Справа № 819/2075/14-а
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2075/14-a

"08" жовтня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Баб'юка П.М., при
секретарі судового засідання Музиці
О.М.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1, відповідача Семчишина Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Другого
відділу Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про визнання незаконним та
скасування акту опису і арешту майна та
зобов'язання повернути вилучене майно,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з
адміністративним позовом до Другого
відділу Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про визнання дій
протиправними, визнання незаконним та
скасування акту опису і арешту майна та
зобов'язання повернути вилучене майно.

За погодженням з представником
позивачів судом проведено заміну
позивачів на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині
майна, що належить цим особам. Крім
цього, 08 жовтня 2014 року представником
позивачів подано заяву про зміну
позовних вимог.

Враховуючи наведене, судом
розглядалась справа за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Другого
відділу Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про визнання незаконним та
скасування акту опису і арешту майна,
складеного 11 вересня 2014 року державним
виконавцем Другого відділу Державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції (ВП№43618321),
та зобов'язання повернути вилучене
майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
думку позивачів державний виконавець
протиправно примусово, без
відповідного рішення суду, проник до
житлового приміщення що не належить
боржнику, описав рухоме майно, що не
належить боржнику та вилучив частину
описаних предметів і передав на
зберігання стягувачу. Вважають, що
вказані дії державного виконавця
суперечать чинному законодавству, а
відтак, просять визнати незаконним та
скасувати акт опису і арешту майна,
складений 11 вересня 2014 року державним
виконавцем Другого відділу Державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції (ВП№43618321),
та зобов'язати повернути вилучене
майно.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, в частині зняття арешту з
майна, яке відповідно до наданих
документів перебуває у власності
позивачів.

Щодо інших вимог позивачів заперечив,
оскільки вважає, що спірний акт опису і
арешту майна складено державним
виконавцем у відповідності до вимог
чинного законодавства, а позовна
вимога про зобов'язання повернути
вилучене майно заявлена позивачами
передчасно, оскільки відсутні підстави
вважати, що таке майно, у разі зняття з
нього арешту судом, буде протиправно
утримуватись державним виконавцем чи
стягувачем.

Крім цього, зазначив, що в процесі
вказаних виконавчих дій зауважень від
дружини боржника не надходило. Було
повідомлено державного виконавця про
те, що описане майно не належить
боржнику, проте, підтверджуючих
документів надано не було.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, суд
встановив наступне:

11 червня 2014 року державним виконавцем
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження №43618321 про примусове
виконання виконавчого листа №2/604/91/14
виданого 25.03.2014 Підволочиським
районним судом Тернопільської області
про стягнення із ОСОБА_7 заборгованості
в сумі 16731,75грн. в користь ПАТ КБ
"Приватбанк". (а.с.50)

Одночасно, 11 червня 2014 року, державним
виконавцем винесено постанову про
арешт всього рухомого і нерухомого
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження. (а.с.51)

17 липня 2014 року державним виконавцем
було здійснено вихід за місцем
перебування боржника - АДРЕСА_1, про що
складено акт, який підписаний
боржником. Як вбачається з вказаного
акта, ОСОБА_7 (боржник) зобов'язався до
кінця липня 2014 року сплатити частину
заборгованості в сумі 5000 грн. До
проведення вказаних виконавчих дій
було залучено також дружину боржника -
ОСОБА_3, яка перебувала за вказаною
адресою.

У зв'язку з невиконанням рішення суду
державним виконавцем за вказаним
місцем перебування боржника надіслано
вимогу від 03.09.2014 №34/29342/12 про примусове
виконання судового рішення о 18:00 год.
11.09.2014 за адресою АДРЕСА_1. (а.с.59)

11 вересня 2014 року державним виконавцем,
в присутності ОСОБА_3 (дружина
боржника), ОСОБА_4 (сестра дружини
боржника), представника стягувача - ПАТ
КБ "Приватбанк" та представника органу
внутрішніх справ, проведено опис майна
боржника за адресою АДРЕСА_1 та
складено акт опису і арешту майна від
11.09.2014.

Боржник для участі у проведенні
вказаних виконавчих дій не з'явився, що
відповідно до п.5.6.9 "Інструкції про
проведення виконавчих дій", - не
перешкоджає здійсненню опису майна.

В результаті вказаних виконавчих дій
було описано, арештовано та вилучено
наступне майно:

1) мікрохвильову піч марки TANRUS, білого
кольору;

2) телевізор АКАІ, модель 21CITIU91BC (із
пультом);

3) порохотяг SAMSUNG, модель SC4046, s/n 10438
ES100926L;

4) фен SCARLET, модель SC-078, білого
кольору;

5) машинка для гоління MAGITEC,
чорно-сірого кольору;

6) вітряк VITEK, модель aifo 2;

7) праска SCARLET, біло-сірого кольору;

8) фотоапарат цифровий SONY Cyber-shot,
модель DSC-T5, s/n 596297, сірого кольору;

9) комп'ютер в комплекті: системний блок
марки DIA WEST Universal Prol S/N2000-100107867, монітор
марки Targa Visionari, LSD 17,5.

Вказане майно було передане на
зберігання стягувачу - ПАТ КБ
"Приватбанк".

Крім цього, описано, арештовано та
залишено на зберігання ОСОБА_3:

1) пральну машину марки АТЛАНТ білого
кольору;

2) телевізор SAMSUNG, сірого кольору;

3) спальний меблевий гарнітур,
коричневого кольору;

4) туалетний столик, коричневого
кольору.

Акт підписано стягувачем та іншими
особами які брали участь у проведенні
виконавчих дій без зауважень.

Як вбачається з акту опису і арешту
майна та встановлено з пояснень
представників сторін в судовому
засіданні, в процесі вказаних
виконавчих дій зауважень від дружини
боржника не надходило. Було
повідомлено державного виконавця про
те, що описане майно не належить
боржнику, проте, підтверджуючих
документів надано не було.

Також слід зазначити, що будь-яких
підтверджуючих відомостей про те, що
державний виконавець примусово
здійснив входження в квартиру за
адресою АДРЕСА_1 позивачами не надано і
судом в процесі розгляду справи не
здобуто.

Компетенція державного виконавця щодо
вчинення виконавчих дій по опису,
арешту та вилученню майна боржника у
виконавчому провадженні встановлена
Законом України "Про виконавче
провадження".

Зокрема, відповідно до п.1) ч.1 ст.30
Закону України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон), заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Частиною 1 ст.52 Закону визначено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Відповідно до ст.57 Закону, арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Також ч.5 ст.57 Закону передбачено, що про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи та наведені положення
Закону, суд приходить до висновку про
правомірність дій державного
виконавця при проведенні виконавчих
дій щодо опису, арешту та вилученні
майна.

Таким чином, позовна вимога про
визнання протиправним та скасування
спірного акта опису і арешту майна від
11.09.2014 задоволенню не підлягає.

Проте, відповідно до ч.1 ст. 60 Закону,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, як вбачається з долучених до
матеріалів справи доказів (а.с.22-43, 64-67),
все майно, яке вказане в акті опису і
арешту майна від 11.09.2014, належить
позивачам, а не боржникові, зокрема:

ОСОБА_3 належить:

- фен SCARLET, модель SC-078, білого кольору;

- праска SCARLET, біло-сірого кольору;

- вітряк VITEK, модель aifo 2;

- телевізор АКАІ, модель 21CITIU91BC (із
пультом).

ОСОБА_4 належить:

- комп'ютер в комплекті: системний блок
марки DIA WEST Universal Prol S/N2000-100107867, монітор
марки Targa Visionari, LSD 17,5.

ОСОБА_6 належить:

- фотоапарат цифровий SONY Cyber-shot, модель
DSC-T5, s/n 596297, сірого кольору;

- телевізор SAMSUNG, сірого кольору;

- мікрохвильова піч марки TANRUS, білого
кольору;

- порохотяг SAMSUNG, модель SC4046, s/n 10438 ES100926L;

- машинка для стрижки MAGITEC, чорно-сірого
кольору.

ОСОБА_5 належить:

- пральна машина марки АТЛАНТ білого
кольору;

- спальний меблевий гарнітур,
коричневого кольору;

- туалетний столик, коричневого
кольору.

Враховуючи наведене, та у зв'язку з
відсутністю спору про право на вказане
майно, суд приходить до висновку, що з
метою повного захисту прав та
інтересів позивачів (ч.2 ст.11 КАС
України), слід зняти арешт з вказаного
майна.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача повернути вилучене майно
слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.60 Закону України
"Про виконавче провадження", у разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна, арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини.

Після цього, вилучене майно може бути
повернуто його власникам.

Таким чином, суд погоджується з
твердженням виконавця, що вимога про
зобов'язання повернути вилучене майно
заявлена позивачами передчасно,
оскільки відсутні підстави вважати, що
таке майно, у разі зняття з нього арешту
судом, буде протиправно утримуватись
державним виконавцем чи стягувачем.

Враховуючи викладене, позов підлягає
до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Зняти арешт з усього майна, яке
описано згідно акту опису і арешту
майна від 11 вересня 2014 року, складеного
державним виконавцем другого відділу
Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції при примусовому виконанні
виконавчого листа Підволочиського
районного суду №2/604/91/14 виданого 25
березня 2014 року, виконавче провадження
№43618321.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В повному обсязі постанова складена 13
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
Баб'юк П.М.

копія вірна:

Суддя
Баб'юк
П.М.