Справа № 381/5002/14-а
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.

з участю секретаря - Момот Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Фастові Київської
області справу за адміністративним
позовом Фастівського районного
відділу управління Державної
міграційної служби України в Київській
області до громадянина Малі ОСОБА_1 про
видворення за межі України в
примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про
видворення за межі України в
примусовому порядку громадянина Малі,
посилаючись на те, що співробітниками
УДМС України в Київській області був
виявлений громадянин Республіки Малі
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 біля станції
Фастів, який перебував на території
України без жодних документів, які б
надавали право вказаному громадянину
перебувати на території України на
законних підставах. Даний громадянин
прибув до України приблизно у 1990 році
на навчання. Після закінчення навчання
з його слів у 1995 році ніде офіційно не
працював, проживав за різними адресами
у м.Фастові Київської області. На даний
час він немає постійного місця
проживання, ніде не працює та немає
законних джерел існування, власності, а
також немає власних коштів для
повернення в країну походження.

Враховуючи те, що у ОСОБА_1
відсутні кошти для повернення на
батьківщину та те, що рішення про
примусове повернення з України ним
небуде виконано, позивач просить суд
примусово видворити за межі України
громадянина Республіки Малі ОСОБА_1.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні
позов визнав.

Заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст.50 КАС України,
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
про примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства з України.

Судом встановлено, що рішенням
Печерського РВ ГУ м.Києва від 04.08.2004
року про примусове повернення з
України іноземця або особи без
громадянства громадянина республіки
Малі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було
зобов'язано покинути територію
України, про що останній був
повідомлений. Станом на час розгляду
справи відповідачем означене рішення
не виконано без поважних причин, що
свідчить про ухилення його від виїзду
за межі України

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» встановлено,
що іноземець або особа без
громадянства зобов'язані самостійно
залишити територію України у строк,
зазначений у рішенні про примусове
повернення. Контроль за правильним і
своєчасним виконанням рішення про
примусове повернення іноземця або
особи без громадянства здійснюється
органом, що його прийняв.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства" від 22.09.2011 року,
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органи
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України) або органи
Служби безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення.

Враховуючи вищенаведені правові
положення статей 26 і 30 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» примусовому
видворенню передують дві обставини, а
саме прийняття рішення про примусове
повернення та ухилення від виїзду
після прийняття такого рішення.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що у відповідача
законні підстави для знаходження на
території України відсутні, оскільки
термін перебування його на території
України закінчився. Залишати територію
України ОСОБА_1 наміру не має, а тому
підлягає примусовому видворенню з
України. Крім того, ст.4 вищевказаного
Закону визначені підстави для
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
однак, суду, при розгляді даної справи,
жодних підстав, які визначені в
наведеній статті, відповідачем не
надано.

Особа в будь-якому разі не
підлягає видворенню, якщо підпадає під
захист статті 3 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
або статті 31 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства", відповідно до якої
іноземець або особа без громадянства
не можуть бути примусово повернуті чи
примусово видворенні або видані чи
передані до країн: де їх життю або
свободі загрожуватиме небезпека за
ознаками раси, віросповідання,
національності, громадянства
(підданства), належності до певної
соціальної групи або політичних
переконань; де їм загрожує смертна кара
або страта, катування, жорстоке,
нелюдське або таке, що принижує
гідність, поводження чи покарання; де
їх життю або здоров'ю, безпеці або
свободі загрожує небезпека внаслідок
загальнопоширеного насильства в
ситуаціях міжнародного або
внутрішнього збройного конфлікту чи
систематичного порушення прав людини
або природного чи техногенного лиха,
або відсутності медичного лікування чи
догляду, який забезпечує життя; де їм
загрожує видворення або примусове
повернення до країн, де можуть
виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача, обставин, які
вказані в статті 3 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
або статті 31 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства", та унеможливлюють
примусове видворення за межі України
не встановлено. Також не встановлено
обставин, відповідно до яких на
відповідача поширюється дія Закону
України "Про біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту".

Порушення відповідачем законодавства
України про перебування на території
держави, невжиття заходів щодо
вчинення будь-яких дій щодо
легалізації перебування на території
іноземної для відповідача держави,
свідчить про ухилення ОСОБА_1 від
виїзду після прийняття рішення про
видворення та дає достатніх підстав
для примусового видворення його з
України.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п.26 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду від
25.06.2009 року № 1 "Про судову практику
розгляду спорів щодо статусу біженця
та особи, яка потребує додаткового або
тимчасового захисту, примусового
повернення і примусового видворення
іноземця чи особи без громадянства з
України та спорів, пов'язаних із
перебуванням іноземця та особи без
громадянства в Україні" іноземець та
особа без громадянства можуть бути
примусово видворенні за межі України з
підстав та в порядку, що визначені
статтею 30 Закону України "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства", статтею 13 Закону України
"Про імміграцію". Примусове видворення
та затримання іноземця та особи без
громадянства здійснюється лише на
підставі постанови адміністративного
суду.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України,
судові витрати з відповідача не
стягуються.

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що даний позов є
обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 94, 159, 160, 161, 162, 163, 173, 183-5
КАС України, ЗУ «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Фастівського районного відділу
управління Державної міграційної
служби України в Київській області до
громадянина Республіки Малі ОСОБА_1 про
видворення за межі України в
примусовому порядку задовольнити.

Примусово видворити громадянина
Республіки Малі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця міста Бомако Республіки Малі
за межі території України.

Постанову суду у відповідності до
вимог ст.256 КАС України, допустити до
негайного виконання.

Постанова суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги.

СУДДЯ
Г.В.Соловей