Справа № 362/3717/14-а
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/3717/14-а
Провадження № 2-а/362/196/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі Данильченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові Київської
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, третя особа - Головне
Управління Пенсійного фонду України у
Київській області, про визнання
протиправною постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
її скасування,

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві в якому
просив поновити йому строк оскарження
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві, визнати її
протиправною та скасувати.

Вказуючи на те, що на адресу за місцем
його реєстрації надійшов лист від
відповідача № 54/3 від 26 червня 2014 року
зі штемпелем на конверті 28 липня 2014
року, про який ОСОБА_1 стало відомо лише
05 серпня 2014 року. До листа була додана
Постанова про повернення на підставі п.
9 ч. 1 ст.47, ст. 50 ЗУ "Про виконавче
провадження" виконавчого документа
стягувачеві від 26.06.2014 року ВП № 39834209 та
виконавчий лист Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 18.07.2011 року у справі № 2а-5892/2011 р. за
позовом ОСОБА_1 до Головного Управління
Пенсійного фонду України у Київській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії та стягнення
недоплати.

Вважаючи зазначену постанову такою, що
підлягає скасуванню, а також вказуючи
на поважність пропуску ним строку
звернення до суду, ОСОБА_1 просить
задовольнити заявлені ним вимоги.

Позивач, будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
розгляду справи, 06 жовтня 2014 року
направив до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності. Просив
задовольнити його вимоги з викладених
у позові підстав (а.с. 33).

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, про причини неявки не
повідомив, заперечень та заяв про
розгляд справи у його відсутності не
надав (а.с. 28, 29, 31).

Третя особа, будучи належним чином
повідомленою про день, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилася, про причини неявки не
повідомила, заперечень та заяв про
розгляд справи у її відсутності не
надала (а.с. 27, 30, 32).

Суд на підставі ч. 6 ст.128 КАС України
вважає за можливе розглянути дану
справу за відсутності сторін на
підставі поданих доказів.

Суд, оцінивши в сукупності усі докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, дійшов
висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 липня 2011 року
Васильківським міськрайонний судом
Київської області у справі № 2а-5892/2001
року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного Управління
Пенсійного фонду України у Київській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії та стягнення
недоплати, винесену постанову за якою
позов задоволено частково та
зобов'язано відповідача провести
позивачу з 01.11.2010 року перерахунок та
виплату пенсії відповідно до вимог ч. 3
ст. 6 ЗУ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» та на підставі
Постанов КМУ № 1294 від 07.11.2007 року, № 969
від 18.10.2010 року, наказів Міністра
оборони України № 377 від 28.07.2008 року, №
380 від 22.07.2010 року, № 576 від 05.11.2010 року, №
50 від 28.01.2011 року, із застосуванням
розміру премії, яка входить до складу
грошового забезпечення з якого
обраховується розмір пенсії, 55% від
посадового окладу, з урахуванням
проведених виплат. Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2013 року вказану постанову
суду першої інстанції скасовано в
частині задоволення позову за період з
01 листопада 2010 року до 07 червня 2011 року
включно, в іншій частині - постанову
залишено без змін (а.с. 13,14-16).

05 червня 2013 року Васильківським
міськрайонним судом Київської області
на підставі вищевказаних постанови
Васильківського міськрайонного суду
Київської області та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду,
ОСОБА_1 видано виконавчий лист, на
підставі якого 20 вересня 2013 року
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у м. Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 39834209 (а.с. 11-12, а.в.п. 8-9).

26 червня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у м. Києві винесено
постанову у виконавчому провадженні ВП
№ 39834209 про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі п. 9
ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче
провадження» в зв'язку із відсутністю
бюджетного фінансування даних видів
видатків, яку 26 червня 2014 року за вих. №
54/3 направлено стягувачу (а.с. 9-10).

Згідно ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд розглядає
справу на підставі доказів, наданих
сторонами.

За ч. 6 ст.181 КАС України,
адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 17, ч.
1 ст. 24 і ч.1 ст. 46 Конституції України,
гарантуються рівність прав і свобод
громадян, при цьому держава забезпечує
соціальний захист
військовослужбовців.

Положення ст. 19 Конституції України
встановлюють, що органи державної
влади та їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 1 Закону
України «Про статус ветеранів
військової служби, органів внутрішніх
справ і деяких інших осіб», держава
гарантує кожному ветерану військової
служби рівні з іншими громадянами
можливості в економічній, соціальній і
політичній сферах.

З огляду норм Європейської соціальної
хартії від 3 травня 1996 року та
підписаної від імені України 7 травня
1999 року, вбачається обов'язок держави
вживати заходів для забезпечення
рівності між її власними громадянами, у
тому, що стосується прав на соціальне
забезпечення.

Відповідно до п. 38 рішення
Європейського суду з прав людини від 29
червня 2004 року по справі "Жовнер проти
України" державний орган не може
посилатися на відсутність коштів, щоб
не виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням.

Відповідно до п. 29 рішення
Європейського суду з прав людини від
13.07.2006 року по справі "Васильєв проти
України" виконання рішення щодо
боржника залишається обов'язком
держави.

Оскільки, боржником за даним
провадженням виступає держава, яка в
особі компетентного органу повинна
повернути борг позивачу, відсутність
бюджетних коштів не може бути
підставою для невиконання судового
рішення, яке набрало законної сили, і
повернення виконавчого листа
стягувачу.

Отже, у разі відсутності доказів
звернення державного виконавця з
поданням про відстрочку чи розстрочку
виконання судового рішення з огляду на
відсутність у боржника коштів для
виконання судових рішень на певний
бюджетний рік, прийняття державним
виконавцем постанови про повернення
виконавчого листа на підставі п. 2 ст.47
Закону України "Про виконавче
провадження" без додержання
вищенаведених вимог законодавства є
неправомірним.

Зазначена правова позиція повністю
узгоджується із п.17 Постанови Пленуму
ВАСУ від 21 травня 2012 року №5 "Про
внесення змін до постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2010 року N 3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби", в якій зазначено, що державні
виконавці мають право повертати
виконавчі документи щодо виконання
рішень адміністративних судів про
стягнення з пенсійних органів та
суб'єктів владних повноважень
відповідних виплат пенсії, соціальної
допомоги тощо у разі здійснення
державним виконавцем усіх можливих
дій, спрямованих на виконання рішення.

У разі вирішення спорів про
правомірність дій державного
виконавця щодо повернення виконавчих
документів про зобов'язання органу
державної влади вчинити певні дії
(провести донарахування та виплату їй
щомісячної грошової допомоги),
адміністративним судам слід
враховувати наступне.

Відповідно до ст.75 Закону України "Про
виконавче провадження" після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі, якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Положенням п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження» закріплено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо:

наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає

можливість виконання відповідного
рішення.

Норма ст. 50 ЗУ «Про виконавче
провадження» містить виключний
перелік наслідків завершення
виконавчого провадження.

Оскільки судом достовірно встановлено
не здійснення державним виконавцем
усіх можливих дій, спрямованих на
виконання постанови Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 липня 2011 року, суд приходить до
обґрунтованого висновку про
неправомірність оскаржуваної
постанови та необхідність її
скасування.

При цьому, суд вважає за можливе
поновити позивачу пропущений ним строк
звернення до суду, оскільки у
відповідності до положень ч. 4 ст. 99 КАС
України (в редакції Закону України №
2747-ІУ від 6.07.2005 року), оскільки
обчислення строку починається з дня,
коли позивач дізнався про рішення
суб'єкта владних повноважень. З огляду
матеріалів справи, суд приходить до
висновку щодо відсутності порушення
ОСОБА_1 відповідного строку звернення
до суду на захист своїх прав та
інтересів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 17, 19, 24, 46 Конституції України,
ст.ст. 47, 50, 75, 89 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 6, 10, 11, 71,
72, 79, 91, 99, 128, 160-163, 167, 181 КАС України, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження
постанови державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 26.06.2014 року
ВП №39834209.

Позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, третя особа - Головне
Управління Пенсійного фонду України у
Київській області, про визнання
протиправною постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
її скасування - задовольнити.

Постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 26 червня 2014
року у виконавчому провадженні ВП №
39834209 визнати протиправною та
скасувати.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київської
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги.

Суддя
Г.М.Лебідь-Гавенко