Справа № 820/12322/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.Справа № 820/12322/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014р. по
справі № 820/12322/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОПТА-ЛТД"

до Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОПТА-ЛТД" (далі по
тексту - ТОВ «Опта-ЛТД», позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області, в якому просило суд скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 23.06.2014 року №, №,
прийняті відносно нього.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
по справі № 820/12322/14 позов задоволено.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
23.06.2014 року №, №, прийняті
щодо Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОПТА-ЛТД".

Стягнуто з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі м.
Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОПТА-ЛТД" (юридична
адреса: 61033, АДРЕСА_1, )
судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 487,20 (чотириста
вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Відповідач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
по справі № 820/12322/14 скасувати, ухвалити
нове судове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що позивачем
безпідставно віднесено до складу
податкового кредиту ПДВ по
господарським операціями із ТОВ
«Валвик», ТОВ «Максимум 2012», які
відповідач вважає такими, що не
направлені на реальне настання
правових наслідків, а також із ПП
«Пагамент» (ТОВ ВК «Віконні системи»),
ПП «Дузер» (ТОВ «Діксі-Буд»), ТОВ
«Атріум Сервіс Плюс», які, згідно з
даними ІС «Податковий блок», не
задекларували господарських відносин
із позивачем ТОВ «Опта-ЛТД». Крім того,
вказує на необґрунтоване включення сум
по операціям із ТОВ «Валвик», ТОВ
«Максимум 2012» до складу валових витрат
за 2013 рік. З огляду на викладене, вважає
правомірним донарахування позивачеві
грошових зобов'язань з ПДВ та податку
на прибуток та не вбачає підстав для
скасування спірних податкових
повідомлень-рішень.

Позивач в надісланих до суду письмових
поясненнях просить суд апеляційної
інстанції вимоги апеляційної скарги
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін. Стверджує, що
господарські операції з виконання за
замовленням позивача підрядних робіт
контрагентами ТОВ «ВК «Віконні
системи», ТОВ «Діксі Буд», ТОВ «Атріум
Сервіс Плюс», а також з поставки
товарів позивачеві контрагентами ТОВ
«Валвик» та ТОВ «Максимум 2012» повністю
підтверджено первинними документами
(актами виконаних робіт, довідками про
вартість виконаних робіт за формою КБ-3,
локальними кошторисами, накладними,
податковими накладними, платіжними
дорученнями, накладними на внутрішнє
переміщення ТМЦ, подорожніми листами
вантажних автомобілів,
товарно-транспортними накладними),
оформленими належним чином, а
результати виконаних робіт та придбані
товари використано позивачем у власній
господарській діяльності. З огляду на
викладене, вважає правомірним
віднесення позивачем до складу
податкового кредиту ПДВ по
господарським операціям із ТОВ «ВК
«Віконні системи», ТОВ «Діксі Буд», ТОВ
«Атріум Сервіс Плюс», ТОВ «Валвик» та
ТОВ «Максимум 2012», а також віднесення
до складу валових витрат вартості
товарів, придбаних у ТОВ «Валвик» та
ТОВ «Максимум 2012», у зв'язку з чим
наполягає на протиправності
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, клопотання
позивача про розгляд справи за
відсутності його представника, колегія
суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
фахівцями Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області була
проведена планова виїзна перевірка ТОВ
"ОПТА-ЛТД" з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2012 р. по
31.12.2013 р., за результатами якої 06.06.2014 р.
був складений акт за № 1733/20-31-22-01-07/24669498.

Вказаним актом зафіксовано порушення
вимог податкового законодавства,
зокрема:

- п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано податок
на прибуток за 2013 рік у сумі 279630 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 345809 грн.

На підставі вищенаведених висновків
акту перевірки відповідачем 23.06.2014 року
були прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачеві грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 349537,50 грн., у т.ч. за основним
платежем - 279630,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 69907,50 грн. (т.1,
а.с.6) та № про збільшення
позивачеві грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
432261,25 грн., у т.ч. за основним платежем -
345809,00 грн., з штрафними (фінансовими)
санкціями - 86452,25 грн. (т.1, а.с.7).

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до суду з даним
позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з реальності
господарських операцій між позивачем
та контрагентами ТОВ "МАКСИМУМ 2012", ТОВ
"ВАЛВИК", ТОВ "ВІКОННІ СИСТЕМИ" (ПП
«ПАГАМЕНТ"), ТОВ "ДІКСІ БУД" (ПП ДУЗЕР"),
ТОВ "АТРІУМ СЕРВІС ПЛЮС", як таких, що
повністю підтверджені первинними
документами, а відповідач не надав
правомірності донарахування
позивачеві грошових зобов'язань з ПДВ
та податку на прибуток по відносинам із
вказаними підприємствами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, підставою для збільшення
позивачеві грошового зобов'язання з
ПДВ стали висновки податкового органу
про безтоварність господарських
операцій між позивачем та ТОВ
«Максимум 2012», ТОВ «Валвик», та про
недекларування своїх податкових
зобов'язань, що виникли за результатами
відносин з позивачем, контрагентами
останнього ТОВ "ВІКОННІ СИСТЕМИ" (в
подальшому - ПП «ПАГАМЕНТ"), ТОВ "ДІКСІ
БУД" (в подальшому - ПП ДУЗЕР"), ТОВ
"АТРІУМ СЕРВІС ПЛЮС". Крім того,
висновок відповідача про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та ТОВ «Максимум 2012», ТОВ
«Валвик» слугував також фактичною
підставою для збільшення позивачеві
грошового зобов'язання з податку на
прибуток.

У свою чергу, такий висновок
відповідачем зроблено з посиланням на
довідки Західної ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області від
29.10.2013 року № 231/20-33-22-05-07/38280400 «Про
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Валвик», , щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за липень 2013 року», та від
20.11.2013 року № 329/20-33-22-05-07/38280400 «Про
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Валвик», , щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за серпень 2013 року», якими
зафіксовано відсутність ТОВ «Валвик»
за місцезнаходженням, відсутність у
останнього трудових ресурсів та
виробничих потужностей для ведення
фінансово-господарської діяльності,
власних транспортних засобів, основних
засобів, надання документів щодо
фінансово -господарської діяльності не
в повному обсязі, ненадання до
перевірки документів щодо
транспортування придбаного та
реалізованого товару (з посиланням на
Правила перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні»,
затверджені наказом Мінтрансу від
14.10.1997 року № 363, зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998
року за № 128/2568), та, як наслідок -
нереальність здійснення ТОВ «Валвик»
господарської діяльності за період
липень та серпень 2013 року; акт
Ленінської МДПІ у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області від
11.10.2013 року № 86/12-36-22-03/10/38762270 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Максимум 2012» (код за ) щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за липень 2013
року», яким зафіксовано відсутність
підприємства за податковою адресою,
відсутність матеріальної бази для
будь-якого виду діяльності, офісних та
складських приміщень, виробничих
потужностей, транспортних засобів для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства, та, як
наслідок, неможливість підтвердження
господарських відносин ТОВ «Максимум
2012» із постачальниками та покупцями за
період з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року.

В обґрунтування твердження про
безпідставність включення позивачем
до складу податкового кредиту ПДВ по
відносинам із ТОВ "ВК «ВІКОННІ СИСТЕМИ"
(ПП «ПАГАМЕНТ"), ТОВ "ДІКСІ БУД" (ПП
ДУЗЕР"), ТОВ "АТРІУМ СЕРВІС ПЛЮС"
відповідач посилається на розбіжності
між даними податкових зобов'язань
вказаних підприємств та даними
податкового кредиту позивача, що
містяться в інформаційній системі
«Податковий блок».

Колегія суддів вважає такі висновки
відповідача хибними та такими, що не є
підставою для збільшення позивачеві
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток,
з огляду на таке.

За визначенням п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. 138.8, п. 138.6 ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну). Собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу.

Пунктом 138.2. статті 138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 140.1.7. п. 140.1. ст. 140
Податкового Кодексу України при
визначенні об'єкта оподаткування
враховуються такі витрати подвійного
призначення, зокрема, як витрати на
відрядження фізичних осіб, які
перебувають у трудових відносинах із
таким платником податку або є членами
керівних органів платника податку, в
межах фактичних витрат особи, яка
відряджена, на проїзд (у тому числі
перевезення багажу, бронювання
транспортних квитків) як до місця
відрядження і назад, так і за місцем
відрядження (у тому числі на
орендованому транспорті), оплату
вартості проживання у готелях
(мотелях), а також включених до таких
рахунків витрат на харчування чи
побутові послуги (прання, чищення,
лагодження та прасування одягу, взуття
чи білизни), на найм інших жилих
приміщень, оплату телефонних розмов,
оформлення закордонних паспортів,
дозволів на в'їзд (віз), обов'язкове
страхування, інші документально
оформлені витрати, пов'язані з
правилами в'їзду та перебування у місці
відрядження, в тому числі будь-які
збори і податки, що підлягають сплаті у
зв'язку із здійсненням таких витрат.

Зазначені в абзаці першому цього
підпункту витрати можуть бути включені
до складу витрат платника податку лише
за наявності підтвердних документів,
що засвідчують вартість цих витрат у
вигляді транспортних квитків або
транспортних рахунків (багажних
квитанцій), у тому числі електронних
квитків за наявності посадкового
талона та документа про сплату за всіма
видами транспорту, в тому числі
чартерних рейсів, рахунків, отриманих
із готелів (мотелів) або від інших осіб,
що надають послуги з розміщення та
проживання фізичної особи, в тому числі
бронювання місць у місцях проживання,
страхових полісів тощо.

При цьому згідно з підпунктом 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 цього ж Кодексу не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

У відповідності до п.201.1 ст.201 ПК України
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби
(п.201.2 ст.201 ПК України).

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг), та права на віднесення
витрат по його придбанню до складу
витрат, які враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток, платник повинен
мати податкові накладні, первинні
бухгалтерські документи, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначені для використання у
власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
частини другої статті 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів для цілей
ведення податкового обліку лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що між ТОВ «ОПТА-ЛТД»
(Генпідрядник) та ТОВ "ВИРОБНИЧА
КОМПАНIЯ "ВIКОННI СИСТЕМИ" ()
(Субпідрядник) було укладено договори
на виконання підрядних робіт № 27/10-67П
від 28.08.2012р., № 27/10-69П від 28.08.2012р., №
27/10-71П від 17.09.2012р. та № 27/10-70П від
17.09.2012р., предметом яких є виконання
робіт з установки, пуско-наладки та
монтажу систем відеоспостереження (т.1,
а.с.75, 107, 177, 239).

В ході виконання обумовлених цими
договорами підрядних робіт було
оформлено локальні кошториси, акти
виконаних робіт від 17.10.2012 р., 23.10.2012 р.,
розшифровки вартості виконаних робіт,
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт за формою КБ-3 від
17.10.2012р. на суму 24920,00 грн. в т.ч. ПДВ - 4153,33
грн., від 17.10.2012р. на суму 7540,00 грн. в т.ч.
ПДВ - 1256,67 грн., від 23.10.12р. на суму 38400,00
грн. в т.ч. ПДВ 20% 6400,00 грн. (т.1, а.с.76-79,
108-115, 178-181, 240-246).

Субпідрядником виписано позивачеві
податкові накладні № 50 від 17.10.2012р. на
суму 24920,00 грн., в т.ч. ПДВ - 4153,33 грн., № 120
від 17.10.2012р. на суму 7540,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%
1256,67 грн., № 121 від 23.10.2012р. на суму 38400,00
грн. в т.ч. ПДВ 20% 6400,00 грн. (т.1, а.с.81, 114, 182,
247).

Оплата виконаних робіт проведена в
безготівковій формі згідно з
платіжними дорученнями № 54360 від 14.11.2012
р. на суму 24920,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 4153,33 грн.,
№54362 від 14.11.2012 р. на суму 7540,00 грн. в т.ч.
ПДВ 20% 1256,67 грн., № 54359 від 14.11.2012 р. на
суму 38400,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 6400,00 грн.,
копії яких наявні в матеріалах справи
(т.1, а.с.80, 115, 183, 248).

Обладнання та матеріали постачалися
на місце проведення робіт на підставі
накладних на внутрішнє переміщення №
7411 від 02.08.2012р., № 926 від 26.09.2012 р., № 920 від
20.09.2012 р., № 1012 від 12.10.2012 р., № 917 від
17.09.2012 р., (т.1, а.с.82, 184, 248а), автомобілем
Renault Master за відповідними подорожніми
листами помічником директора ТОВ
«Опта-ЛТД» з господарських питань
Бортником І.Г., про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії вказаних
подорожніх листів та наказів про
відрядження (т.1, а.с.83-84, 185-186, 249-250, т.2,
а.с.2-3).

Матеріалами справи підтверджено, що
вищевказані підрядні роботи
замовлялись позивачем з метою
забезпечення виконання власних
договірних зобов'язань із ПАТ
"Харкiвський тракторний завод iм.
С.Орджонiкiдзе" () за
договором № 1203 від 31.05.2012 р., ТОВ
"Фабрика рукавних фiльтрiв" ()
за договором № 180712 від 18.07.2012 р., ПАТ
"БЕЛЬ ШОСТКА УКРАЇНА" () за
договором № 253/15 від 19.03.2012 р., ДП
«Придніпровська залізниця»
() № 253/15 від 19.03.2012 р., копії
яких наявні в матеріалах справи (т.1,
а.с.85-92, 187-189, т.2, а.с.4-9).

Фактичне виконання робіт за договорами
генерального підряду та субпідряду
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями технічних завдань,
договірних цін, локальних кошторисів,
рахунку № Счт-ХА0000195 від 31.05.2012р. на суму
156710,95 грн., актів здачі-приймання робіт,
довідок за формою КБ-3, платіжних
доручень, податкових накладних (т.1, а.с.
93-106, 93-143, 190-200, 10-40).

Також, матеріалами справи
підтверджено, що між ТОВ «ОПТА-ЛТД» та
ТОВ «ДІКСІ БУД» () (в
подальшому - ПП «Пагамент») було
укладено договори № ДС/12-002 від 17.10.2012р.,
№ ДС/12-001 від 17.10.2012р., № ДС/12-003 від
10.12.2012р., предметом яких є виконання
підрядних робіт з установки,
пуско-наладки та монтажу системи
відеоспостереження, а також надання
послуг з технічного обслуговування
системи відоеспостереження (т.1, а.с.32, 50,
144).

В ході виконання вказаних робіт та
надання послуг було оформлено локальні
кошториси, акти виконаних робіт,
розшифровки вартості виконаних робіт,
довідки про вартість виконаних робіт
за формою КБ-3 від 24.12.2012р. на суму
25200,00грн. в т.ч. ПДВ 20% 4200,00 грн., від
26.11.2012р. на суму 22190,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%
3698,33 грн., від 28.12.2012р. на суму 24770,00 грн. в
т.ч. ПДВ 20% 4128,33 грн.

Підрядником було виписано позивачеві
податкові накладні № 272 від 24.12.2012р. на
суму 25200,00грн., у т.ч. ПДВ 20% 4200,00 грн., № 173
від 26.11.2012р. на суму 22190,00грн., в т.ч. ПДВ 20%
3698,33 грн., № 361 від 28.12.2012р. на суму 24770,00
грн., в т.ч. ПДВ 20% 4128,33 грн., копії яких
наявні в матеріалах справи (т.1, а.с.39, 61,
153).

Переміщення ТМЦ від позивача до місця
виконання робіт (надання послуг)
відбувалося на підставі накладних на
внутрішнє переміщення від 17.10.2012р. та
19.11.2012р. Перевезення здійснювалось на
автомобілі Renault Master за подорожними
листами від 17.10.2012р. та 19.11.2012р.
Бортником І.Г., згідно з наказами про
відрядження №51/к від 16.10.2012р. та №56/к
від 16.11.2012р. (т.1, а.с.155-160).

Оплата виконаних робіт та наданих
послуг була здійснена позивачем в
безготівковій формі, про що свідчать
наявні в матеріалах справи копії
платіжних доручень №54573 від 10.01.2013р. на
суму 25200,00грн., в т.ч. ПДВ 20% 4200,00 грн., №
54472 від 11.12.2012 р. на суму 22190,00грн., в т.ч.
ПДВ 20% 3698,33 грн., №54574 від 10.01.2013р. на
суму 24770,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 4128,33 грн. (т.1,
а.с.40, 62, 154).

Матеріалами справи підтверджено, що
роботи та послуги замовлялись
позивачем у ТОВ «Діксі Буд» у зв'язку з
укладенням договору про надання послуг
між ТОВ «ОПТА-ЛТД» (Виконавець) та
Міністерством екології та природних
ресурсів України ()
(Замовник) № 16/13 від 05.05.2012р., а також
договорів про виконання монтажних та
пусконалагоджувальних робіт із ТОВ
«Альянс-Імпекс», «Охорона і
технології» (т.1, а.с.41, 63, 161-168).

Фактичне виконання підрядних робіт та
надання послуг підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
технічних завдань, локальних
кошторисів, актів здачі-приймання
робіт (послуг), розшифровок вартості
виконаних робіт, договірних цін,
податкових накладних, платіжних
доручень (т.1, а.с.42-49, 64-74, 167-176).

Крім того, матеріалами справи
підтверджено, що між ТОВ «ОПТА-ЛТД» та
ТОВ "АТРIУМ СЕРВIС ПЛЮС" ()
було укладено договори на виконання
підрядних робіт № ДС/12-005 від 14.12.2012р., №
ДС/12-004 від 10.12.2012р., № ДС/12-006 від 14.12.2012р.,
предметом яких є відповідно монтаж та
програмування АТС, установка, монтаж та
пусконаладка системи контроля доступу,
проектування системи
відеоспостереження, охоронної
сигналізації та контроля доступу (т.1,
а.с.13, 201, т.2, а.с.197).

На виконання досягнутої домовленості
ТОВ «Атріум Сервіс Плюс» виконано
підрядні роботи за договорами із
позивачем, про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії документів,
оформлених в ході вказаних
господарських операцій : локальних
кошторисів, кошторису на проектні
роботи, розшифровок вартості виконаних
робіт, актів виконаних робіт, довідок
за формою КБ-3 від 10.01.2013р. на суму 6630,00
грн., в т.ч. ПДВ 20% 1105,00 грн., від 09.01.2013р. на
суму 6740,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 1123,33 грн., від
17.01.2013р. на суму 56160,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%
9360,00 грн. (т.1, а.с.14-19, 202-209, т.2, а.с.198-200).

Підрядником ТОВ «Атріум Сервіс Плюс»
виписано позивачеві податкові
накладні № 33 від 10.01.2013р. на суму 6630,00
грн., в т.ч. ПДВ 20% 1105,00 грн., № 32 від
09.01.2013р. на суму 6740,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%
1123,33 грн., № 34 від 17.01.2013р. на суму 56160,00
грн., в т.ч. ПДВ 20% 9360,00 грн., копії яких
наявні в матеріалах справи (т.1, а.с.20, 210,
т.2, а.с.201).

Про проведення розрахунку із
підрядником свідчать наявні в
матеріалах справи копії договорів №1,
№ 2 та № 3 від 28.01.2013 року про
відступлення права вимоги (цесії)
первісним кредитором - Атріум Сервіс
Плюс» новому кредитору - ТОВ «Діксі
Буд» на суму 6740,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 1123,33
грн., на суму 6630,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 1105,00
грн. та на суму 56160,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%
9360,00 грн. (т.1, а.с.21, 211, т.2, а.с.202), а також
платіжних доручень №54647 від 30.01.2013р. на
суму 6630,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 1105,00 грн., №
54646 від 30.01.2013р. на суму 6740,00 грн., в т.ч.
ПДВ 20% 1123,33 грн. та № 54648 від 30.01.2013р. на
суму 56160,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 9360,00 грн. (т.1,
а.с.27212, т.2, а.с.203).

Матеріалами справи підтверджено, що
обладнання та матеріали для виконання
відповідних робіт поставлені на
підставі накладних на внутрішнє
переміщення від 14.12.2012р., 14.01.2013р.,
видаткової накладної № 9267 від 04.01.2013р.,
перевезення здійснювалось на
автомобілі Renault Master за подорожніми
листами від 14.12.12р. та 14.01.2013р. Бортником
І.Г. згідно з наказами про відрядження
№61/к від 13.12.2012р. та №01/к від 11.01.2013р. (т.1,
а.с.213-218).

Як свідчать матеріали справи,
вищевказані підрядні роботи були
замовлені позивачем у зв'язку з
необхідністю виконання власних
договірних зобов'язань перед ТОВ
«Парадізіо», ПрАТ «Філіп Моріс
Україна» та ТОВ «УСП "Хлiбопекарський
комплекс "Кулиничiвський", що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями договору на виконання
робіт між ТОВ «ОПТА-ЛТД» та ТОВ «УСП
"Хлiбопекарський комплекс
"Кулиничiвський"» № 1353 від 01.10.2012р.,
технічних завдань, рахунків на оплату
№ Счт-ХА0002599 від 13.12.2012р., № Счт-ХА0002515
від 06.12.2012р., локальних кошторисів,
актів здачі-приймання робіт,
розшифровок вартості виконаних робіт,
податкових накладних, платіжних
доручень, договірної ціни, заявки
замовника (т.1, а.с.23-30, 219-238, т.2, а.с.204-226).

Колегія суддів зауважує, що
контрагенти позивача ТОВ «Виробнича
компанія «Віконні системи», ТОВ
«Атріум Сервіс Плюс» мали ліцензії
Державної архітектурно-будівельної
Інспекції України на здійснення
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури ( у
т.ч., згідно з наведеним переліком,
будівельні та монтажні роботи, монтаж
інженерних мереж, у ТОВ «ВК «Віконні
системи» - інжинірингова діяльність у
сфері будівництва), а ТОВ «Діксі Буд» -
дозвіл Територіального управління
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області на зведення,
монтаж і демонтаж будинків, споруд,
зміцнення їх аварійних частин,
зварювальні роботи (т.2, а.с.139-141, 143-144,
146-147), отже, були наділені відповідним
обсягом дієздатності на виконання
взятих на себе господарських
зобов'язань за договорами підряду із
ТОВ «Опта-ЛТД».

Судом апеляційної інстанції також
встановлено, що позивачем згідно з
договором поставки № ВВ-130425 від
25.04.2013р., укладеним між ТОВ «ОПТА-ЛТД» та
ТОВ "ВАЛВИК" (), отримано
товари по накладних № РН -01/07-1 від
01.07.2013р. на суму 59190,13 грн., № РН -02/07-1 від
02.07.2013р. на суму 59583,49грн., № РН -03/071 від
03.07.2013р. на суму 59809,98 грн., № РН -04/07 від
04.07.2013р. на суму 59897,68 грн., № РН -05/07-1 від
05.07.2013р. на суму 59852,52 грн., № РН -08/07-1 від
08.07.2013р. на суму 59935,13 грн., № РН -09/07-2 від
09.07.2013р. на суму 59781,89 грн., № РН -10/07-4 від
10.07.2013р. на суму 5990,04 грн., № РН -11/07-2 від
11.07.2013р. на суму 59865,17 грн., № РН -12/07-2 від
12.07.2013р. на суму 59929,14 грн., № РН -15/07-2 від
15.07.2013р. на суму 59975,04 грн., № РН -16/07-1 від
16.07.2013р. на суму 59945,58 грн., № РН -17/07-2 від
17.07.2013р. на суму 3221,70 грн., № РН -29/07 від
29.07.2013р. на суму 180000,00 грн., № РН -05/08-2 від
05.08.2013р. на суму 59861,51 грн., № РН -07/08 від
07.08.2013р. на суму 51735,72грн., № РН -09/08-2 від
09.08.2013р. на суму 28402,78 грн., копії яких
надано до матеріалів справи.

Придбані у ТОВ «Валвик» товари
(прийомопередавач, відео реєстратор,
відеокамера, контролер доступу,
жорсткий диск, клавіатура, МП4 плеєр,
акумулятор, замок, комбінований кабель,
кронштейн, роз'єм, блок живлення, екран,
трансформатор, сповіщувач пожежний
ручний, модуль бар'єрного іскрозахисту,
комплект аудідомофона тощо) було
доставлено на склад ТОВ «ОПТА-ЛТД»
автомобілем Renault Master за подорожніми
листами та товарно-транспортними
накладними від 01.07.2013р., 02.07.2013р., 03.07.2013р.,
04.07.2013р., 05.07.2013р., 08.07.2013р., 09.07.2013р.,
10.07.2013р., 11.07.2013р., 15.07.2013р., 16.07.2013р.,
17.07.2013р., 29.07.2013р., 05.08.2013р., 07.08.2013р.,
09.08.2012р., копії яких наявні в матеріалах
справи (т.2, а.с.229-250, т.3, а.с.1-29).

Постачальником виписано позивачеві
податкові накладні № 3 від 01.07.2013р. на
суму 59190,13 грн.; № 16 від 02.07.2013р. на суму
59583,49грн; № 23 від 03.07.2013р. на суму 59809,98
грн.; № 29 від 04.07.2013р. на суму 59897,68 грн.; №
35 від 05.07.2013р. на суму 59852,52 грн.; № 46 від
08.07.2013р. на суму 59935,13 грн.; № 55 від
09.07.2013р. на суму 59781,89 грн.; № 66 від
10.07.2013р. на суму 59900,04 грн.; № 74 від
11.07.2013р. на суму 59865,17 грн.; № 83 від
12.07.2013р. на суму 59929,14 грн.; № 91 від
15.07.2013р. на суму 59975,04 грн.; № 101 від
16.07.2013р. на суму 59945,58 грн.; № 109 від
17.07.2013р. на суму 3221,70 грн.; № 187 від
29.07.2013р. на суму 180000,00 грн.; № 16 від
05.08.2013р. на суму 59861,51 грн.; № 31 від
07.08.2013р. на суму 51735,72грн.; № 45 від 09.08.2013р.
на суму 28402,78 грн., копії яких надано до
матеріалів справи (т.3, а.с.30-46).

Отримані товари оплачено ТОВ
«Опта-ЛТД» в безготівковій формі, про
що свідчать наявні в матеріалах справи
копії платіжних доручень № 55347 від
08.07.2013 р. на суму 120000.00 грн.; № 7755372 від
12.07.2013 р. на суму 120000.00 грн.; № 55381 від
15.07.2013р. на суму 150000.00 грн.; № 55391 від
17.07.2013 р. на суму 240000.00 грн.; № 55394 від
18.07.2013р. на суму 120000.00 грн.; № 7755428 від
24.07.2013р. на суму 60000.00 грн.; № 775515 від
13.08.2013р. на суму 90000.00 грн.; № 7755525 від
15.08.2013р. на суму 50000.00 грн. (т.3, а.с.47-54).

Також, матеріалами справи
підтверджено, що згідно з договором
поставки № М-130701 від 01.07.2013р., укладеним
між ТОВ «ОПТА-ЛТД» (Покупець) та ТОВ
"МАКСИМУМ 2012" (Постачальник) отримано
товари (обладнання - прийомопередавач,
передавач 2-хканальний, радіо кнопка,
екран, кабель, відеокамера, відео
реєстратор, замок електромагнітний
тощо) по накладних № 52 від 17.07.2013р. на
суму 60258,86 грн., № 53 від 18.07.2013р. на суму
59940,39 грн., № 54 від 19.07.2013р. на суму 59800,74
грн., № 55 від 22.07.2013р. на суму 59820,42 грн., №
56 від 23.07.2013р. на суму 59874,57 грн., № 57 від
24.07.2013р. на суму 59863,33 грн., № 60 від
25.07.2013р. на суму 59963,65 грн. № 61 від 26.07.2013р.
на суму 59942,87 грн., № 67 від 29.07.2013р. на
суму 59962,88 грн., № 68 від 30.07.2013р. на суму
59996,70 грн., № 72 від 31.07.2013р. на суму 125773,57
грн., копії яких наявні в матеріалах
справи.

Товари доставлено на склад ТОВ
«ОПТА-ЛТД» за допомогою перевізника
ТОВ «Експрес-Логістик» за
товарно-транспортними накладними від
17.07.2013р., 18.07.2013р., 19.07.2013р., 22.07.2013р.,
23.07.2013р., 24.07.2013р., 25.07.2013р., 26.07.2013р.,
29.07.2013р., 30.07.2013р., 31.07.2013р., копії яких
надано до матеріалів справи (т.3,
а.с.79-100).

За фактом відвантаження товару
постачальником виписано позивачеві
податкові накладні № 29 від 17.07.2013р. на
суму 60258,86 грн.; № 30 від 18.07.2013р. на суму
59940,39 грн.; № 31 від 19.07.2013р. на суму 59800,74
грн.; № 32 від 22.07.2013р. на суму 59820.42 грн.; №
33 від 23.07.2013р. на суму 59874,57 грн.; № 34 від
24.07.2013р. на суму 59863,33 грн.; № 36 від
25.07.2013р. на суму 59963,65 грн.; № 37 від
26.07.2013р. на суму 59942,87 грн.; № 42 від
29.07.2013р. на суму 59962,88 грн.; № 43 від
30.07.2013р. на суму 59996,70 грн.; № 45 від
31.07.2013р. на суму 125773,57 грн. (т.3, а.с. 68-78).

Отримані від ТОВ «Максимум 2012» товари
було оплачено позивачем у
безготівковій формі згідно з
платіжними дорученнями № 7755447 від
31.07.2013р. на суму 60258,86 грн.; № 7755448 від
31.07.2013р. на суму 59940,39 грн.; №7755449 від
01.08.2013р. на суму 59800,74 грн.; № 7755450 від
01.08.2013р. на суму 59820.42 грн.; №7755463 від
02.08.2013р. на суму 59874.57 грн.; № 7755477 від
06.08.2013р. на суму 59863,33 грн.; №7755501 від
09.08.2013р. на суму 59963,65 грн.; № 7755502 від
09.08.2013р. на суму 59942,87 грн.; №7755503 від
12.08.2013р. на суму 59962,88 грн.; № 7755504
від12.08.2013р. на суму 59996.70 грн.; №7755506 від
13.08.2013р. на суму 125773,57 грн. (т.3, а.с.101-111).

Згідно з письмовими поясненнями
позивача, наданими суду апеляційної
інстанції, придбані ним товари
зберігались в приміщенні, яким позивач
користується на підставі договору
оренди нежитлового приміщення №0912-01
від 09.12.2011 р., укладеного із ОСОБА_5 (код:
НОМЕР_1), на умовах якого ТОВ «Опта-ЛТД»
орендує нежитлові приміщення з
мансардою загальною площею 297,3 кв.м., а
також договору оренди нежитлового
приміщення №0912-02 від 09.12.2011 р.,
укладеного із ОСОБА_5, за умовами якого
позивач орендує нежитлові складські
приміщення літ. «Б-3» загальною площею
345,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджено відповідачем в акті
перевірки (т.3, а.с.167).

З наявних в матеріалах справи копій
вищезазначених первинних документів,
оформлених в ході господарських
операцій із ТОВ «Атріум Сервіс Плюс»,
ТОВ «Діксі Буд», ТОВ «ВК «Віконні
системи», ТОВ «Валвик», ТОВ «Максимум
2012» вбачається, що останні оформлені у
відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення
№88), а податкові накладні - згідно з
нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України.

Вищевказані документи не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак, є належними та допустимими
доказами реальності вчинення
господарських операцій.

Колегія суддів відмічає, що зауваження
щодо форми та змісту наданих
податкових накладних з боку
податкового органу в акті перевірки
відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи,
видами підприємницької діяльності
позивача за КВЕД є 41.20 Будівництво
житлових і нежитлових будівель, 43.21
Еллектромонтажні роботи, 46.90
Неспеціалізована оптова торгівля, 74.90
Інша професійна, наукова та технічна
діяльність, 95.11 Ремонт комп'ютерів і
периферійного устаткування (т.3, а.с.166).

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що придбання ТОВ «Опта-ЛТД»
вищевказаних товарів у ТОВ «Валвик» та
ТОВ «Максимум 2012» та замовлення робіт
та послуг у ТОВ «Атріум Сервіс Плюс»,
ТОВ «ВК «Віконні системи», ТОВ «Діксі
Буд» безпосередньо пов'язане з
господарською діяльністю позивача.

З приводу посилань відповідача в акті
перевірки на відомості довідок
Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів
у Харківській області від 29.10.2013 року №
231/20-33-22-05-07/38280400 «Про проведення
зустрічної звірки ТОВ «Валвик», , щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за липень 2013
року», та від 20.11.2013 року №
329/20-33-22-05-07/38280400 «Про проведення
зустрічної звірки ТОВ «Валвик», , щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за серпень 2013
року», якими зафіксовано відсутність
ТОВ «Валвик» за місцезнаходженням,
відсутність у останнього трудових
ресурсів та виробничих потужностей для
ведення фінансово-господарської
діяльності, власних транспортних
засобів, основних засобів, надання
документів щодо фінансово
-господарської діяльності не в повному
обсязі, ненадання до перевірки
документів щодо транспортування
придбаного та реалізованого товару (з
посиланням на Правила перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні», затверджені наказом
Мінтрансу від 14.10.1997 року № 363,
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 20.02.1998 року за № 128/2568), та, як
наслідок - нереальність здійснення ТОВ
«Валвик» господарської діяльності за
період липень та серпень 2013 року; акт
Ленінської МДПІ у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області від
11.10.2013 року № 86/12-36-22-03/10/38762270 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Максимум 2012» (код за ) щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за липень 2013
року», яким зафіксовано відсутність
підприємства за податковою адресою,
відсутність матеріальної бази для
будь-якого виду діяльності, офісних та
складських приміщень, виробничих
потужностей, транспортних засобів для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства, та, як
наслідок, неможливість підтвердження
господарських відносин ТОВ «Максимум
2012» із постачальниками та покупцями за
період з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року,
колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за
висновками довідки ДПІ у Київському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області від 23.10.2013 року №
175/20-31-22-03-07/24669498, копію якої надано до
матеріалів справи, звіркою ТОВ
«Опта-ЛТД», код за
документально підтверджено здійснення
господарських відносин із ТОВ
«Валвик», код за , повнота їх
відображення в обліку за липень 2013
року, звіркою ТОВ «Опта-ЛТД»
встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків із ТОВ
«Валвик» за липень 2013 року (т.3, а.с.186-199).

Таким чином, попередньо проведеною
зустрічною звіркою підтверджено
реальність господарських відносин між
ТОВ «Опта-ЛТД» та ТОВ «Валвик», що не
було враховано відповідачем під час
проведення планової перевірки, за
результатами якої прийнято
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Також, з системного аналізу положень
п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України,
п.п.6. 7 Порядку проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232, а також
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженої
наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984,
випливає, що зустрічна звірка полягає у
співставленні первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання (в даному
випадку, позивача) з даними платника
податків (відносно якого проводиться
перевірка), з метою документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого проводиться
основна перевірка, в ході якої і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

При цьому, судження податкового органу
відносно правильності справляння
платником податків сум податків та
зборів за відображеними в податковій
звітності показниками господарських
операцій можуть бути викладені
виключно в акті перевірки або довідці
зустрічної звірки. Чинним
законодавством не передбачено
відображення таких суджень в акті про
неможливість проведення перевірки або
акті про неможливість проведення
зустрічної звірки, де мають
зазначатись лише обставини, котрі
спричинили таку неможливість.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що акт Ленінської МДПІ у м.
Луганську ГУ Міндоходів у Луганській
області від 11.10.2013 року № 86/12-36-22-03/10/38762270
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Максимум 2012» (код
за ) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за липень 2013 року», на який
посилається відповідач в акті
перевірки ТОВ «Опта-ЛТД» від 06.06.2014 р. №
1733/20-31-22-01-07/246694948, не є належним та
допустимим доказом безтоварності
господарських операцій з придбання
товарів у вказаного контрагента.

Посилання відповідача в акті перевірки
в обґрунтування висновку про завищення
позивачем податкового кредиту та
валових витрат за рахунок вартості
товарів та послуг, придбаних у
контрагентів ТОВ «Валвик» та ТОВ
«Максимум 2012» на відсутність у
останніх необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського персоналу, оборотних
коштів, виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів не
може свідчити про неможливість
фактичної поставки товарів позивачеві
вказаними контрагентами, оскільки такі
обставини не підтверджені належними
доказами, та, крім того, не позбавляють
правового значення виписані ними
податкові накладні та первинні
документи по реальним господарським
операціям, факт здійснення та оплати
яких підтверджений документально;
спрямованість спірних правочинів на
реальне настання правових наслідків
підтверджується доданими до
матеріалів справи первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку. Факт оплати
позивачем отриманих позивачем товарів
та послуг сторонами не заперечується.

Щодо твердження відповідача про
відсутність ТОВ «Валвик» та ТОВ
Максимум 2012» за місцезнаходженням,
колегія суддів зазначає, що належним
доказом таких тверджень в розумінні
положень ст. 70 КАС є дані про
відсутність юридичної особи за місцем
реєстрації у Єдиному Державному
Реєстрі підприємств та організацій
України.

Однак, таких доказів відповідачем до
матеріалів справи не надано.

Як встановлено пунктами 12.4 - 12.5 Порядку
обліку платників податків і зборів,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року, в
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних відносин, щодо
кожного платника податків, стосовно
якого виявлена відсутність його за
місцезнаходженням (місцем проживання)
та нез'ясоване його фактичне
місцезнаходження (місце проживання),
підрозділ органу державної податкової
служби, який з'ясував зазначений факт,
готує та передає підрозділам
податкової міліції запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків за
встановленою формою. Якщо за
результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за ф. N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття
заходів, передбачених частиною
дванадцятою статті 19 Закону. Копія
повідомлення підшивається до
реєстраційної частини облікової
справи платника податків. Про
направлення такого повідомлення
вноситься запис до журналу обліку
повідомлень про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням за ф. N 19-ОПП
(додаток 25).

При цьому, колегія суддів зазначає, що
відповідачем не надано доказів
направлення до відповідного
державного реєстратора повідомлення
про відсутність юридичної особи -
позивача - за місцезнаходженням за ф. N
18-ОПП. Крім того, доказів наявності
таких даних у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на час
проведення зустрічної звірки до суду
не надано.

Колегія суддів відхиляє посилання
відповідача в акті перевірки на
анулювання свідоцтв платника ПДВ
контрагентів позивача ТОВ «Атріум
Сервіс Плюс», ТОВ «ВК «Віконні
системи», ТОВ «Діксі Буд», ТОВ «Валвик»,
ТОВ «Максимум 2012», оскільки таке
анулювання відбулося пізніше періоду
вчинення ними господарських операцій
із позивачем по справі.

З приводу доводів відповідача про
недекларування контрагентами позивача
ТОВ «Атріум Сервіс Плюс», ТОВ «ВК
«Віконні системи», ТОВ «Діксі Буд»
своїх податкових зобов'язань з ПДВ, що
виникли за результатами господарських
відносин із позивачем по справі, в
обґрунтування яких відповідач
посилається на дані ІС «Податковий
блок», колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст.61 Конституції України
юридична відповідальність має
індивідуальний характер. Кожен платник
податку несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Колегія суддів зазначає, що платник
податків, в даному випадку позивач ТОВ
"Опта-ЛТД», не є уповноваженою особою
щодо перевірки дотримання податкової
дисципліни контрагентами, що виконують
роботи за його замовленням, та не має
доступу до податкової інформації з
автоматизованих інформаційних систем
контролюючих органів, а отже не міг
бути обізнаний про можливі порушення
ними податкового законодавства.

При цьому колегія суддів зауважує, що
обов'язок контролю за правильністю
нарахування та сплати податку на
додану вартість покладаються на
відповідача, а не на позивача, у зв'язку
з чим відсутні підстави для
позбавлення позивача права на
податковий кредит через можливі
порушення податкового законодавства
постачальниками товарів (послуг) по
ланцюгу.

Якщо контрагент (постачальник по
ланцюгу) не виконав свого зобов'язання
по сплаті податку до бюджету, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначена
обставина не є підставою для
позбавлення платника податку (покупця
товарів, робіт, послуг) права на
відшкодування ПДВ у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування і
має документальне підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Слід також вказати, що розбіжності,
наявні в ІС «Податковий блок», між
розміром податкового кредиту позивача
та податкових зобов'язань його
контрагентів може бути обумовлено
внесенням до вказаної інформаційної
системи даних щодо проведення
перевірок відносно останніх, при цьому
Податковим кодексом України не
позбавлено права платників податків, у
т.ч. контрагентів позивача, оскаржити
результати таких перевірок до
вищестоящого податкового органу або до
суду.

Однак, вищевказане не було взято до
уваги відповідачем при проведенні
перевірки та винесенні податкового
повідомлення-рішення про збільшення
позивачеві грошового зобов'язання з
ПДВ.

Враховуючи викладене, з огляду на
встановлені обставини у справі,
колегія суддів вважає, що позивачем
було цілком правомірно сформовано
валові витрати за результатами
відносин із ТОВ «Валвик», ТОВ «Максимум
2012», та податковий кредит за
результатами відносин із ТОВ «Валвик»,
ТОВ «Максимум 2012», ТОВ «Атріум Сервіс
Плюс», ТОВ «ВК «Віконні системи», ТОВ
«Діксі Буд» по реальним господарським
операціям, повністю підтвердженим
відповідними первинними документами,
сплачені в зв`язку із придбанням
товарів та замовленням робіт,
призначених для використання у власній
господарській діяльності позивача, а
тому відсутні підстави для збільшення
позивачеві грошових зобов'язань з ПДВ і
податку на прибуток, та застосування
штрафних (фінансових) санкцій згідно з
податковими повідомленнями-рішеннями
від 23.06.2014 року № та №.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень від
23.06.2014 року № та №, діяв не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
Податковим кодексом України, з
порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014р. по
справі № 820/12322/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.