Справа № 875/278/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/278/14

(А/800/212/14)

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого, судді - Швеця В.В. ,

Суддів - Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

секретар судового засідання -
Добродуб К.Я.,

з участю: представника позивача -
ОСОБА_2,

представника
відповідача - Рахнянського Б.Ю.,

провівши у судовому засіданні
апеляційний розгляд адміністративної
справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною та скасування
постанови від 30 вересня 2014 року № 1384 в
частині, зобов'язання вчинити дії,

провадження в якій відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 жовтня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

4 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Центральної виборчої
комісії (далі - ЦВК), в якому просив суд
скасувати постанову від 30 вересня 2014
року № 1384 «Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_4», в частині
відмови у реєстрації його кандидатом у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 67 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року та
зобов'язання ЦВК зареєструвати його
кандидатом у народні депутати України.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що у ЦВК не було підстав,
визначених частиною першою статті 60
Закону України від 17 листопада 2011 року
№ 4061-VI "Про вибори народних депутатів
України" (далі - Закон № 4061-VI), для
відмови йому в реєстрації кандидатом в
народні депутати України, оскільки усі,
передбачені частиною другою статті 55
цього Закону, документи ним були
подані.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду України від
5 жовтня 2014 року ОСОБА_4 в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою
постановою, ОСОБА_4 оскаржив її в
апеляційному порядку, просив її
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав
та просив її задовольнити.

Представник ЦВК в судовому засіданні
заперечив проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 жовтня 2014
року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
прийнято під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що не
зазначення в заяві про самовисування
такого обов'язкового реквізиту, як
зобов'язання у разі обрання народним
депутатом України припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та законів України
несумісна з мандатом народного
депутата не може вважатися помилкою чи
неточністю в розумінні частини третьої
статті 60 Закону № 4061-VI, оскільки ця
вимога прямо передбачена законом і
обов'язок її внесення до заяви
покладено на особу, яка подає документи
щодо реєстрації кандидатом в народні
депутати.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно з пунктом 6 статті 19 Закону
України 30 червня 2004 року №
1932-IV "Про Центральну виборчу комісію",
Центральна виборча комісія реєструє
кандидатів у народні депутати України
в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 59
Закону № 4061-VI кандидати у депутати в
одномандатних округах реєструються
Центральною виборчою комісією за умови
подання їй документів, передбачених
статтею 55 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 55
Закону № 4061-VI передбачено, що
Центральна виборча комісія реєструє
кандидата у депутати, який балотується
в одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови пред'явлення
ним особисто паспорта громадянина
України або тимчасового посвідчення
громадянина України (для осіб, недавно
прийнятих до громадянства України), та
отримання нею, зокрема, заяви про
самовисування, датованої днем подання
документів для реєстрації його
кандидатом у депутати до Центральної
виборчої комісії, із зобов'язанням у
разі обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які відповідно до Конституції
України та законів України несумісні з
мандатом народного депутата України,
та згоду на оприлюднення біографічних
відомостей у зв'язку з участю у виборах,
а також із зобов'язанням у разі обрання
депутатом протягом місяця після
офіційного оприлюднення результатів
виборів передати в управління іншій
особі належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає).

З урахуванням наведеного та беручи до
уваги, що пункт 1 частини другої статті
55 Закону № 4061-VI вимагає від
кандидата в депутати у заяві про
самовисування взяти певні зобов'язання
або зазначити, що таких немає, колегія
суддів вважає, що ця вимога закону
поширюється на всі перелічені в цьому
пункті випадки: зобов'язання припинити
діяльність, скласти представницький
мандат, передати в управління іншій
особі належні підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом.

За перевіркою матеріалів справи
встановлено, що 25 вересня 2014 року
ОСОБА_4 подав до ЦВК заяву про
самовисування та реєстрацію
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 67
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Постановою ЦВК від 30 вересня 2014 року №
1384 відмовлено в реєстрації кандидатів
у народні депутати України ОСОБА_5,
ОСОБА_6 в одномандатному виборчому
окрузі № 62, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року в
одномандатному виборчому окрузі № 63,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в
одномандатному виборчому окрузі № 64,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 в одномандатному
виборчому окрузі № 67, ОСОБА_19, ОСОБА_4 в
одномандатному виборчому окрузі № 67.

Зазначена постанова в частині відмови
в реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України мотивована
порушенням вимог пункту 1 частини
другої статті 55 Закону № 4061-VI, оскільки
заява ОСОБА_4 про самовисування не
містить зобов'язання у разі обрання
його народним депутатом України
припинити діяльність, яка відповідно
до Конституції України та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України.

З огляду на те, що позивач не подав до
ЦВК заяву із зобов'язанням припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України (або із зазначенням
того, що така діяльність ним не
здійснюється), ЦВК обґрунтовано
розцінила це як відмову від взяття на
себе окремого зобов'язання та як
відсутність заяви про самовисування як
такої.

Таким чином, подана позивачем заява про
самовисування не відповідала
законодавчо встановленим вимогам для
цього документу.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 60 Закону № 4061-VI Центральна
виборча комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про законність Постанови №
1384 в частині відмови в реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_4 в одномандатному виборчому
окрузі № 67 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року.

Суд першої інстанції правильно та
повно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстави для його
скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 172, 177, 195, 196, 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді
В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников