Справа № 804/14354/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2014 рокусправа № 804/14354/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Баранник
Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Київського міського
центру зайнятості на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 грудня
2013 року у справі № 804/14354/13-а за позовом
Київського міського центру зайнятості
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 5984,66 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
відповідача з позовними вимогами
стягнути з ОСОБА_1 незаконно отримані
кошти в розмірі 5984,66 грн (п'ять дев'ятсот
вісімдесят чотири грн. 66 коп.) на
користь Київського міського центру
зайнятості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
момент звернення до Київського
міського центру зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні
відповідач не мала права на надання
статусу безробітного, та отримання
допомоги по безробіттю виплаченої
відповідачу за період з 27.11.2012 року по
04.07.2013 року в сумі 5984,66 що було виявлено
перевіркою.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25 грудня 2013 року в задоволення
адміністративного позову -
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову , якою стягнути з відповідача
незаконно отримані кошти.

В судовому засіданні відповідач щодо
вимог апеляційної скарги заперечила.
Представник позивача до суду не
з'явився, повідомлений належним чином
про день та час розгляду справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що
17.08.2012 р. між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕ ПРО»
укладено договір № 310 про участь у
зйомках телепрограм з зазначенням
періоду участі у виробництві
Телепрограм в якості учасника/героя
телепрограми з 06.08.2012 року до 30.10.2012
року.(а.с.12).

Передбачена вказаним договором
винагорода була виплачена ОСОБА_1
09.11.2012 року.

В матеріалах справи міститься заява
відповідача від 27.11.2012 року з якою вона
звернулась до Оболонського РЦЗ в м.
Києві про надання статусу безробітного
з виплатою допомоги по безробіттю,
відповідно до Законів України «Про
зайнятість населення», та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Відповідно до Наказу від 27.11.2012 року №
НТ121127 відповідачу надано статус
безробітного та призначено допомогу
по безробіттю з 27.11.2012 року .

17.06.2013р. позивачем було складено акт №166
про розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», яким встановлено, що
ОСОБА_1 працювала в ТОВ «ТЕЛЕ ПРО»
згідно з цивільно -правовим договором
№ 310 від 17.08.2012р. з 17.08.2012р.по 31.12.2012р., та
отримувала винагороду за виконання
обов'язків в рамках створення
(виробництва) телепрограм та
винагороду у вигляді роялті згідно
актів наданих послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення»,
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з вимогами ст.22 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи ,
визнані у встановленому порядку
безробітними, які протягом 12 місяців ,
що передували початку безробіття,
працювали на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) не менше
26 календарних тижнів та сплачували
страхові внески , мають право на
допомогу по безробіттю залежно від
страхового стажу.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що винагорода
була нарахована та виплачена
відповідачу до звернення до центру
зайнятості із заявою про надання
статусу безробітного.

Доводи, які викладені позивачем в
апеляційній скарзі, спростовуються
дослідженими по справі доказами, а тому
не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, тому
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київського міського
центру зайнятості - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
від 25 грудня 2013 року у справі №
804/14354/13-а за позовом Київського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості в сумі
5984,66 грн, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 10
жовтня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
А.А. Щербак