Справа № 1321/2897/12
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.

Справа № 876/12512/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 19.12.2012р. по
справі № 1321/2897/2012 за позовом ОСОБА_3 до
Сокальської міської ради Львівської
області, за участі третіх осіб
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, Відділу
містобудування та архітектури
Сокальського району Львівської
області про визнання протиправним та
скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до
Сокальської міської ради, за участі
третіх осіб Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області та Відділу
містобудування та архітектури
Сокальського району Львівської
області про визнання протиправним та
скасування рішення Сокальської
міської ради № 255 від 08.08.2012 року, яким
було зобов'язано ОСОБА_3 відновити
виїзд з її будинковолодіння на АДРЕСА_1,
а також заборонено ОСОБА_3 виїзд на її
будинковолодіння, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 19.12.2012 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Сокальської міської ради № 255
від 08.08.2012 року, яким зобов'язано ОСОБА_3
відновити виїзд з її будинковолодіння
на АДРЕСА_1, а також заборонено ОСОБА_3
виїзд з її будинковолодіння, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2
оскаржили її, подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, та з наведених в ній
підстав з посиланням на порушення
судом першої інстанції, при прийнятті
оскаржуваного рішення, норм
матеріального права та неповне
з'ясування всіх обставин справи
просять скасувати оскаржувану
постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 19.12.2012р. по
справі № 1321/2897/2012 та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Апелянти та сторони, будучи
повідомленими судом про час та місце
розгляду справи, явки представників в
судове засідання не забезпечили, а тому
спір розглянуто в письмовому
провадженні, відповідно до п.2 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції не знаходить
підстав для її задоволення виходячи з
наступного.

Як вбачається з витягу з протоколу
засідання XVII чергової сесії
Сокальської міської ради VI cкликання
від 08.08.2012 року, на засіданні сесії
вказаної ради розглядалося питання про
відновлення заїзду в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3

Рішенням Сокальської міської ради XVII
сесії VI cкликання від 08.08.2012 року, ОСОБА_3
зобов'язали відновити виїзд з
будинковолодіння на АДРЕСА_1, згідно
генерального плану м. Сокаля, та
заборонити ОСОБА_3 виїзд з
будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1.

Положення статті 144 Земельного кодексу
України встановлюють порядок
припинення права користування
земельними ділянками, які
використовуються з порушенням
земельного законодавства. Так, у разі
виявлення порушення земельного
законодавства державний інспектор по
використанню та охороні земель складає
протокол про порушення та видає особі,
яка допустила порушення, вказівку про
його усунення у 30-денний строк. Якщо
особа, яка допустила порушення
земельного законодавства, не виконала
протягом зазначеного строку вказівки
державного інспектора щодо припинення
порушення земельного законодавства,
державний інспектор по використанню та
охороні земель відповідно до закону
накладає на таку особу адміністративне
стягнення та повторно видає вказівку
про припинення правопорушення чи
усунення його наслідків у 30-денний
строк.

У разі неусунення порушення земельного
законодавства у 30-денний строк
державний інспектор по використанню та
охороні земель звертається до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування з
клопотанням про припинення права
користування земельною ділянкою.

Рішення органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування про
припинення права користування
земельною ділянкою може бути оскаржене
землекористувачем у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 158 Земельного
кодексу України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах. У
разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів спір вирішується судом.

Статтею 160 Земельного кодексу України
передбачено права і обов'язки сторін
при розгляді земельних спорів. Так,
сторони, які беруть участь у земельному
спорі, мають право знайомитися з
матеріалами щодо цього спору, робити з
них виписки, брати участь у розгляді
земельного спору, подавати документи
та інші докази, порушувати клопотання,
давати усні і письмові пояснення,
заперечувати проти клопотань та
доказів іншої сторони, одержувати
копію рішення щодо земельного спору і у
разі незгоди з цим рішенням,
оскаржувати його.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_3 не притягалася до
відповідальності за порушення
земельного законодавства.

Крім цього, позивач не була повідомлена
про розгляд спірного питання в міській
раді. Як вірно встановлено судом першої
інстанції, про вказане рішення
позивачу стало відомо лише із слів
сусідів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
повідомили ОСОБА_3, що їй заборонено
їздити вказаною дорогою на легковому
автомобілі до власного гаражу.

Разом з тим, судом встановлено, що
позивач проживає в АДРЕСА_1 з 1997 року та
нею було побудовано гараж на власній
земельній ділянці з виїздом автомобіля
на вул. Миколайчука в 1998 році. Вулиця
Миколайчука в м.Сокалі є проїзною
дорогою, однак іншого виїзду з гаражу
позивачки на АДРЕСА_1 немає, оскільки
там знаходяться земельні ділянки
приватизовані сусідами.

З огляду на викладене колегія суддів
апеляційного суду, погоджується із
рішенням суду першої інстанції та
вважає, що оскаржуване рішення
Сокальської міської ради прийнято з
порушенням земельного законодавства
та порушує права позивачки та членів її
сім'ї, а відтак вказане рішення
відповідача судом першої інстанції
скасовано правомірно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.160, ст.ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 19.12.2012р. по
справі № 1321/2897/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.І. Запотічний

Судді
О.І.Довга

А.М.Ліщинський