Справа № 686/14868/14
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного Фонду України в
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного Фонду України в м.
Хмельницькому про визнання дій
неправомірними та зобов"язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 17 липня 2014 року звернулась до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Хмельницькому в якому просила:
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому щодо відмови включити
суми індексації заробітньої плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток, матеріальної допомоги на
вирішеня соціально-побутових питань в
заробітну плату для перерахунку пенсії
відповідно до Закону України ''Про
державну службу''. Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому здійснити перерахунок
пенсії призначеної відповідно до
Закону України ''Про державну службу'' з
06 серпня 2013 року включивши до сум
заробітньої плати, з якої
нараховується пенсія, суми індексації
заробітньої плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до відпусток,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 серпня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають істотне
значення для вирішення спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомленні належним
чинном.

02 жовтня 2014 року на адресу суду
надійшла заява (вх. 22668/14) від ОСОБА_2 про
розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце судового розгляду,
не перешкоджає судовому розгляду
справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково із наступних
підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач працювала
на посаді спеціаліста 1 категорії -
економіст в Головному управлінні
статистики в Хмельницькій області.

06 серпня 2013 року позивачу призначено
пенсію за віком, відповідно до Закону
України ''Про державну службу'' .

Однак при призначенні пенсії
відповідачем не було враховано інші
виплати, а саме: матеріальні допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та на оздоровлення, а також
індексація.

1 липня 2014 року позивач звернулась із
заявою до УПФ України в м.
Хмельницькому про здійснення
перерахунку пенсії.

8 липня 2014 року отримала відповідь №
368/Ч-12, якою була проінформована про
відмову у перерахунку пенсії. Прийняте
рішення відповідач мотивував тим, що
матеріальні допомоги та індексація не
являються надбавкою чи премією і
включати їх у розрахунок заробітку для
обчислення пенсії немає законних
підстав.

Не погоджуючись з даним рішенням
відповідача позивач звернулась з
адміністративним позовом до суду .

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
пенсія позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення.

Колегія суддів погоджується за такими
висновками суду першої інстанції,
проте вважає, що постанову слід
змінити, з огляду на наступне.

Згідно ст.37 Закону України "Про
державну службу" (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР
(далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
Закон №1058-IV) визначено, що виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З наданої позивачем довідки (а.с.5, 11-12)
вбачається, що на всі виплати включені
в довідку тому числі: на матеріальну
допомогу та індексацію заробітної
плати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-438а11, на
яку також посилається суд першої
інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у відповідача обов'язку
включити в перерерахунок пенсії
позивача заробітню плату, з
врахуванням всіх видів оплати праці
які позивач отримувала перед виходом
на пенсію і на які нараховувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що підстав для поновлення строку
звернення до суду позивачем не
вбачається, оскільки позивач строку
звернення, передбаченого ст.99 КАС
України, не пропустила.

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції невірно
визначився з початком періоду, з якого
порушене право позивача підлягає
захисту, оскільки, як видно із
матеріалів справи, вона звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії 01.07.2014 року, а відповідно до
вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія призначається з
дня звернення за пенсією. Також, згідно
з п.4.1 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію,
розглядає питання про призначення
пенсії, перерахунок та поновлення
виплати раніше призначеної пенсії за
відповідною заявою.

Таким чином, право позивача підлягає
захисту з моменту її звернення до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції по суті правильно вирішив
справу, однак із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в м.
Хмельницькому задовольнити частково .

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного Фонду України в
м. Хмельницькому про визнання дій
неправомірними та зобов"язання вчинити
дії, - змінити .

Абзаци перший та другий викласти
наступним чином.

"Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного Фонду України в
м. Хмельницькому щодо врахуванням всіх
видів оплати праці для призначення
пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону
України "Про державну службі" з 01.07.2014
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в м. Хмельницькому
здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії
державного службовця з врахуванням
всіх видів оплати праці на які
відповідно до Законів України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, починаючи з 01.07.2014 року".

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.