Справа № 346/3172/13-а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Справа № 876/6656/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Коломиї та Коломийському
районі Івано - Франківської області на
постанову Коломийського
міськрайонного суду Івано -
Франківської області від 18 червня 2014
року у адміністративній справі
№346/3172/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано - Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано - Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Коломийського
міськрайонного суду Івано -
Франківської області від 18 червня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України м. Коломиї та
Коломийському районі з приводу
проведення стягнень з пенсії з ОСОБА_1
за період з травня 2011 року по 18 червня
2014 року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України м. Коломиї та
Коломийському районі припинити
стягнення з ОСОБА_1 та повернути йому
безпідставно стягнуті суми за період з
травня 2011 року по 18 червня 2014 року.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнято з порушенням норм
матеріального права та невірним
встановленням обставин у справі.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне.
Згідно із довідки до акту огляду МСЕК
серії 10 ААА №097140 ОСОБА_1 з 09 червня 2010
року визначено ІІІ групу інвалідності
і з цього часу він став отримувати
відповідну пенсію, в розмірі пенсії по
віку. З серпня 2012 року в зв'язку з
набуттям відповідного віку, став
отримувати пенсію по віку, в цьому ж
розмірі.

Свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1
вказує, що позивач з 06 травня 2011 року по
20 серпня 2012 року являвся фізичною
особою-підприємцем.

Відповідними комісіями управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі від 26 жовтня 2012
року та 25 березня 2013 року було прийнято
рішення про стягнення переплат з його
пенсії, із-за реєстрації підприємцем.
Переплата від різниці пенсії по
інвалідності третьої групи та пенсії
по віку за період з травня 2011 року по
серпень 2012 року склала 6331,88 грн. і
підлягала стягненню в розмірі 20%
пенсії, щомісячно, до повного погашення
переплати згідно ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» і такі стягнення
проводяться і по даний час.

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що дії відповідача по
стягненню різниці між розмірами
пенсій, які призвели до зменшення її
рівня нижче від прожиткового мінімуму
є протиправними.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не може, оскільки
вони не відповідають фактичним
обставинам та суперечать нормам
матеріального права.

На момент прийняття рішень принципи,
засади і механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду врегульовані
положеннями Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV з
наступними змінами та доповненнями.

Частиною першої статті 9 даного Закону
передбачені такі види пенсійних
виплат, як пенсія за віком; пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Пенсія по інвалідності призначається в
разі настання інвалідності, що
спричинила повну або часткову втрату
працездатності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства) за наявності страхового
стажу, передбаченого статтею 32 цього
Закону.

Статтею 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»встановлений розмір
пенсії по інвалідності. Пенсія по
інвалідності залежно від групи
інвалідності призначається в таких
розмірах: інвалідам I групи - 100
відсотків пенсії за віком; інвалідам II
групи - 90 відсотків пенсії за віком;
інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії
за віком, обчисленої відповідно до
статей 27 і 28 цього Закону.

Питання щодо подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»врегульовуються
положеннями Постанови правління
Пенсійного фонду України від 25
листопада 2005 року №22-1, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 25
грудня 2005р. за №1566/11846, якою затверджено
Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Пунктом 12 вказаного Порядку на особу,
якій призначено пенсію, покладено
обов'язок у разі працевлаштування
(навчання), протягом 10 днів надати
органу, що призначає пенсію, довідку
про прийняття на роботу (навчання).

Вказаний пункт Порядку дублює
положення статті 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», відповідно
якої пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати

В порушення наведеної норми позивач
вказаного обов'язку не виконала та не
повідомила орган Пенсійного фонду про
її працевлаштування, шляхом реєстрації
як суб'єкта підприємницької
діяльності.

В той же час відповідно Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у разі працевлаштування
особи, якій призначено пенсію
відповідно до частини другої статті 33
цього Закону (крім випадків, коли особа
досягла пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону), у період роботи
пенсія по інвалідності виплачується у
розмірі, передбаченому частиною першою
статті 33 цього Закону.

Таким чином, здійснення позивачем
підприємницької діяльності є
підставою для проведення перерахунку
розміру отримуваної нею пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що неналежне
виконання позивачем, покладених на неї
обов'язків щодо повідомлення про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії, призвело до одержання у
зв'язку з цим зайвих сум пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у разі
невиконання пенсіонером обов'язку щодо
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Положеннями статті 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено
право відповідача на стягнення з
пенсіонера суми пенсії, виплаченої
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера, шляхом прийняття
відповідного рішення відповідним
територіальним органом Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Враховуючи наведені положення діючого
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення,
прийняті відповідачем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Вказані вище обставини є безсумнівною
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про відмову у
задоволені позову з наведених вище
підстав.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судові рішення повинні бути
законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню з підстав визначених ст. 202
КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню,
постанова суду першої інстанції
скасуванню та апеляційним судом
приймається нова постанова про відмову
в задоволені позовних вимог з
наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі Івано -
Франківської області - задовольнити.

Постанову Коломийського
міськрайонного суду Івано -
Франківської області від 18 червня 2014
року у адміністративній справі
№346/3172/13-а - скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволені
позову повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс