Справа № 823/2696/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
справа № 823/2696/14

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача
Уманського міського центру зайнятості
Гончаренка В.М. - за довіреністю від
16.05.2014 №03-07/1302,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом Уманського міського
центру зайнятості до ОСОБА_3 про
стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
Уманський міський центр зайнятості, в
якому просить стягнути з ОСОБА_3 на
користь Уманського міського центру
зайнятості кошти, виплачені як
допомога по безробіттю у розмірі 3626
грн. 66 коп. та витрати на професійне
навчання у розмірі 1639 грн. 06 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, обґрунтовуючи їх тим, що
відповідачем в порушення вимог Закону
України «Про зайнятість населення»,
під час перебування на обліку в
Уманському міському центрі зайнятості
Черкаської області приховано факт
реєстрації в якості суб'єкта
підприємницької діяльності з 16.02.1996, що
є підставою для стягнення з
відповідача в судовому порядку
незаконно отриманих коштів, виплачених
як допомога по безробіттю та витрат на
професійне навчання.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи в судове
засідання не з'явився, до суду надіслав
письмові заперечення проти
адміністративного позову. З письмових
заперечень відповідача вбачається, що
відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 21.07.2014, в
реєстрі відсутні відомості про
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3.

Уманським міським центром зайнятості
не надано доказів, що відповідач знала
про наявність у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_3, і навмисно, зловживаючи своїми
обов'язками та не виконуючи їх, не
повідомила про цей факт центр
зайнятості.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Спеціальним законом, що визначає
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття є Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» № 1533-III від 02.03.2000 (далі по
тексту - Закон № 1533).

Так, згідно зі статтею 6 цього Закону
право на матеріальне забезпечення на
випадок безробіття (далі по тексту -
забезпечення) та соціальні послуги
мають застраховані особи.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010
застрахована особа - це фізична особа,
яка відповідно до законодавства
підлягає загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню і
сплачує (сплачувала) та/або за яку
сплачується чи сплачувався у
встановленому законом порядку єдиний
внесок.

Право на забезпечення та соціальні
послуги відповідно до Закону № 1533 має
також молодь, яка закінчила або
припинила навчання у загальноосвітніх,
професійно-технічних і вищих
навчальних закладах, звільнилася із
строкової військової або
альтернативної (невійськової) служби і
яка потребує сприяння у
працевлаштуванні на перше робоче місце
у разі реєстрації в установленому
порядку відповідних осіб як
безробітних. Члени особистого
селянського та фермерського
господарства, якщо вони не є найманими
працівниками, громадяни України, які
працюють за межами України та не
застраховані в системі соціального
страхування на випадок безробіття
країни, в якій вони перебувають, мають
право на забезпечення за Законом № 1533
за умови сплати страхових внесків, якщо
інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Видами забезпечення за Законом № 1533 є:
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітним підприємницької
діяльності; допомога на поховання у
разі смерті безробітного або особи, яка
перебувала на його утриманні.

Судом встановлено, що 14.11.2013 ОСОБА_3
звернулась із заявою до Уманського
міського центру зайнятості про надання
їй статусу безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю, в якій
зазначила, що в даний час не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсії не
отримує. 14.11.2013 відповідачу було надано
статус безробітного. 21.11.2013 ОСОБА_3
призначено виплату допомоги по
безробіттю у відповідності до п.п. 2, 4
ст. 22 та п. 2 ст. 23 Закону №1533.

27 листопада 2013 року між Уманським
міським центром зайнятості та ОСОБА_3
укладено договір №00004 щодо
професійного навчання, відповідно до
якого ОСОБА_3 направляється на
підготовку під конкретне замовлення
роботодавця в Уманську філію
Черкаського кооперативного
економіко-правового коледжу за
професією «Кухар» зі строком навчання
6,2 місяців з 28 листопада 2013 року по 02
червня 2014 року з метою сприяння
подальшому працевлаштуванню.

Наказом Уманської філії Черкаського
кооперативного економіко-правового
коледжу від 28.11.2013 №46-к, ОСОБА_3
зараховано на навчання слухачів курсів
«Кухар» з 28.11.2013. Згідно наказу
Уманської філії Черкаського
кооперативного економіко-правового
коледжу від 02.06.2014 №39-к, у зв'язку з
закінченням теоретичного і
практичного навчання, ОСОБА_3 була
відрахована зі складу слухачів, як
така, що закінчила навчання.

Згідно виконавчого кошторису вартості
навчання за професією «Кухар» до
договору №00052 від 07.11.2013,
укладеного між Уманським міським
центром зайнятості та Уманською філією
Черкаського кооперативного
економіко-правового коледжу, витрати
на одного слухача становлять 1639,06 грн.

Наказом Черкаського міського центру
зайнятості від 11.06.2014 №НТ140611, ОСОБА_3
припинено виплату допомоги по
безробіттю, у зв'язку з
працевлаштуванням безробітного з
11.06.2014.

11.06.2014 припинено реєстрацію як
безробітної ОСОБА_3

За період перебування на обліку в
Уманському міському центрі зайнятості
з 21.11.2013 по 10.06.2014 ОСОБА_3 було нараховано
та виплачено допомогу по безробіттю у
розмірі 3626,66 грн. та понесено витрати на
професійне навчання у розмірі 1639,06 грн.

Згідно витягу з обміну даними з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також
постанови Черкаського окружного
адміністративного суду від 02.06.2014 по
справі №823/1255/14, було встановлено, що
ОСОБА_3 в період перебування на обліку в
центрі зайнятості була зареєстрована
як фізична особа-підприємець (з 16.02.1996).

26.06.2014 Уманським міським центром
зайнятості винесено наказ №125, яким
зобов'язано відповідача повернути
кошти, виплачені як допомога по
безробіттю в сумі 3626 грн. 66 коп. за
період з 21.11.2013 по 10.06.2014, та вартість
навчання 1639 грн. 06 коп., протягом 15
календарних днів після отримання копії
цього наказу. Вказаний наказ отриманий
відповідачем під розписку 17.07.2014.

Виршуючи спір, з огляду на аргументацію
позивача, суд враховує, що відповідно
до ч.1 статті 4 Закону України «Про
зайнятість населення» № 5067-XII від
05.07.2012р. (далі по тексту - Закон № 5067-XII),
до зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

До зайнятого населення також належать:
непрацюючі працездатні особи, які
фактично здійснюють догляд за
дитиною-інвалідом, інвалідом I групи
або за особою похилого віку, яка за
висновком медичного закладу потребує
постійного стороннього догляду або
досягла 80-річного віку, та отримують
допомогу, компенсацію та/або надбавку
відповідно до законодавства; батьки -
вихователі дитячих будинків сімейного
типу, прийомні батьки, якщо вони
отримують грошове забезпечення
відповідно до законодавства; особа, яка
проживає разом з інвалідом I чи II групи
внаслідок психічного розладу, який за
висновком лікарської комісії
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, та одержує
грошову допомогу на догляд за ним
відповідно до законодавства.

Безробітним, в свою чергу, визначається
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону
№ 5067-VI статусу безробітного може
набути:

1) особа працездатного віку до
призначення пенсії (зокрема на
пільгових умовах або за вислугу років),
яка через відсутність роботи не має
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів, готова та
здатна приступити до роботи;

2) інвалід, який не досяг встановленого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійного віку та
отримує пенсію по інвалідності або
соціальну допомогу відповідно до
законів України «Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам» та «Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам»;

3) особа, молодша 16-річного віку, яка
працювала і була звільнена у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, зокрема припиненням або
перепрофілюванням підприємств,
установ та організацій, скороченням
чисельності (штату) працівників.

Отже, не можуть бути безробітними
особи, що мають статус суб'єкта
підприємницької діяльності, не залежно
від того, чи отримують вони дохід, адже
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

При цьому статусу підприємця фізична
особа позбавляється з дати внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця (ч. 3 статті 46 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» № 755-IV від 15.05.2003р.).

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 06.10.2014,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності 16.02.1996;
запис про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
внесений 25.07.2014р. за №2011851.

Відповідно до постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від
02.06.2014 в адміністративній справі
№823/1255/14 за позовом за позовом
Уманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 про припинення підприємницької
діяльності, адміністративний позов
задоволено повністю, припинено
підприємницьку діяльність фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (20300, АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1).

Таким чином, безсумнівним є те, що
відповідач, як на момент звернення до
центру зайнятості, так і в подальшому
при отриманні допомоги по безробіттю,
професійного навчання, був зайнятою
особою, адже запис про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 внесений лише 25.07.2014, а, отже, не
мав права на реєстрацію в якості
безробітного та на отримання
відповідної матеріальної допомоги.

Відповідальність застрахованих осіб
за порушення порядку отримання статусу
безробітного передбачена статтею 36
Закону № 1533, згідно якої сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення коштів, виплачених
відповідачу як допомога по безробіттю
та витрат на професійне навчання є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Уманського
міського центру зайнятості кошти,
виплачені як допомога по безробіттю, та
витрати на професійне навчання у
розмірі 5265 (п'ять тисяч двісті
шістдесят п'ять) грн. 72 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка підлягає поданню до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. У
разі застосування судом частини 3
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
10.10.2014.