Справа № 808/5160/14
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/5160/14

16 вересня 2014 року 10год. 57хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Дуляницької С.М., за
участю секретаря судового засідання
Ширшова А.А. , та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Верещага Т.В.

відповідача: представник Крючек К.В.,
Басманова І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Відкритого акціонерного товариства
"Запорізький металургійний комбінат
Запоріжсталь" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 14.07.2014р.
та № від 01.08.2014р. -, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Відкрите акціонерне
товариство "Запорізький металургійний
комбінат Запоріжсталь" (далі - позивач,
ВАТ "Запоріжсталь") - звернулось до суду
з позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - відповідач, СДПІ з
ОВП у м. Запоріжжі МГУМ) в якому просить
суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
відповідача № від 14.07.2014 року;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
відповідача № від 01.08.2014року.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві. Зокрема зазначив, що на
підтвердження реальності вчинення
господарських операцій по
взаємовідносинах з контрагентами є всі
первинні бухгалтерські документи, що
підтверджують фактичну реальність
вчинення операцій з ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай - Петрі" у
березні 2014 року. Документи
відповідають вимогам п. 2 ст. 9 Закону
України №996. Вказав на безпідставність
тверджень відповідача щодо того, що
контрагенти не стали на податковий
облік на території України, тобто,
зазначені контрагенти припинили
виконання обов'язків платників
податків відповідно до ст. 16
Податкового кодексу України. Зазначив,
що у позивача є всі підстави для
включення до складу податкового
кредиту сум ПДВ по взаємовідносинах з
контрагентами, які зареєстровані на
території АР Крим та міста Севастополь.
Крім того зазначає, що позивач не
заявляв до бюджетного відшкодування
суму ПДВ у квітні 2014 року, яке нібито
виникло за рахунок від'ємного значення
з ПДВ, що декларувалось в березі 2014 року
по взаємовідносинах з ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай - Петрі".
Просить адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
адміністративного позову заперечив та
пояснив, що під час проведення
перевірки відповідачем встановлені
порушення Податкового кодексу України,
у зв'язку з чим позивачем безпідставно
включено до податкового кредиту з
податку на додану вартість за березень
2014 року суми податку на додану вартість
по господарських операціях з ТОВ
"Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП "Санаторій
"Ай - Петрі", оскільки такі контрагенти
не задекларували та не сплатили до
бюджету суми ПДВ у березні 2014 року.
Контрагенти ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай - Петрі"
перебували на обліку в ДПІ не території
Автономної республіки Крим та м.
Севастополя. Відповідно до Закону
України від 15.04.2014 №1207-VII "Про
забезпечення прав і свобод громадян на
правовий режим на тимчасово окупованій
території України", території
Автономної Республіки Крим та міста
Севастополя, їх надра визнано
тимчасово окупованою територією.
Контрагенти позивача - ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай - Петрі" -
не зареєстрували своє
місцезнаходження на материковій
частині України (відповідно до наказу
Мін'юсту від 14.03.2014 № 525/5), а тому
втратили можливість задекларувати і
сплатити свої податкові зобов'язання
до бюджету України. ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай - Петрі" не
стали на податковий облік на території
України, тобто зазначені контрагенти
припинили виконання обов'язків
платників податків відповідно до ст. 16
Податкового кодексу України. В даному
випадку неможливо застосувати п. 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України,
оскільки підприємства не стали на
податковий облік на території України.
Оскільки контрагенти позивача не
задекларували податкові зобов'язання з
ПДВ, не сплатили його до бюджету,
позивач не має права на включення сум
ПДВ по таких операціях до податкового
кредиту. Просить відмовити у
задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов слід
задовольнити повністю.

При цьому суд врахував таке.

СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУМ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ВАТ «Запоріжсталь» від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за березень 2014 року,
результати якої оформлені актом
перевірки №221/28-04-46-20/00191230 від 01.07.2014р.
(а.с. 15- 42, 141 том 1).

Як вбачається з акту перевірки
відповідач дійшов висновку, що на
порушення позивачем вимог пп. 14.1.181 п. 14.1
ст. 14, ст. 16, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1,
п. 200.3, п. 200.17 ст.200, п. 201.10 ст. 201
Податкового Кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-УІ, розділу І "Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних", затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 25.11.2013р. №708,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 16.12.2013р. за №211 8/24650,
ВАТ "Запоріжсталь" завищено суму
податкового кредиту та від'ємного
значення за березень 2014 року на
загальну суму ПДВ - 1238479 грн. На акт
перевірки позивач подав письмові
заперечення, які відповідачем залишено
без задоволення (а.с.43-56 том 1).

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 14.07.2014,
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за березень 2014р. у
розмірі 1238479 грн. (а.с.57 том 1).

В період з 01.07.2014 року по 17.07.2014 року,
СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУМ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ВАТ «Запоріжсталь» від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за квітень 2014 року. За
результатом проведеної перевірки було
складено акт №232/28-04-46-20/00191230 від 18.07.2014р.
(а.с.60-90 том 1).

В ході перевірки відповідач дійшов
висновку, що на порушення позивачем
вимог пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 198.6 ст.198, п.
200.1, п. 200.3. п. 200.4 ст.200. п. 201.10 ст. 201
Податкового Кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-УІ, розділу І "Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних", затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 25.11.2013р. №708,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 16.12.2013р. за №2118/24650,
ВАТ "Запоріжсталь" завищено суму
бюджетного відшкодування за квітень 2014
року на загальну суму ПДВ 1238479 грн. На
акт перевірки позивач подав письмові
заперечення, які відповідачем залишено
без задоволення (а.с.91-105 том 1).

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 01.08.2014,
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування за квітень 2014 року на
загальну суму ПДВ 1238479 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 619239,50 грн. (а.с.106 том 1).

Даючи оцінку оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням суд зазначає
таке.

В актах перевірок №221/28-04-46-20/00191230 та
№232/28-04-46-20/00191230 встановлюється, що сума
податкового кредиту та від'ємного
значення по декларації за березень 2014
року в розмірі 1238479 грн. і, відповідно,
заявлена сума до бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2014р. в розмірі 1238479
грн., не підтверджені внаслідок того,
що:

- до складу податкового кредиту березня
2014 року було включено податкові
накладні за березень 2014 року по
взаємовідносинам з контрагентами,
якими не задекларовано та не сплачено
до бюджету суми ПДВ - ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління" на загальну суму ПДВ
1104101,29 грн., ПП "Ефармон" на загальну суму
ПДВ 63909,66 грн., ТОВ "Кримсплав" на
загальну суму ПДВ 66727,58 грн., ДП
"Санаторій "Ай-Петрі" на загальну суму
ПДВ 3740 грн.;

- підприємства ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай-Петрі"
відповідно до Наказу №525/5 не стали на
податковий облік на території України,
тобто, зазначені контрагенти припинили
виконання обов'язків платників
податків відповідно до ст. 16
Податкового кодексу України, втратили
можливість задекларувати і сплатити
свої податкові зобов'язання до бюджету
України;

- декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року відсутні в
податкових базах, а отже не відображені
податкові зобов'язання по
взаємовідносинам з підприємствами на
території України, податкові накладні
не зареєстровані в ЄРПН;

- підприємство ВАТ "Запоріжсталь" не
мало підстав до включення виписаних
податкових накладних зазначених
контрагентів до реєстру отриманих
податкових накладних, а суму ПДВ - до
складу податкового кредиту
відповідних податкових періодів в
зв'язку з тим, що було обізнано в тому,
що зазначені підприємства не
задекларували та не сплатили до
бюджету належні суми ПДВ.

На сторінці 60 Акту перевірки
№232/28-04-46-20/00191230 податковим органом
вказано: "На порушення пп. 14.1.181 п.14.1 ст.
14, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст.200, п.
201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010р. № 2755-УІ, розділу І "Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних", затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 25.11.2013 року №708,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 16.12.2013р. за №2118/24650,
ВАТ "Запоріжсталь" завищено суму
бюджетного відшкодування за квітень 2014
року на загальну суму ПДВ 1238479 грн., яке
виникло за рахунок від'ємного значення
з ПДВ, що декларувалось в період
березень 2014 року по взаємовідносинам з
ТОВ "Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП "Санаторій
"Ай-Петрі".

Даючи оцінку оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенняим суд зазначає
таке.

Щодо підтвердження реальності
вчинених господарських операцій по
взаємовідносинам з контрагентами.

Відповідач в акті перевірки
№221/28-04-46-20/00191230 відображає факт
укладання відповідних договорів з
підприємствами ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай-Петрі"
(сторінки 28-34 акту перевірки).

Позивач - Відкрите акціонерне
товариство "Запорізький металургійний
комбінат Запоріжсталь" - до податкового
кредиту березня 2014 року включив суму
1238479 грн. по господарських операціях з
ТОВ "Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП "Санаторій
"Ай-Петрі". Підставою для включення
вказаних сум ПДВ до податкового
кредиту березня 2014 року стали первинні
документи по господарських операціях
позивача з такими контрагентами,
податкові накладні, заяви зі скаргами
на постачальників (додаток 8 до
декларації з ПДВ за березень 2014 року).

Так, на підтвердження взаємовідносин з
контрагентами позивач до матеріалів
справи надав:

- ТОВ "Білогірське кар'єроуправління":
договір купівлі №20/2013/1932 від 01.11.2013р.,
специфікації, податкові накладні,
накладні, рахунки, залізничні накладні,
паспорти якості, платіжні доручення,
прибуткові ордери (а.с.64-236 том 2, 1-250 том
3, 1-212 том 4).

- ПП "Ефармон": договір купівлі №20/2013/2020
від 31.10.2013р., специфікації, податкова
накладна, акт приймання,
рахунок-фактура, видаткова накладна,
сертифікат якості, товарно-транспортні
накладні (а.с. 1-20 том 2);

- ТОВ "Кримсплав": договір купівлі
№20/2013/1467 від 01.07.2013р., специфікація,
податкова накладна, рахунок-фактура,
видаткова накладна, сертифікат якості,
платіжні дорученнями (а.с.21-51 том 2);

- ДП "Санаторій "Ай-Петрі": договір
купівлі-продажу путівок на
санаторне-курортне лікування №20/2014/490
від 20.02.2014, специфікація, податкова
накладна, рахунки, прибуткові касові
ордери, платіжні доручення (а.с.52-63 том
2).

Відповідачем в акті перевірки
№221/28-04-46-20/00191230 не наведено жодного
доводу та факту про те, що в ході
перевірки ВАТ "Запоріжсталь" були
відсутні відповідні розрахункові,
платіжні та інші первинні документи,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку та те, що
отримані товари (послуги) були
використані не у господарській
діяльності.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Пунктом 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Всі первинні бухгалтерські документи,
що підтверджують фактичну реальність
вчинених операцій по взаємовідносинам
з ТОВ "Білогірське кар'єроуправління",
ПП "Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП
"Санаторій "Ай-Петрі" у березні 2014року,
складені відповідно до вимог п. 2 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні".

Згідно пп. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, у разі виявлення
порушення вимог податкового чи іншого
законодавства України, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, контролюючі органи
мають право надсилати платникам
податків письмові запити щодо надання
засвідчених належним чином копій
документів.

Пунктом 85.4 ст. 85 Податкового кодексу
України, при проведенні перевірок
посадові особи контролюючого органу
мають право отримувати у платників
податків належним чином завірені копії
первинних фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів, платежів, порушення
вимог іншого законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Такі копії повинні
бути засвідчені підписом платника
податків або його посадової особи та
скріплені печаткою (за наявності) .

Відповідно до п.85.6 ст. 85 Податкового
кодексу України, у разі відмови
платника податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі
контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акту в ньому вчинюється
відповідний запис.

Пунктом 85.7 ст. 85 Податкового кодексу
України, отримання копій документів
оформляється описом. Копія опису,
складеного посадовими (службовими)
особами контролюючого органу,
вручається під підпис платнику
податків або його законному
представнику. Якщо платник податків
або його законний представник
відмовляється від засвідчення опису
або від підпису про отримання копії
опису, то посадові (службові) особи
контролюючого органу, які отримують
копії, роблять відмітку про відмову від
підпису.

В актах перевірки №221/28-04-46-20/00191230 та
№232/28-04-46-20/00191230 відсутні будь - які
посилання на складання акту "про
ненадання до перевірки копій
документів", що свідчить про надання в
ході перевірки всіх необхідних
документів в підтвердження
взаємовідносин з підприємствами ТОВ
"Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП "Санаторій
"Ай-Петрі".

Щодо посилання відповідача на те, що
контрагенти не стали на податковий
облік на території України, тобто,
зазначені контрагенти припинили
виконання обов'язків платників
податків відповідно до ст. 16
Податкового кодексу України, суд
зазначає таке.

Статус території України, тимчасово
окупованої внаслідок збройної агресії
Російської Федерації, встановлює
особливий правовий режим на цій
території, визначає особливості
діяльності державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій в умовах цього
режиму, додержання та захисту прав і
свобод людини і громадянина, а також
прав і законних інтересів юридичних
осіб визначено Законом України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України" від 15 квітня 2014 року
№1207-УІІ.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" тимчасово окупована територія
України є невід'ємною частиною
території України, на яку поширюється
дія Конституції і законів України.

Статтею 13 Закону України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України" визначено, що
особливості здійснення економічної
діяльності на тимчасово окупованій
території визначаються законом.

Факт того, що на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя
діє Конституція і закони України,
підтверджено і листом Міністерства
юстиції України від 12.05.2014р. №6616-0-33-14/12.2.

Відповідно до ст.133 та розділу X
Конституції України Автономна
Республіка Крим юридично є невід'ємною
частиною України.

Закон України "Про забезпечення прав і
свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" не обмежує ведення
господарської діяльності в Автономній
Республіці Крим. Ніяких інших законів,
які б регулювали питання здійснення
господарської діяльності українських
підприємств в Автономній Республіці
Крим, також немає. Таким чином, на
сьогоднішній день обмеження в частині
здійснення господарської діяльності в
Автономній Республіці Крим не
встановлені.

Станом на дату розгляду справи Закон
України "Про створення вільної
економічної зони "Крим" та про
особливості здійснення економічної
діяльності на тимчасово окупованій
території України" чинності не набрав.

Згідно із Законом України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України" господарська
діяльність українських підприємств і
їх підрозділів в Автономній Республіці
Крим не знаходиться під забороною, якщо
вона буде здійснюватися за
законодавством України. Це означає, що
здійснені операції не можуть бути
визнані такими, що суперечать
інтересам держави.

Згідно з положеннями пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

З урахуванням цієї норми, при
відсутності законодавчих обмежень на
здійснення певної діяльності в
Автономній Республіці Крим, зокрема,
відсутність обмежень згідно Законом
України "Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України", така діяльність вважається
господарською.

Згідно Наказу Міністерства юстиції
України від 14.03.2014 № 525/5 "Про проведення
реєстраційних дій щодо зміни
місцезнаходження юридичних осіб та
місця проживання фізичних осіб -
підприємців", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 17.03.2014 за
№ 385/25135, встановлено, що проведення
реєстраційних дій щодо зміни
місцезнаходження юридичних осіб та
місця проживання фізичних осіб -
підприємців, місцезнаходженням/місцем
проживання яких є Автономна Республіка
Крим та місто Севастополь,
здійснюється державними реєстраторами
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців реєстраційних служб
територіальних органів Міністерства
юстиції в областях та місті Києві.

Тобто, Наказом Міністерства юстиції
України "Про проведення реєстраційних
дій щодо зміни місцезнаходження
юридичних осіб та місця проживання
фізичних осіб - підприємців",
затверджено ряд реєстраційних дій щодо
сприяння зміни місцезнаходження
юридичних осіб, місцезнаходженням яких
є Автономна Республіка Крим та місто
Севастополь, а не обов'язок щодо
перереєстрації місцезнаходження всіх
юридичних осіб Автономної Республіки
Крим та міста Севастополь на території
інших областей України та місті Києві.

Пунктом 45.2 статті 45 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковою адреса юридичної особи є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

На момент здійснення господарських
операцій у березні 2014 року контрагенти
позивача були зареєстровані як
юридичні особи в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб- підприємців. Постачальники є
належно зареєстрованими юридичними
особами і даний факт контролюючим
органом не спростовується.

Таким чином, у позивача були всі
підстави для включення до складу
податкового кредиту сум ПДВ по
взаємовідносинам з контрагентами, які
зареєстровані на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополь.

Щодо висновку відповідача про не
реєстрацію контрагентами податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних, та в зв'язку з цим
відсутності у ВАТ "Запоріжсталь" права
на включення до складу податкового
кредиту сум ПДВ за цими податковими
накладними, суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пунктом 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник, податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу
України вбачається, що визначальним
фактором для формування податкового
кредиту платником податку на додану
вартість є відповідність податкової
накладної порядку її заповнення та
подальше використання придбаних
товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
г) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Всі податкові накладні виписані
підприємствами ТОВ "Білогірське
кар'єроуправління", ПП "Ефармон", ТОВ
"Кримсплав", ДП "Санаторій "Ай-Петрі" в
адресу ВАТ "Запоріжсталь" відповідають
вимогам пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Згідно з п. 11 підрозділу 2 Розділу XX
Податкового кодексу України
реєстрація податкових накладних
платниками податку на додану вартість -
продавцями в Єдиному реєстрі
податкових накладних запроваджується
для платників цього податку, у яких
сума податку на додану вартість в одній
податковій накладній становить понад 10
тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, в якій сума податку
на додану вартість не перевищує 10 тисяч
гривень, не підлягає включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних.
Податкова накладна, виписана при
здійсненні операцій з постачання
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України, з 1
січня 2012 року підлягає включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних
не залежно від розміру податку на
додану вартість в одній податковій
накладній.

До платників податку, для яких на дату
виписки накладної цим підрозділом не
запроваджено обов'язковість
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
не застосовуються норми абзаців
восьмого і дев'ятого пункту 201.10 статті
201 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з податковим
законодавством України, ВАТ
"Запоріжсталь" має право на включення
до складу податкового кредиту сум ПДВ
за податковими накладними, які
отримані від постачальників і є вірно
оформленими, в яких сума податку на
додану вартість не перевищує 10 тисяч
гривень та за тими податковими
накладними, які не зареєстровані в
ЄРПН, але на які подані заяви із
скаргами на таких постачальників.

Так, ВАТ "Запоріжсталь" по податковим
накладним, отриманим від ТОВ
"Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон" і ТОВ "Кримсплав", але не
зареєстрованим в ЄРПН, подав заяви із
скаргами на таких постачальників і
відобразив у додатку 8 до декларації з
ПДВ за березень 2014 року з описом
порушення "Продавець не здійснив
належну реєстрацію в ЄРПН", і в зв'язку з
цим, на виконання пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, ВАТ
"Запоріжсталь" має повне право на
включення сум ПДВ до складу
податкового кредиту в березні 2014 року
по податковим накладним, отриманим від
вищевказаних контрагентів.

Норми Податкового кодексу України не
передбачають того, що в разі не подачі
податкової декларації з ПДВ
постачальниками і не сплати своїх
зобов'язань до бюджету України,
покупці, які отримали податкові
накладні від цих постачальників,
втрачають право на відображення у
складі податкового кредиту сум ПДВ за
цими податковими накладними.

Також норми Податкового кодексу
України не передбачають того, що в разі
не реєстрації контрагентами
податкових накладних в Єдиному реєстрі
податкових накладних, покупці, які
отримали податкові накладні від цих
постачальників, але подати зави із
скаргами на таких постачальників,
втрачають право на відображення у
складі податкового кредиту - сум ПДВ за
цими податковими накладними.

Щодо висновків відповідача про не
подання контрагентами своїх
декларацій з податку на додану
вартість за березень 2014 року і
відсутність сплати податкових
зобов'язань контрагентів до бюджету
України, суд зазначає таке.

Жодною нормою законодавства України, в
тому числі Податковим кодексом України
для платників податків (Покупців) не
передбачається а ні обов'язків, а ні
прав, вимагати від
контрагентів-постачальників будь-яких
відомостей достовірності їх державної
реєстрації як суб'єктів
підприємницької діяльності,
реєстрації платником ПДВ, стану їх
"податкових взаємовідносин" з бюджетом,
ведення податкового обліку, подання
декларацій, повноти сплати податків за
окремою операцією придбання або
продажу товарів, кількості та
наявності робочого персоналу,
підтвердження та перевірка виробничих
можливостей, визначення осіб, від яких
походять дані товари і, тим паче,
відомості, що стосується безпосередньо
третіх осіб, які є контрагентами самого
постачальника.

Відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Постачальники є належно
зареєстрованими юридичними особами і
даний факт контролюючим органом не
спростовується, в тому числі відносно
даних осіб не існує будь-яких порушених
кримінальних справ, пов'язаних із
вчиненими господарськими операціями.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст.17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права,
також свідчить про те, що, якщо державні
органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкту, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського суду від 09.01.2007р.
у справі "Інтерсплав проти України"),

Окрім того, відповідно до ст. 61
Конституції України юридична
відповідальність особи мас
індивідуальний характер.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачене законодавством (частина 1
статті 19 Конституції України).

Отже, відповідач безпідставно пов'язує
право ВАТ "Запоріжсталь" на формування
податкового кредиту і від'ємного
значення ПДВ із діями своїх
контрагентів.

Нормативними актами України не
передбачена відповідальність
юридичної особи за зобов'язаннями
іншої юридичної особи, в тому числі за
податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець
зобов'язаний лише сплатити відповідну
суму податку на додану вартість
продавцю в ціні товару, постачальник
зобов'язаний врахувати дану суму в
складі податкових зобов'язань
відповідної звітності з податку на
додану вартість і у встановленому
порядку сплатити її до бюджету, а у
випадку невиконання даних своїх
обов'язків, понести за це
правопорушення встановлену за законом
відповідальність має саме
постачальник, а не покупець.

Відповідно до положень Податкового
кодексу України сума податку на додану
вартість, що включена до ціни товару, є
податковим зобов'язанням продавця
товару, і саме продавець товару несе
обов'язок по сплаті цього податку до
бюджету.

З наведеного випливає, що сама по собі
несплата податку продавцем (у тому
числі внаслідок його ухилення від
сплати) в разі фактичного здійснення
господарської операції, не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем.

Крім того, правомірність дій
відповідача щодо формування
податкового кредиту по господарських
операціях з контрагентами,
зареєстрованими в АР Крим та
м.Севастополі також підтверджується
листом Державної фіскальної служби
України від 30.07.2014 № 654/6/99-99-03-02-15.

Щодо зменшення суми бюджетного
відшкодування ПДВ за квітень 2014 року в
розмірі 1238479 грн., суд зазначає таке.

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 ПКУ).

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200
ПКУ).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3 ст. 200 ПКУ).

Пунктом 200.4 статті 200 ПКУ встановлено,
що якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

З розшифровки строк Додатку Д2 до
податкової декларації з ПДВ за квітень
2014 року (а.с.204-222 том 1) (в якій зазначені
постачальники, податкові накладні та
суми ПДВ, по яким заявлено бюджетне
відшкодування) вбачається, що ТОВ
"Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП "Санаторій
"Ай-Петрі" серед таких постачальників
відсутні.

Відповідачем до суду не надано доказів
що суми податку на додану вартість по
податковим накладним, отриманим від
ТОВ "Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП "Санаторій
"Ай-Петрі" за березень 2014 року, заявлені
до бюджетного відшкодування.

Вищезазначене свідчить, що твердження
контролюючого органу про
неправомірність заявлення ВАТ
"Запоріжсталь" до бюджетного
відшкодування в квітні 2014р. суми 1238479
грн. по взаємовідносинам з ТОВ
"Білогірське кар'єроуправління", ПП
"Ефармон", ТОВ "Кримсплав", ДП "Санаторій
"Ай-Петрі" за березень 2014 року, не
відповідає дійсності та ґрунтується на
неперевірених даних. Доказів
зворотнього відповідачем до суду не
надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що при прийнятті податкових
повідомлень - рішень №, №
відповідач діяв необґрунтовано, а отже
наявні підстави для скасування
оскаржуваних рішень.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірність прийнятих рішень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій,
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
вони обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень відповідач діяв необґрунтовано,
тобто без врахування всіх обставин, які
мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог Відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
металургійний комбінат Запоріжсталь".

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
14.07.2014 № та від 01.08.2014 №.

Присудити на користь позивача
Відкритого акціонерного товариства
"Запорізький металургійний комбінат
Запоріжсталь" із Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М.Дуляницька