Справа № 546/863/14-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 р.Справа № 546/863/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області та ОСОБА_1 на постанову
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 07.08.2014р. по
справі № 546/863/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Решетилівському районі
Полтавської області

про визнання протиправними дій щодо
відмови в перерахунку і виплаті
державної та додаткової пенсії та
покладання обов`язку здійснити
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

22 липня 2014 року позивачка, ОСОБА_1,
звернулася до суду з адміністративним
позовом, в якому просить визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку та виплаті йому
державної та додаткової пенсії,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату їй з 22 січня 2014
року державної та додаткової пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а також
зобов'язати відповідача в місячний
строк з дня набрання судовим рішенням
законної сили подати до суду звіт про
його виконання.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка посилається на те, що вона є
постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та інвалідом 3
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою. 30 червня 2014 року вона
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в Решетилівському районі
Полтавської області із заявою про
здійснення перерахунку та виплати йому
з 01.01.2014 року державної та додаткової
пенсії відповідно до положень вимог
ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
одначе у відповідь отримала від
відповідача листа від 04.07.2014 року, в
якому вказано, що з 01.01.2014 року пенсія їй
нараховується у розмірі, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 « Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Решетилівського районного
суду Полтавської області від 07.08.2014
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області щодо відмови у перерахунку та
виплаті ОСОБА_1 державної та додаткової
пенсії у порядку та розмірах,
визначених статтями 50, 54 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області, починаючи з 22 січня 2014 року, та
до внесення змін до законодавства з
урахуванням проведених виплат
здійснити перерахунок та виплату
державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до
вимог до ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі, не нижчому 6
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру, встановленого частиною 1
статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Решетилівському районі
Полтавської області, починаючи з 22
січня 2014 року, та до внесення змін до
законодавства з урахуванням
проведених виплат здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог до
ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру, встановленого
частиною 1 статті 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». У задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що судом першої інстанції при
винесенні постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Решетилівського
районного суду Полтавської області від
07.08.2014 року в частині задоволення
позовних вимог та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що судом першої інстанції при
винесенні постанови помилково
застосовані норми процесуального
права в частині не застосування абз. 7
п.4 ч.1 ст.163 КАС України, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 07.08.2014 року
змінити шляхом доповнення
резолютивної частини абзацом п`ятим
наступного змісту: «Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі одного місяця з дня
набрання законної сили постановою
суду».

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає необхідним
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 195 КАС України
справа розглядається в межах доводів
апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
відноситься до 1 категорії громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
3 групи безстроково по захворюванню,
пов'язаному з впливом аварії на ЧАЕС у
1986 році, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, довідкою
МСЕК серії 7-66 ВЛ № 0154070 від 06 липня 2004
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст.50 Закону України " Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
категорії І, які є інвалідами ІІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії І, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІІ групи, щодо яких установлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими шести
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. 3 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
норми і положення статей 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду на 2012 рік.

Аналогічні положення містяться і в
Законі України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік». Зазначені вище
Закони були чинними та діяли
відповідно по 31 грудня 2012 року та по 31
грудня 2013 року, а тому їх дія на 2014 рік
не поширюється.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, тобто є
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, Закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статей 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто, положення п.4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" діяли
протягом бюджетного року та
закінчилися 31.12.2013 року.

Колегія суддів зазначає, що
положеннями Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) не було передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, з 01.01.2014 року діяли
положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідно
до яких розміри пенсій для інвалідів 3
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами 3 групи
і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 50 % мінімальної пенсії за
віком.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в
розмірі встановленому постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач у період з
22.01.2014 року по 02.08.2014 року має право на
отримання основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Між тим, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014
року Кабінету Міністрів України не
надано право змінювати розміри пенсії,
вищезазначених Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати додаткової пенсії особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС,
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому
застосування до таких правовідносин
підзаконного акту - постанови КМУ № 1210,
яка суперечить Закону № 796-ХІІ, є
помилковим.

При цьому, вихідним критерієм
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтею 50 Закону № 796-ХІІ,
є мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" вираховується, виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014
року № 1622-VІІ передбачено, що норми та
положення статей, зокрема, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються в порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, ви ходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
соціального страхування на 2014 рік,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» від 31.07.2014 року № 1622-VІІ,
передбачено, що цей Закон набирає
чинності з дня, наступного за днем його
офіційного опублікування.

Вищевказаний Закон було офіційно
опубліковано в газеті «Голос України»
02.08.2014 року (№ 146), а відтак, з
урахуванням дати звернення позивачем
до суду (22.07.2014 року) та дати набрання
чинності вказаним Законом (03.08.2014 року),
колегія суддів вважає правомірним
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 за
період з 22.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Виходячи з викладеного колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
пенсій позивачеві починаючи з 03.08.14р.
відповідач повинен керуватись
положеннями постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011р. №745.

Враховуючи наведене, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню в
частині задоволення позову щодо
зобов'язання відповідача здійснювати
перерахунок та виплату доплати до
пенсії позивачу починаючи з 03.08.2014р.

Щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області подати до суду звіт про
виконання судового рішення протягом 1
місяця з дня набрання постановою
законної сили, то колегія суддів
зазначає наступне.

Положеннями КАС України визначені
загальні та спеціальні способи
судового контролю.

Загальний судовий контроль за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому ст. 181 КАС
України.

В свою чергу, спеціальні способи
судового контролю за виконанням
судових рішень закріплені статтею 267
КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України
визначено, що суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Вказані норми кореспондують положення
абзацу сьомого пункту 4 частини першої
статті 163 КАС України та абзацу п'ятого
пункту 4 частини першої статті 207 КАС
України, згідно з якими у резолютивній
частині постанови суду першої чи
апеляційної зазначається встановлений
судом строк для подання суб'єктом
владних повноважень - відповідачем до
суду першої інстанції звіт про
виконання постанови, якщо вона вимагає
вчинення певних дій.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених правових норм, колегія
суддів дійшла висновку, що встановити
судовий контроль за виконанням рішення
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем у справі, суд першої чи
апеляційної інстанції може під час
прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом
шляхом зобов'язання суб'єкта владних
повноважень надати звіт про виконання
судового рішення, розгляду поданого
звіту на виконання постанови суду
першої, апеляційної чи касаційної
інстанцій, а в разі неподання такого
звіту - встановленням нового строку для
подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто, встановлення судового контролю
за виконанням судового рішення є
правом суду, а не його обов'язком, яке
реалізується виключено під час
прийняття постанови по суті.

В даному випадку колегія суддів не
вбачає підстав для застосування
спеціального контролю за виконанням
судового рішення. Підстави вважати що
виконання судового рішення без
встановлення спеціального контролю
буде ускладнено з матеріалів справи не
вбачаються.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційних
скарг, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВ И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Решетилівського районного
суду Полтавської області від 07.08.2014р. по
справі № 546/863/14-а скасувати в частині
зобов`язання Управління Пенсійного
фонду України в Решетилівському районі
Полтавської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 03 серпня 2014 року.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою в задоволені позову відмовити.

В іншій частині постанову
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 07.08.2014р. по
справі № 546/863/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г.
Тацій Л.В.