Справа № 818/948/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 р. Справа № 818/948/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

представника позивача Рубан О.О.

представника відповідача Токар М.Г.

представника відповідача Кривохижи
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державного навчального
закладу "Глухівське вище професійне
училище" на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
20.05.2014р. по справі № 818/948/14

за позовом Державного навчального
закладу "Глухівське вище професійне
училище"

до Державної фінансової інспекції в
Сумській області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Державний навчальний заклад
«Глухівське вище професійне училище»
(далі - позивач, ДНЗ «Глухівське ВПУ»)
звернувся до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Сумській області (далі - відповідач, ДФІ
в Сумській області), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної фінансової інспекції
в Сумській області від 19.03.2014р.
№18-03-14-14/1903.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 20.05.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Державного навчального закладу
"Глухівське вище професійне училище" до
Державної фінансової інспекції в
Сумській області про визнання
протиправною та скасування вимоги від
19.03.2014р. №18-03-14-14/1903 відмовлено в
повному обсязі.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 20.06.2014 року та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДФІ в Сумській області було проведено
позапланову ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
ДНЗ «Глухівське ВПУ» за період з
01.06.2013р. по 31.12.2013р., за наслідками якої
складено акт від 21.02.2014 р. №03-06/4 (а.с.8-15).

Після проведеної ревізії позивачу
направлено вимогу від 19.03.2014р.
№18-03-14-14/1903 «Про усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
фінансових питань», якою позивача
зобов'язано зменшити кредиторську
заборгованість по взаєморозрахункам з
ТОВ «Лізар-техносервіс» на суму 387035,51
грн. (а.с.6-7).

Перевіряючими встановлено, що при
укладанні угод щодо визначення ціни на
капітальний ремонт, позивачем не було
проведено відповідної роботи з
перевірки поточних цін віконних блоків
на стадії узгодження твердої
договірної ціни, виконавцем не було
надано обґрунтування поточних цін
віконних блоків на момент формування
договірної ціни первинними
документами, що обґрунтовують вартість
придбання матеріально-технічних
ресурсів, зазначених в кошторисах до
договірних цін по капітальному
ремонту.

Проведеною перевіркою встановлено, що
позивачем було перевищено вартість
матеріалів, включених до акту
виконаних робіт, вартості фактично
придбаних матеріалів для виконання
ремонтних робіт на суму 387035,51 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами проведеної ДФІ в Сумській
області позапланової ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ДНЗ «Глухівське ВПУ» за
період з 01.06.2013р. по 31.12.2013р. позивачу
направлено вимогу від 19.03.2014р.
№18-03-14-14/1903 «Про усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
фінансових питань», якою позивача
зобов'язано зменшити кредиторську
заборгованість по взаєморозрахункам з
ТОВ «Лізар-техносервіс» на суму 387035,51
грн. (а.с.6-7).

Підставою для надіслання позивачу
вимоги від 19.03.2014р. №18-03-14-14/1903 «Про
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з фінансових питань»
стали висновки відповідача про те, що
при укладанні угод з ТОВ
«Лізар-Техносервіс» при визначенні
ціни на капітальний ремонт позивачем
не було проведено відповідної роботи з
перевірки поточних цін віконних блоків
на стадії узгодження твердої
договірної ціни, чим було перевищено
вартість матеріалів, включених до акту
виконаних робіт, вартості фактично
придбаних матеріалів для виконання
ремонтних робіт на суму 387035,51 грн.

Такі висновки ґрунтуються на тому, що
позивачем під час укладання договору з
ТОВ «Лізар-Техносервіс» не було
перевірено поточної ціни віконних
блоків шляхом порівняння ціни
придбання віконних блоків у ТОВ
«Лізар-Техносервіс» з ціною, за якою
ТОВ «Лізар-Техносервіс» придбав
вказаний товар у ТОВ "Гуд Він ХХІ".

Проте, колегія суддів з такими
висновками відповідача не
погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ДНЗ «Глухівське ВПУ» та ТОВ
«Лізар-техносервіс» було укладено
договори підряду №82 від 05.06.2013 року, №79
від 12.09.2013 року, №80 від12.09.2013 року на
виконання капітального ремонту у 2013
році із заміни віконних блоків
учбового корпусу, майстерні та
суспільно-побутовому корпусі.

В підтвердження фактичного укладання
вказаних вище договорів позивачем було
надано додаткові угоди до договорів,
локальні кошториси, експертні звіти
щодо розгляду кошторисної частини
проектної документації, акти
виконаних робіт (а.с.62-88).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

За приписами ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін.

Згідно ст. 843 Цивільного кодексу
України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення.

Методи визначення ціни в договорі
підряду регулюються нормами ст. 844
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 844 Цивільного кодексу
України ціна у договорі підряду може
бути визначена у кошторисі.

Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим.

Вартість будівництва в 2013 році
визначалась відповідно до Державних
будівельних норм ДБН Д 1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва»,
затверджених наказом Держкомітету
України з будівництва, архітектури та
житлової політики від 27.08.2000 року № 174.

Відповідно до п. 3.1.9 ДБН Д 1.1-1-2000
кошторисна вартість, що визначається
за локальними кошторисами, містить у
собі прямі і загальновиробничі
витрати.

Пунктом 3.1.10 ДБН Д 1.1-1-2000 передбачено, що
прямі витрати враховують у своєму
складі заробітну плату робітників,
вартість експлуатації будівельних
машин і механізмів та матеріалів,
виробів, конструкцій. Вони
визначаються в локальних кошторисах
шляхом множення визначеної за
ресурсними елементними кошторисними
нормами кількості трудових і
матеріально-технічних ресурсів,
необхідних для виконання обсягів
робіт, обчислених за робочими
кресленнями, на відповідні поточні
ціни цих ресурсів.

Відповідно до п. 3.1.10.1 ДБН Д 1.1-1-2000
поточні ціни на трудові та
матеріально-технічні ресурси в
інвесторській кошторисній
документації приймаються за вихідними
даними замовника або, за його
дорученням, з інших джерел.

Пунктом 3.1.10.7 ДБН Д 1.1-1-2000 передбачено,
що кошторисна вартість будівельних
матеріалів, виробів та конструкцій у
прямих витратах визначається на
підставі нормативної потреби в них,
розрахованої виходячи з обсягів робіт,
передбачених робочими кресленнями, та
відповідних поточних цін.

Поточні ціни на матеріальні ресурси
приймаються за даними замовника за
найменшою вартістю, яка не повинна
перевищувати цін, зареєстрованих в
Мінекономіки (п. 3.1.10.8 ДБН Д 1.1-1-2000).

Пунктом 3.1.11 ДБН Д 1.1-1-2000 передбачено, що
у локальних кошторисах і зведеному
кошторисному розрахунку вартості
будівництва вказується дата, станом на
яку приймаються поточні ціни на
трудові та матеріально-технічні
ресурси.

Виходячи з наведеного, співставлення
кошторисних цін на будівельні
матеріали, у тому числі на блоки
віконні, було можливим лише з
урахуванням поточних цін на них за
вихідними даними замовника, які
склались на момент затвердження
кошторису та не могли перевищувати
ціни, зареєстровані в Мінекономіки.

Колегія суддів зазначає, що
законодавчо не передбачено обов'язку
позивача щодо перевірки поточної ціни
шляхом співставлення ціни придбання
віконних блоків у ТОВ
«Лізар-Техносервіс» з ціною придбання
вказаного товару ТОВ
«Лізар-Техносервіс» у ТОВ "Гуд Він ХХІ",
що зазначена у первинних документах
(накладних), виданих ТОВ "Гуд Він ХХІ".

Як вбачається з матеріалів справи,
кошторисна частина документації по
робочому проекту «Капітальний ремонт
по заміні віконних блоків в майстерні
ДПТНЗ «Глухівський професійний ліцей»
до вищевказаних договорів підряду
перевірялася спеціалізованою
державною експертною
організацією-центральної служби
Української державної будівельної
експертизи ДП «Укрдержбудекспертиза»
та за наслідкам експертної перевірки
були складені позитивні експертні
звіти №19-1268-13/К, № 19-1269-13/К,№ 19-0494-13/К.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
висновки відповідача про завищення
договірної ціни ґрунтувалися на
дослідженні первинної документації
ТОВ «Лізар-Техносервіс» на підставі
якої останнім були придбані віконні
блоки у ТОВ «Гуд Він ХХ1» та згідно якої
поточна ціна була нижчою ніж ціна
визначена в кошторисі до спірних
договорів.

Проте, колегія суддів зауважує, що при
визначеності правильності визначення
договірної ціни за спірними договорами
відповідач повинен був брати до уваги
не первинну документацію ТОВ
«Лізар-Техносервіс», а ціни, що
зареєстровані в Мінекономіки (п. 3.1.10.8
ДБН Д 1.1-1-2000).

Проте, доказів порівняння відповідачем
договірних цін з цінами, що
зареєстровані в Мінекономіки,
матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до п. 3.3.12 ДБН Д
1.1-1-2000 незалежно від виду договірної
ціни та способів взаєморозрахунків при
виявленні у розрахунках за виконані
роботи безперечних помилок та порушень
чинного порядку визначення вартості
будівництва загальна вартість
виконаних підрядних робіт підлягає
уточненню з моменту виявлення
зазначених помилок.

Між тим, відповідач не довів наявність
безперечних помилок при визначенні
вартості підрядних робіт із заміни
віконних блоків та завищення вартості
робіт на суму 387035,51 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає
недоведеними висновки відповідача про
завищення вартості робіт із заміни
вікон на суму 387035,51 грн. та вважає
помилковими висновки суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

Через порушення судом першої інстанції
при прийнятті оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права та безпідставні висновки суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, з прийняттям
нової постанови про задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
навчального закладу "Глухівське вище
професійне училище" задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20.05.2014р. по
справі № 818/948/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Державного навчального закладу
"Глухівське вище професійне училище"
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної фінансової інспекції
в Сумській області №18-03-14-14/1903 від 19.03.2014
року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Шевцова Н.В. Мінаєва О.М. Повний текст
постанови виготовлений 03.10.2014 р.