Справа № 335/4336/14-а (6-а/335/144/2014)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" вересня 2014 р. справа № 335/4336/14-а
(6-а/335/144/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду
міста Запоріжжя від 20 травня 2014 року за
заявою управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районів
м. Запоріжжя про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправних
дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2011 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя ухвалено
постанову про часткове задоволення
позовних вимог. Визнано протиправною
відмову управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 як дитині війни
підвищення до пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до статті 6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни", частини 1 статті 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 01.10.2010 року по 22.04.2011 року.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя здійснити
нарахування і виплати ОСОБА_1
підвищення пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статті 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни", частини
1 статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 01.10.2010 року по
22.04.2010 року.

Не погодившись з рішення суду першої
інстанції управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.04.2012 року апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, а рішення суду першої
інстанції без мін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 30.04.2014 року
виправлено описку у постанові від
22.04.2011 року. У третьому абзаці
резолютивної частини постанови суду
вважати вірним період здійснення
нарахування та виплати ОСОБА_1
підвищення пенсії з 01.10.2010 року по 22.04.2011
року замість 01.10.2010 року по 22.04.2010 року.

22.04.2014 року управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя звернулось до суду з
заявою про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 20.05.2014 року
постановлено ухвалу про відмову в
задоволені заяви управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про встановлення способу і
порядку виконання рішення.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
просить скасувати ухвалу та прийняти
нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

Відповідно до статті 168 КАС України,
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
нову ухвалу у випадках, якщо: суд,
вирішив питання про право, не визначив
способу виконання судового рішення.
Питання про ухвалення додаткового
судового рішення може бути заявлено до
закінчення строку на виконання
судового рішення.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відмову в задоволені заяви про
встановлення способу і порядку
виконання рішення, оскільки відповідач
фактично просить змінити зміст
постанови суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 року -
залишити без.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров