Справа № 826/7190/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7190/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 вересня 2014 року 08 год. 30 хв. № 826/7190/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді Дегтярьової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Зет»

до

Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про

визнання протиправним і скасування рішення від 23 квітня 2014 року № 3700/10/26-16-1805-19 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та зобов’язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Зет» (далі – ТОВ «Оріон-Зет», позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі – відповідач, ДПІ) про визнання протиправним і скасування рішення від 23 квітня 2014 року № 3700/10/26-16-1805-19 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та зобов’язання поновити дію свідоцтва платника податку на додану вартість.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на відсутність у відповідача правових та об’єктивних підстав для анулювання реєстрації ТОВ «Оріон-Зет» платником податку на додану вартість, оскільки підприємство підтвердило відомості про своє місцезнаходження одразу після прийняття податковою інспекцією рішення від 22.04.2014р. № 223 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

В судовому засіданні по справі, призначеному на 21 липня 2014 року, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в призначених у справі судових засіданнях заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

21 липня 2014 року в судовому засіданні судом було ухвалено перейти до письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

При вирішення даного спору суд виходив з наступного.

У відповідності до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі – ПК України) об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно із ч. 180.1 ст. 181 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість, зокрема, є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Порядок реєстрації особи як платника податку на додану вартість врегульований нормами статті 183 цього Кодексу. Особі, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку (п. 183.18 ст. 183 ПК України).

Відповідно до п. 3.1 розд. 3 «Реєстрація платників податку на додану вартість» зазначеного Положення реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру згідно з розділом V цього Положення.

Одночасно п. 5.5 розд. 5 зазначеного Положення встановлено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного контролюючого органу.

Зокрема, положеннями пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України та пп. «ж» п. 5.1 розд. 5 V «Анулювання реєстрації платників податку на додану вартість» Положення передбачено, що реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадку, якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно п. 5.5 розд. 5 Положення контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Одним з таких документів, зокрема, є повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

При цьому відповідно до норм ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003р. № 755-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді: витягу з Єдиного державного реєстру; довідки про наявність або відсутність в Єдиному державному реєстрі інформації, яка запитується; бази даних (сукупність інформації Єдиного державного реєстру в електронному вигляді), для цілей бюро кредитних історій; даних в електронному вигляді для державних органів у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.

За наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства. Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу. При цьому дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення (абз. 1 – 3 п. 5.6 розд. 5 цього Положення).

Анулювання реєстрації здійснюється на дату прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації (абз. 1 п. 5.11 розд. 5 Положення).

Одночасно у п. 5.10 розд. 5 Положення передбачено, що рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Як вбачається з наявних матеріалів справи спірне рішення про анулювання реєстрація платника податку на додану вартість було прийняте відповідачем на підставі таких документів: відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про внесення 22 квітня 2014 року запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу ТОВ «Оріон-Зет», що надішли до податкової інспекції в електронному вигляді. Вказані фактичні обставини підтверджуються наявними в матеріалах даної справи скріншотом з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» (вибірка за 22 квітня 2014 року) і спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру відносно ТОВ «Оріон-Зет» станом на цю ж дату.

В силу приписів норм с. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру (в т.ч. відомості про місцезнаходження юридичної особи – абз. 6 ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону), були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З огляду на вищевикладене судом вбачається безпідставність доводів позивач про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Оріон-Зет» 22 квітня 2014 року, оскільки станом на цю дату в Єдиному державному реєстрі містилися відомості про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, правомірність внесення яких ТОВ «Оріон-Зет» в судовому не оспорюється, та жодних документальних доказів про обізнаність ДПІ про недостовірність таких відомостей суд не пред’явлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, судом не встановлено, а позивачем не доведено наявності в межах спірних правовідносин факту прийняття відповідачем протиправного рішення, тобто не доведено обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Оріон-Зет» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. 11, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Зет» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 – 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя О.В. Дегтярьова