Справа № 826/12558/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна"до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходівпровизнання
незаконним та скасування рішення про
коригування митної вартості товару №
100270004/2014/000058/2 від 15.04.2014
представника позивача - Радіонова В.А.
(довіреність № 1 від 20.08.2014),
представника відповідача -
Богдановської Т.В. (довіреність №
9885/1/26-70-10-01 від 03.09.2014),
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 29.09.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна" звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання незаконним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товару № 100270004/2014/000058/2 від
15.04.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем було неправомірно
здійснено коригування митної вартості
з застосуванням методу 6 та винесено
рішення № 100270004/2014/000058/2
від 15.04.2014, оскільки позивачем було
правомірно визначено задекларовану
митну вартість товару за основним
методом, а саме, за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) та ним були надані всі
необхідні документи для підтвердження
митної вартості товару. Також позивач
посилався не те, що з метою
підтвердження заявленої митної
вартості ним супровідним листом № 77
від 26.06.2014 відповідачу були надані
необхідні для розгляду додаткові
документи, водночас листом №
7813/1/26-70-63-05 від 04.07.2014 відповідачем було
відмовлено у перегляді рішення
№100270004/2014/000058/2 від 15.04.2014, без
зазначення належного нормативно -
правового обґрунтування та належних
доказів неможливості визначення
митної вартості товару за ціною
договору.

Водночас позивач зазначив про те, що
відповідачем в порушення
встановленого чинним законодавством
порядку було проведено з позивачем
лише формальну процедуру консультації
та не було з'ясовано питання щодо
наявності у позивача інформації та
документів необхідних для визначення
митної вартості із застосуванням
методів передбачених статтями 57-63
Митного кодексу України.

У судовому засіданні 29.09.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, у судовому засіданні 17.09.2014
надав суду письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі.

Свої заперечення проти позову
відповідач обґрунтовує тим, що за
результатами контролю правильності
визначення митної вартості товарів
«інструменти ручні в асортименті,
країна походження Китай», заявлених до
митного оформлення за електронною
митною декларацією від 15.04.2014 №
100270004/2014/340103 встановлено, що згідно з
пунктом 5.1 зовнішньоекономічного
контракту № СН-MIU/245/21/Q113 від 21.01.2013,
комерційного інвойсу № WT14HZ-003 від
21.01.2014, пакувального листа від 28.01 2014 «
100% вартості відправленої партії товару
мають бути оплачені протягом 60 днів
після відвантаження товару, яка
підтверджена копіями
відвантажувальних документів» та на
момент подання митної декларації
минуло більше ніж 60 днів з дня
відвантаження товару, проте платіжні
документи декларантом- не надано, у
зв'язку з чим згідно з пунктом 2 статті 53
Митного кодексу України декларанту
запропоновано надати документи, які
підтверджують заявлену митну вартість
товарів, водночас позивачем
витребуваних документів надано не було
у зв'язку з чим прийнято рішення №
100270004/2014/000058/2 від 15.04.2014.

Водночас відповідач зазначив про те, що
при перевірці додаткових документів
наданих позивачем супровідним листом
№ 77 від 26.06.2014 було встановлено, що вони
надані не повному обсязі.

У судовому засіданні 29.09.2014 представник
відповідача заперечила проти позовних
вимог та просила суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача суд , -

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна" (покупець) та компанією Hangzhou
Water Import and Export CO.,Ltd. (Китай) (продавець)
було укладено зовнішньоекономічний
контракт № CH-MIU/245/0113 від 21.01.2013.

На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту №
CH-MIU/245/0113 від 21.01.2013 Товариством з
обмеженою відповідальністю "Світ
Інструменту Україна" на митну
територію України був ввезений товар в
режимі імпорт-40: "1.Інструменти ручні.
Сокира, 600 г, в сборі, кована, деревяне
топорище арт. 21605 -1400шт. Сокира, 800 г, в
сборі, кована, деревяне топорище арт.
21610 -960шт. Сокира, 1000 г, в сборі, кована,
деревяне топорище арт. 21615 -696шт.
Торговельна марка : Sparta Країна
виробництва : CN Виробник : Hangzhou Water Import and
Exp ort CO.,Ltd.".

З метою митного оформлення товару
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна" до митного органу була подана
вантажна митна декларація
№ 100270000/2014/340103 від 15.04.2014, в
якій митна вартість товару була
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), тобто за основним методом
визначення митної вартості товарів.

Для здійснення митного контролю та
митного оформлення Товариством з
обмеженою відповідальністю "Світ
Інструменту Україна" було надано
документи, перелік яких зазначений в
графі 44 митних декларацій.

На підставі статті 53 Митного кодексу
України, митним органом було
направлено в електронному вигляді
повідомлення про надання додаткових
документів щодо підтвердження митної
вартості товарів на що, декларантом
було надано відповідь у електронному
вигляді в якому зазначено, що
додаткових документів додати не має
можливості.

Митним органом було прийнято рішення
про коригування заявленої митної
вартості по № 100270000/2014/340103 від 15.04.2014 - №
100270004/2014/000058/2 від 15.04.2014, яким
відкоригована митна вартість товару та
зазначено наступне: "Коригування
митної вартості товару здійснено
відповідно до положень статті 55 МКУ у
зв'язку з тим, що надані документи
містять неповні відомості (у наданих
документах містяться розбіжності). На
виконання вимог ст.54 МКУ контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснено під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
та перевірки наявності або відсутності
застережень щодо застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту). Відповідно до п.4.1.
ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості. Проведено консультації з
декларантом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості на підставі інформації, яка
наявна в декларанта та в митному
органі. Відповідно до ст.33 МКУ митні
органи використовують інформаційні
ресурси, що знаходяться у їх віддані,
створені, оброблені та накопичені в
інформаційних системах та складаються
з відомостей, що містяться у
документах, які надаються підчас
проведення митного контролю та митного
оформлення товарів, транспортних
засобів, та інших документах. Наявна у
митного органу інформація щодо митної
вартості імпортованих товарів
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості. Під час консультацій,
декларанта відповідно до вимог третьої
частини ст.53 МКУ, зобов'язано протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: каталоги
специфікації, прейскуранти,
прайс-листи виробника товарів,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини, виписку з
бухгалтерської документації та інші
(за наявності) платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Декларантом не надано додаткові
документи згідно третьої частини ст.53
МКУ, про що декларант повідомив митний
орган в електронному вигляді.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, відповідно до п.2 ст.58 не
може бути прийнятий у зв'язку з тим, що
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально. Вартість
товару в експортній декларації країни
відправлення відрізняється від
вартості товару заявленої декларантом.
Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
не може бути прийнятий у зв'язку з
відсутністю даних щодо вартості
операцій з ідентичними товарами,
скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості). Метод визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів не може
бути прийнятий у зв'язку з відсутністю
даних щодо вартості операцій з
подібними (аналогічними) товарами,
скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості). Метод визначення
митної вартості на основі віднімання
вартості не може бути використаний у
зв'язку з відсутністю даних, необхідних
для проведення розрахунків. Метод
визначення митної вартості на основі
додавання вартості не може бути
використаний у зв'язку з відсутністю
даних, необхідних для проведення
розрахунків. Митну вартість товару, що
імпортується, скориговано із
застосуванням резервного методу
відповідно до ст.64 Митного кодексу
України. Декларант має право
звернутися до митного органу та
випустити товари, що декларуються, у
вільний обіг за умови надання гарантій
відповідно до розділу X МКУ. Декларант
має право оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
у митному органі вищого рівня
відповідно до глави 4 МКУ або до суду.
Процедура консультацій між митним
органом та декларантом проведена."

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна" до Київської регіональної
митниці Міндоходів супровідним листом
№ 77 від 26.06.2014 "Про надання додаткових
документів" були надані додаткові
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів за ВМД №
100270000/2014/340103 від 15.04.2014.

Листом № 7813/1/26-70-63-05 від 04.07.2014 Київською
регіональною митницею Міндоходів
повідомлено Товариство з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна" про те, що вимоги органу
доходів та зборів в частині надання
додаткових документів виконано не в
повному обсязі.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна" до Київської регіональної
митниці Міндоходів була подана скарга
№ 000058 від 22.07.2014 на рішення про
коригування митної вартості товару №
100270004/2014/000058/2 від 15.04.2014

Листом № 1558/6/99-99-24-02-06-15 від 18.08.2014
Київською регіональною митницею
Міндоходів повідомлено Товариство з
обмеженою відповідальністю "Світ
Інструменту Україна" про те, що
оскільки не надано документів в
повному обсязі відсутня можливість
надати відповідь по скарзі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Світ Інструменту
Україна" не погоджуючись з рішенням про
визначення митної вартості товару
№100270004/2014/000058/2 від 15.04.2014 та вважаючи
його таким, що підлягає скасуванню
звернулось з відповідним позовом до
суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 7 Митного кодексу України
визначено, що державну митну справу
становлять встановлені порядок і умови
переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять.

Частиною першою статті 49 Митного
кодексу України, визначено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно частини другої статті 52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 5 статті 54 Митного кодексу
України, передбачено, митний орган з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього
Кодексу додаткові документи та
відомості, якщо це необхідно для
прийняття рішення про визнання
заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Суд звертає увагу, що митний орган може
вимагати, а декларант має надати лише
належні документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару. Дана правова
позиція підтверджується постановою
Верховного суду України від 10.04.2012 у
справі №К-20026/10 якою визначено, що
"надання неналежних документів не може
вважатися виконанням вимог Митниці
щодо підтвердження митної вартості
товарів".

Перелік документів, які подаються
декларантом або уповноваженою ним
особою для підтвердження заявленої
митної вартості товару, визначений
частиною другою статті 53 Митного
кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування. У випадках, встановлених
Кодексом, митний орган має право
запитувати у декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи, визначені частинами третьою
- четвертою статті 53 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 статті 53 Митного
кодексу України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо
митний орган має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Таким чином на митний орган покладено
обов'язок здійснювати контроль
правильності визначення митної
вартості товарів, під час якого,
зокрема, митний орган має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості та письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

При розгляді документів під час
контролю за правильністю визначення
митної вартості товару що імпортується
позивачем па підставі контракту №
CH-MIU/245/0113 від 21.01.2013, було проаналізовано
інформацію, що містилась у
товаросупровідних документах, наданих
до митного оформлення та цінову
інформацію на подібні за якісними
характеристиками товари, що ввозились
на митну територію України.

При опрацюванні наданих документів
встановлено, що згідно з пунктом 5.1
зовнішньоекономічного контракту №
СН-MIU/245/21/Q113 від 21.01.2013, комерційного
інвойсу № WT14HZ-003 від 21.01.2014,
пакувального листа від 28.01.2014: "100%
вартості відправленої партії товару
мають бути оплачені протягом 60 днів
після відвантаження товару, яка
підтверджена копіями
відвантажувальних документів",
водночас на момент подання митної
декларації №100270004/2014/340103 від 15.04.2014
минуло більше ніж 60 днів з дня
відвантаження товару, проте платіжні
документи декларантом - не надано.

Отже, у відповідача були наявні
підстави для сумніву в правильності
митної оцінки товарів, що
переміщувались через митний кордон
України відповідно до ВМД
№100270004/2014/340103 від 15.04.2014, а саме,
підстави вважати, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів.

З метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості товару на
підставі інформації, яка наявна в
декларанта та в митному органі
відповідачем з позивачем було
проведено консультацію.

На вимогу відповідача щодо надання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару
позивачем в електронному вигляді було
повідомлено митний орган про
неможливість надання відповідних
документів.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
відповідачем було встановлено, що
документи надані позивачем разом з ВМД
№100270004/2014/340103 від 15.04.2014 не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, а також те, що ним було
проведено з позивачем консультацію,
водночас останнім не було надано
додаткових документів, які
витребовувались відповідачем з метою
підтвердження обґрунтованості
визначення позивачем митної вартості
товару та вибору методу її визначення,
суд дійшов висновку про наявність у
відповідача підстав для відмови
позивачу у митному оформленні товарів
за заявленою ним митною вартістю.

Частинами першою, другою та третьою
статті 57 Митного кодексу України,
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Основний метод визначення митної
вартості товару, а саме за ціною
договору, не був застосований через
неподання позивачем додаткових
документів в повному обсязі на
письмову вимогу митного органу на
підтвердження митної вартості та
відсутність в наданих позивачем разом
з ВМД №100270004/2014/340103 від 15.04.2014
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості та наявність
сумнівів щодо достовірності
відомостей необхідних для
підтвердження заявленої позивачем
митної вартості.

Частиною четвертою статті 57 Митного
кодексу України, встановлено, що
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до частин п'ятої та шостої
статті 57 Митного кодексу України у
разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно з частиною першою статті 59
Митного кодексу України у разі якщо
митна вартість оцінюваних товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Частинами першою та другою статті 60
Митного кодексу України встановлено,
що у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Частинами першою та другою статті 62
Митного кодексу України, встановлено,
що у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена відповідно до положень
статей 58 - 61 цього Кодексу, їх митна
вартість визначається згідно з
положеннями цієї статті на основі
віднімання вартості, крім випадків,
коли на вимогу декларанта або
уповноваженої ним особи послідовність
застосування цієї статті та статті 63
цього Кодексу може бути зворотною. У
разі якщо оцінювані або ідентичні чи
подібні (аналогічні) імпортні товари
продаються (відчужуються) на митній
території України у незмінному стані,
для визначення митної вартості товарів
за цим методом за основу береться ціна
одиниці товару, за якою оцінювані або
ідентичні чи подібні (аналогічні)
імпортовані товари продаються на
території України у найбільших
загальних кількостях покупцю, який не є
пов'язаною з продавцем особою,
одночасно або у час, наближений до дати
ввезення оцінюваних товарів, за умови
вирахування, якщо вони можуть бути
виділені, таких компонентів: витрат на
виплату комісійних, що звичайно
сплачуються або підлягають сплаті, чи
звичайних торговельних надбавок, які
робляться для одержання прибутку та
покриття загальних витрат у зв'язку з
продажем на митній території України
товарів того ж класу та виду, звичайних
витрат, понесених в Україні на
навантаження, вивантаження,
транспортування, страхування, та інших
пов'язаних з такими операціями витрат,
сум податків, що підлягають сплаті в
Україні у зв'язку з ввезенням (імпортом)
чи продажем (відчуженням) товарів.

Відповідно до частини першої статті 63
Митного кодексу України для
визначення митної вартості товарів на
основі додавання вартості (обчислена
вартість) за основу береться надана
виробником товарів, що оцінюються, або
від його імені інформація про їх
вартість

Частинами першою та другою статті 64
Митного кодексу України, встановлено,
що у разі якщо митна вартість товарів
не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях.

Частинами першою та другою статті 55
Митного кодексу України встановлено,
що рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів. Прийняте митним
органом письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити: обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано;
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
митним органом; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування; інформацію про: право
декларанта або уповноваженої ним особи
на випуск у вільний обіг товарів, що
декларуються: у разі згоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Отже, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості таких товарів якщо митним
органом виявлено, що декларантом
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, при вказане рішення
має мітити відомості перелік яких
встановлений частиною другою статті 55
Митного кодексу України.

Як було встановлено судом, митним
органом під час здійснення митного
контролю було встановлено, що у
відповідача були наявні підстави для
сумніву в правильності митної оцінки
товарів, що переміщувались через
митний кордон України відповідно до
ВМД №100270004/2014/340103 від
15.04.2014, а саме, відсутність в наданих
позивачем разом з ВМД документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, а
також те, що матеріалами справи
підтверджується факт проведення
відповідачем консультації, то у
відповідача були наявні правові
підстави для здійснення коригування
митної вартості та у зв'язку з
відсутністю інформації в базах даних
митного органу щодо ідентичних
товарів, для використання резервного
методу.

З аналізу рішення № 100270004/2014/000058/2 від
15.04.2014 вбачається, що воно за своїм
змістовим наповненням відповідає
частині другій статті 55 Митного
кодексу України.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в
повному обсязі 06.10.2014.