Справа № 348/1050/14-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.
Справа № 876/6860/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області на
постанову Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
24.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірною відмову у
перерахунку пенсії з врахуванням
пільгового обчислення стажу роботи та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 29.04.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі щодо визнання
неправомірною відмови в зарахуванні
пільгового стажу роботи в районах
Крайньої Півночі, а також районних
коефіцієнтів та надбавок за період з
травня 2005 року при обрахуванні стажу
роботи, що дає право на пенсійне
забезпечення, періодів роботи з 06.07.1983
року по 17.06.1986 року, з 27.03.1984 року по
16.06.1986 року, з 16.06.1986 року по 05.07.1994 року, з
25.08.1995 року по 01.05.1998 року щоби йому
зарахувати з розрахунку рік за один рік
шість місяців.

Постановою Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
24.06.2014 року позов задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області просить
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову,
покликаючись на невірне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подану скаргу слід залишити без
задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
з 06.07.1983 року по 17.06.1986 року (2 роки 11 міс.
11 днів) позивач працював на посаді
бурового майстра у Повхському
управлінні бурових робіт виробничого
об'єднання «Сургутнафтогаз» (наказ про
прийняття №257-к від 07.07.1983р.). 10.01.1984 року
на підставі наказу №82-к від 26.03.1984 року
звільнений з роботи у зв'язку з
переведенням у Нафтогазовидобувне
управління «Повхнефть».

У період з 27.03.1984 року по 16.06.1986 року (2
роки 2 міс. 20 днів) позивач працював на
посаді майстром підземного та
капітального ремонту в цех
капітального ремонту свердловин у
Нафтогазовидобувному управлінні
«Повхнефть» (наказ про прийняття №110-к
від 26.03.1984 року). 17.06.1986 року на підставі
наказу №159-к від 23.04.1986 року звільнений
з роботи у зв'язку з переведенням у
Долинське управління по підвищенню
нафтовидачі пластів і капітального
ремонту свердловин.

Вказані підприємства знаходилося на
території м. Сургут, Ханти-Мансійский
автономний округ (Росія), яка згідно
Постанови Ради Міністрів СССР від
10.10.1967 року №1029 «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
крайньої Півночі і в місцях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» віднесена до районів
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Крім того, у період з 16.06.1986 року по
05.07.1994 року (8 років 0 міс. 19днів) ОСОБА_1
працював на посаді майстра підземного
та капітального ремонту в цеху
капітального ремонту свердловин у
Долинське управління по підвищенню
нафтовидачі пластів і капітального
ремонту свердловин (наказ про
прийняття №148-к від 11.06.1986 року). 05.07.1994
року на підставі наказу №1281-к від 03.06.1994
року звільнений з роботи. Вищевказане
підприємство знаходилося на території
Україні. Однак позивач виконував
роботу від даного підприємства
вахтово-експедиційним методом у
Ямало-Ненецького автономному окрузі
Тюменської області, який згідно
Постанови Ради Міністрів СССР від
10.10.1967 року №1029 «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
крайньої Півночі і в місцях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» віднесений до районів
Крайньої Півночі.

Також у період з 25.08.1995 року по 01.05.1998
року (2 роки 8 міс. 6 днів) позивач
працював на посаді майстра по
капітальному ремонту свердловин у ООО
«Сибнефть» (наказ про прийняття №121-к
від 25.08.1995 року). 01.05.1998 року на підставі
наказу №105-к від 30.04.1998 року звільнений
з роботи у зв'язку з закінченням строку
трудового договору.

Дане підприємство знаходилося на
території м. Нижньєвартовськ,
Ханти-Мансійського автономного округу
(Росія), яка згідно Постанови Ради
Міністрів СССР від 10.10.1967 року №1029 «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах крайньої Півночі і в місцях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» віднесена до районів
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

В сукупності позивач відпрацював у
районах Крайньої Півночі та на
території прирівняній до районів
Крайньої Півночі 15 років, 10 місяців, 26
днів.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058-ІV періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960
року), постанови Ради Міністрів Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі». Пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» передбачено,
що робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» передбачено,
що працівникам, які користуються в
даний час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 року
- за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 26 вересня 1967 року «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» постановлено
скоротити тривалість трудового
договору, який дає право на отримання
пільг, передбачених статтею 5 Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, працюючих в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі», з п'яти до трьох років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка.

За приписами наведеної норми (в
редакції Закону № 32-V від 26.07.2006 року)
пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Висновок відповідача про те, що
обов'язковою умовою надання пільг при
обчисленні стажу роботи в районах
Крайньої Півночі один рік роботи за 1
рік 6 місяців є наявність письмового
трудового договору про роботу у
вказаній місцевості, суд вважає
помилковим з огляду на приписи п.5
розділу Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції Закону № 32-V від 26.07.2006 року),
відповідно до якого пільгове
обчислення страхового стажу
проводиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами. Тобто, наявність письмового
трудового договору не є виключною і
єдиною підставою для пільгового
обчислення страхового стажу і вказана
норма надає особі можливість надавати
вказані документи за її вибором.

Враховуючи, що позивачем надано
трудову книжку та архівну довідку, в
якій зазначено періоди роботи в
районах Крайньої Півночі та про
користування відповідними пільгами,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що, з урахуванням частини 5
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року № 1058-ІV вказаних документів
достатньо для підтвердження права на
пільгове обчислення страхового стажу
навіть за умови відсутності письмового
трудового договору.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав
громадян держав учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення» від 13 березня
1992 року, яка Україною підписана,
встановлено, що вона розповсюджує дію
угоди на пенсійне забезпечення
громадян, які встановлені чи будуть
установлені законодавством держави
учасниць угоди.

Крім того пунктом 5 Перехідних Положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що період
роботи з 01 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього СРСР, а також на
острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах
передбачених законодавством, що діяло
до 01 січня 1991 року.

Проаналізувавши надані докази, колегія
суддів дійшла висновку, що позивач має
право на пільгове обчислення стажу в
півтораразовому розмірі за період його
роботи з 06.07.1983 року по 17.06.1986 року, з
27.03.1984 року по 16.06.1986 року, з 16.06.1986 року
по 05.07.1994 року, з 25.08.1995 року по 01.05.1998
року в районах Крайньої Півночі та в
місцевості, прирівняній до районів
Крайньої Півночі, що підтверджується
трудовою книжкою та довідками ВАТ
«Капітальний ремонт свердловин» №192
від 09.06.2005 року та №784 від 21.06.2005 року, в
яких зазначено про розповсюдження
пільг, передбачених Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року
«Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», а тому відповідачем
безпідставно було відмовлено позивачу
у пільговому розрахунку стажу.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо законності та
обґрунтованості заявлених позовних
вимог, з врахуванням аналізу поданої
апеляційної скарги та наданими
доводами, які спростовані матеріалами
справи, колегія суддів вирішила, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах справи,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області - залишити
без задоволення.

Постанову Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
24.06.2014 року у справі № 348/1050/14-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар