Справа № 681/883/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/18901/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівГончар Л. Я.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області на
постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 23 грудня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області про
визнання рішення протиправним,
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області про визнання протиправним
рішення у формі відмови начальника
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області № 39/Г-2 від 22 квітня 2013 року в
призначенні пенсії позивачу по втраті
годувальника, зобов'язання відповідача
виплачувати позивачу вказаний вид
пенсії відповідно до заробітку у зоні
відчуження, отриманого її померлим
чоловіком в період з 18 травня по 03
серпня 1987 року з урахуванням
виплачених сум на підставі довідки,
виданої ТзОВ «Панінківський
картонно-паперовий комбінат».

Постановою Полонського районного суду
Хмельницької області від 23 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року, позов задоволено: визнано
протиправною відмову відповідача;
зобов'язано відповідача обчислити
позивачу пенсію по втраті годувальника
відповідно до довідки ТОВ
«Понінківський картонно-паперовий
комбінат» № 2 від 07 березня 2013 року з 01
жовтня 2012 року з урахуванням
виплачених сум з 01 жовтня 2012 року

Не погоджуючись з рішенням суду першої
та апеляційної інстанції, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просив їх скасувати та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що чоловік
позивачки - ОСОБА_5 - мав статус учасника
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, являвся інвалідом 2 групи,
перебував на обліку відповідача та
отримував державну та додаткову пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
обчислена із заробітної плати,
одержаної ним в зоні відчуження з 18
травня 1987 по 03 серпня 1987 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу виповнилося 55
років, і їй призначено пенсію по втраті
годувальника в розмірі фактичних
збитків в твердому розмірі.

19 квітня 2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про обчислення
їй пенсії із застосуванням заробітної
плати, одержаної чоловіком в зоні
відчуження, а не в розмірі фактичних
збитків в твердому розмірі.

В задоволенні заяви позивачу
відмовлено, оскільки вищезазначена
заробітна плата чоловіка не
підтверджена первинними документами.

Не погоджуючись з рішенням
відповідача, позивач звернулася з цим
позовом.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
позов задовольнив.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій.

Частиною 4 статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсія в
разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні (при цьому дітям
пенсія призначається незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника), у розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника; на двох та
більше непрацездатних членів сім'ї - 100
процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника, визначеної
згідно із зазначеною статтею, що
розподіляється між ними рівними
частками.

Враховуючи викладене, вихідним
критерієм нарахування пенсії по втраті
годувальника є розмір пенсії
годувальника.

Під час розгляду справи відповідач не
надав докази визнання в установленому
законом порядку незаконними дій УПФ по
призначенню пенсії ОСОБА_5 з
урахуванням довідки про заробітну
плату № 2 від 07 березня 2013 року.
Достовірність вказаної довідки
підтверджена УПФ на час перерахунку
пенсії ОСОБА_5

За таких підстав колегія суддів вважає
незаконними дії відповідача щодо зміни
базової величини при нарахуванні
пенсії позивача - пенсії годувальника.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області
відхилити, а постанову Полонського
районного суду Хмельницької області
від 23 грудня 2013 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від
12 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: