Справа № 524/7896/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.Справа № 524/7896/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці на постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
15.09.2014р. по справі № 524/7896/14-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавської
області, Державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Полтавській області Ткаченко С.В.;
третя особа - ОСОБА_2 про скасування
постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці, звернулося до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області з
позовною заявою, в якій прохав суд
визнати незаконними дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Полтавській
області Ткаченко С.В. щодо винесення
постанови про накладення штрафу від
11.08.2014 р. у розмірі 680,00 грн. ВП № 35810071 та
скасувати зазначену постанову.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.09.2014р. було відмовлено у
задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.09.2014р. та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, третьою особою надана заява про
розгляд справи за його відсутністю.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Управлінням Пенсійного, фонду України
в Кременчуцькому районі Полтавської
області була отримана 18.08.14 року
постанова, винесена державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
Ткаченко Сергієм Володимировичем, від
11.08.14 про накладення штрафу в сумі 680,00
грн. за невиконання рішення суду.

Рішенням Автозаводського районного
суду м.Кременчука від 09.09.2011 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району в
місті Кременчуці Полтавської області
неправомірними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України
Автозаводського району в місті
Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок призначеної
ОСОБА_2 щомісячної державної пенсії, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, згідно із
ст. 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із розрахунку 6 мінімальних
пенсій за віком та виплатити ОСОБА_2
недоплачену щомісячну державну пенсію
за період з 22.05.2008 року по 18.06.2011 року, з
урахуванням проведених виплат.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району в
місті Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок призначеної
ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, згідно із ст. 50
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із розрахунку 50 процентів
мінімальної пенсії за віком та
виплатити ОСОБА_2 недоплачену
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за період з 22.05.2008 року по 18.06.201
1 року, з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного рішення суду
Автозаводським районним судом м.
Кременчука було видано виконавчий лист
№ 2а-15227/11 від 11.12.2012 року, який перебував
на примусовому виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області.

28.11.2013 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Ткаченком С.В. на
підставі п.11 ч. 1 ст. 49, п. 3 ст. 75 Закону
України "Про виконавче провадження"
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-15227/11,
виданого 11.12.2012 року Автозаводським
районним судом м. Кременчука.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
доказів виконання рішення суду в строк
визначений в постанові про відкриття
виконавчого провадження до прийняття
постанови про накладення штрафу
позивачем надано не було.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Преамбулою Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
цей Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

У відповідності до ч.2 ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувана державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

У відповідності до ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Статтею 89 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У відповідності до ч. 5 ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Аналогічне правило
міститься і в ч. 1 ст. 255 КАС України.

Це означає, що особа, якій належить
виконати судовий акт, повинна
здійснити достатні дії для організації
процесу його виконання, незалежно від
будь-яких умов, оскільки інше
суперечило б запровадженому ст. 8
Конституції України принципу
верховенства права.

Враховуючи, що у визначений ч.2 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження» строк позивач рішення
суду не виконав, відповідачем 11.08.2014 р.
за невиконання рішення суду накладено
на останнього штраф у розмірі 680 грн.
(а.с. 9).

Колегія суддів вважає, що відсутність
відповідного фінансування не може бути
визнано поважною причиною невиконання
судового рішення з огляду на те, що за
своїм характером є або бездіяльністю,
або юридично неспроможною дією і не
вказує на належне ставлення боржника
до процесу організації виконання
судового рішення. При цьому суд бере до
уваги, що судовим рішенням на позивача
було покладено обов'язок здійснити дії
по перерахуванню на момент виплати
грошових коштів.

Відсутність грошових коштів для їх
виплати може бути підставою для
відстрочки або розстрочки виконання
судового рішення на підставі ст. 33
Закону України "Про виконавче
провадження", проте не є підставою для
ухилення від виконання судового
рішення.

Позивачем не надано колегії суддів
доказів щодо виконання постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
15.09.2014р. по справі № 2а-15227/11 або
поважних причин її невиконання,
звернення до відповідача з питань
розстрочення чи відстрочення
виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" Державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зміст дій, які повинен вчиняти
державний виконавець з приводу
примусового виконання судових рішень,
передбачений зокрема статтею 11
зазначеного Закону.

У відповідності до п.13 ч.З ст. 11 Закону
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати стягнення у
вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених законом;

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.09.2014р. по справі № 524/7896/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.