувши у
попередньому судовому
засіданнікасаційну
скаргуТернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській областіна
постановуЛьвівського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2014у
справі № 2а-1970/2472/12за
позовомТернопільської об'єднаної
державної податкової
інспекціїдоВідкритого акціонерного
товариства «Тернопільське об'єднання
«Текстерно»простягнення
заборгованості перед бюджетами та
державними цільовими фондами по
земельному податку з юридичних осіб ,-

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася до суду
з позовом до Відкритого акціонерного
товариства «Тернопільське об'єднання
«Текстерно» про стягнення 1 407 555,69 грн.
заборгованості перед бюджетами та
державними цільовими фондами за
рахунок коштів з рахунків у
банківських установах, що обслуговують
ВАТ «Текстерно», та за рахунок його
активів.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16.07.2012 позов
задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2014
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16.07.2012
скасовано та прийнято нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

У письмовому заперечені на касаційну
скаргу відповідач, посилаючись на те,
що вимоги касаційної скарги є
необґрунтованими, просить у
задоволенні касаційної скарги
відмовити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено та не заперечується
відповідачем, що ВАТ «Тернопільське
об'єднання «Текстерно» станом на 11.06.2012
мало заборгованість по земельному
податку з юридичних осіб за період з
травня 2011 року по червень 2012 року у сумі
1 407 555,69 грн.

Суд першої інстанції, встановивши факт
наявності заборгованості ВАТ
«Текстерно» зі сплати земельного
податку з юридичних осіб за період з
травня 2011 року по червень 2012 року,
дійшов висновку про задоволення позову
з огляду на те, що платник податку не
сплатив суму податкового боргу, а тому
ця сума підлягає стягненню за рішенням
суду в порядку позовного провадження,
що відповідає захисту прав і законних
інтересів позивача.

Суд апеляційної інстанції скасував
постанову суду першої інстанції та
відмовив в задоволенні позову з огляду
на те, що податковий орган, звертаючись
до суду з адміністративним позовом у
загальному (позовному) порядку, порушив
процедуру звернення до суду,
передбачену для даних правовідносин.
Крім того, судом зазначено, що суд
першої інстанції передчасно розглянув
вимоги про стягнення податкового
боргу, з огляду на встановлені
обставини ненадсилання контролюючим
органом платнику податку податкової
вимоги про сплату податкового боргу.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками суду апеляційної
інстанції про відмову в задоволенні
позову, з огляду на наступне.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органами державної податкової служби,
у розмірі суми податкового боргу або
його частини.

За змістом п.95.4 ст.95 Податкового
кодексу України контролюючий орган на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Особливості провадження у справах за
зверненням органів доходів і зборів
врегульовані статтею 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в силу ч.1 якої провадження у
справах за зверненням органів
державної податкової служби при
здійсненні ними передбачених законом
повноважень здійснюється на підставі
подання таких органів щодо стягнення
коштів за податковим боргом.

Частиною 3 статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що подання подається до
суду першої інстанції протягом
двадцяти чотирьох годин з моменту
встановлення обставин, що зумовлюють
звернення до суду, за загальними
правилами підсудності, встановленими
цим Кодексом.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновком суду апеляційної
інстанції, що, звертаючись до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом у загальному
(позовному) порядку, Тернопільською
ОДПІ не дотримано вищезазначених вимог
процесуального закону та порушено
встановлену для даних правовідносин
процедуру звернення до суду.

Пунктом 59.4 ст.59 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
вимога надсилається також платникам
податків, які самостійно подали
податкові декларації, але не погасили
суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

За змістом п.95.1 ст.95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач не надсилав
відповідачу податкову вимогу про
сплату боргу по земельному податку
юридичних осіб на суму 1 407 555,69 грн. При
цьому, доводи касаційної скарги щодо
направлення відповідачу податкових
вимог у 2001 році, які є чинними та не
відкликаними, судова колегія вважає
необґрунтованими, оскільки
матеріалами справи та касаційної
скарги вони не підтверджені.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні даної справи та
вважає, що суд повно встановив
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, та надав
їм правову оцінку на підставі норм
закону, що підлягали застосуванню до
даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваного судового рішення судом
апеляційної інстанції були порушені
норми матеріального чи процесуального
права.

Відповідно до ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до скасування оскаржуваного
судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15.05.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, передбачених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
В.В. Кошіль

О.А. Моторний