Справа № 2а/2370/3207/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р.
К/9991/78626/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_4 на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаської області про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Черкаській
області, у якому просив визнати
протиправною бездіяльності
відповідача по відмові у виданні
наказу про зміну дати звільнення,
зобов'язання видати наказ про зміну
дати звільнення, перерахувати вислугу
років та нарахувати і виплатити
середній розмір грошового
забезпечення за час вимушеного
прогулу.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26.09.2012 р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2012 р. у задоволені позову
відмовлено.

Вважаючи, що рішення першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
задовольнивши первісні позовні вимоги.

Письмових заперечень на касаційну
скаргу від відповідача та третьої
особи до суду касаційної інстанції не
надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 09.12.2002 р.
відповідачем видано наказ № 168 о/с про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ в запас Збройних Сил
України за статтею 64 пункт «д» через
службову невідповідність. Трудова
книжка позивачу видана не була.

09.07.2012 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про видачу
наказу про зміну дати його звільнення з
моменту отримання ним трудової книжки -
30.09.2011 р., внесення відповідного запису
про зміну дати звільнення до трудової
книжки, перерахування вислуги років з
урахуванням часу вимушеного прогулу з
10.12.2002 р. по 30.09.2011 р., нарахування та
виплату середнього розміру грошового
забезпечення за вказаний період
вимушеного прогулу. Листом від 23.07.2012 р.
№14/18, відповідач відмовив у
задоволенні вказаної заяви.

Не погоджуючись з даною відмовою
позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суди попередніх
інстанцій, з чим погоджується колегія
суддів, виходили з того, що позивачем
було порушено строк звернення до суду,
передбаченого положеннями статті 233
Кодексу законів про працю України.

Відповідно до пункту 13 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 06.03.2008 року № 2 «Про
практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ» при розгляді
спорів з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
застосовуються строки звернення до
суду, встановлені спеціальними
законами. У разі коли ці закони
зазначені питання не врегульовують, то
з врахуванням необхідності
субсидіарного застосування законів
про працю суди повинні виходити із
строків звернення до суду, визначених
частиною першою статті 233 Кодексу
законів про працю України. Тому
громадянин може звернутися із заявою
про вирішення спору в тримісячний
строк із дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
з публічної служби - у місячний строк із
дня вручення копії наказу про
звільнення або з дня видачі трудової
книжки.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду про те, що
позовну заяву подано після закінчення
строку звернення до суду, без заяви про
поновлення такого строку, та
відсутності належних доказів
поважності причин пропуску, що згідно
статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову, якщо на
цьому наполягає одна із сторін, і на
застосуванні вимог цієї статті
наполягав відповідач.

Таким чином, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи їх зміни
відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, зазначених висновків та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

2. Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2012 року у справі №
2а/2370/3207/2012 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець