Справа № 818/1345/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.Справа № 818/1345/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
11.06.2014р. по справі № 818/1345/14

за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Сумський
завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш"

до Державної податкової інспекції
у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування повідомлення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Сумський завод насосного та
енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш" (далі по тексту -
позивач, ПАТ "Насосенергомаш")
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у м. Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області), в якому
просить суд скасувати повідомлення
відповідача від 07.05.2014 року №70/25262.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014 року
адміністративний позов публічного
акціонерного товариства "Сумський
завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш" до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області про скасування
повідомлення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
повідомлення Державної податкової
інспекції в м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 07 травня 2014 року № 70/25262 про
відсутність у Публічного акціонерного
товариства "Сумський завод насосного
та енергетичного машинобудування
"Насосенергомаш" права на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
просив суд а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
11.06.2014 року по справі №818/11345/14 скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав на те, що оскільки
критерії оцінки платника,
відповідність яким надає такому
платнику податку право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування сум ПДВ, побудовані на
аналізі даних його звітних показників
та наявної податкової інформації.
Стверджує, що відповідач лише
проінформував про факт внесення
позивача до переліку підприємств,
позбавлених права на автоматичне
відшкодування ПДВ, шляхом надіслання
оскаржуваного повідомлення. Вважає
правомірним надіслання відповідачем
повідомлення від 07.05.2014 року №70/25262.

Позивач, у надісланих запереченнях на
апеляційну скаргу зазначив, що виконав
у повному обсязі своє зобов`язання щодо
сплати авансового внеску з податку на
прибуток підприємства у березні 2014
року належним чином та в узгодженому
розмірі. Отже, вважає, що висновки
відповідача про відсутність у нього
права на автоматичне бюджетне
відшкодування не відповідають
законодавству України та фактичним
обставинам, у зв`язку з чим
повідомлення відповідача від 07.05.2014
року №70/25262 підлягає скасуванню, а
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
травня 2014 року ДПІ в м. Сумах ГУ
Міндоходів у сумській області
направлено позивачу лист №25252/18-19-15-02
(а.с. 6), в якому повідомлялось про
невідповідність позивача критеріям на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість, визначеним
п. 200.19 ст. 200 Податкового кодексу
України, через наявність податкового
боргу в сумі 2217300,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
07 травня 2014 року ДПІ в м. Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області
направлено позивачу повідомлення №
70/25262 про відсутність права на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість у зв'язку з
наявністю податкового боргу в розмірі
2217300,40 грн. (а.с. 7).

Не погодившись із вказаним
повідомленням № 70/25262 від 07 травня 2014
року, позивач звернувся до суду із
даним позовом про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржуване повідомлення винесено
відповідачем у порушенням норм діючого
законодавства, а тому вказане рішення
підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для направлення
оскаржуваного повідомлення, слугували
висновки ДПІ у м. Сумах про
невідповідність ПАТ "Насосенергомаш"
критеріям на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість через наявність згідно даних
картки особового рахунку податкового
боргу, який виник внаслідок несплати в
повному обсязі авансових платежів по
податку на прибуток у квітні 2014 року.

Колегія суддів вважає вказані висновки
податкового органу хибними з огляду на
наступне.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначаються Податковим кодексом
України.

У відповідності до п. 200.18 ст. 200
Податкового кодексу України, платники
податку, які мають право на бюджетне
відшкодування, подали відповідну заяву
та відповідають критеріям, визначеним
пунктом 200.19 цієї статті, мають право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку. Автоматичне бюджетне
відшкодування здійснюється за
результатами камеральної перевірки,
яка проводиться протягом 20 календарних
днів, наступних за граничним терміном
отримання податкової декларації, та
відповідно до вимог, визначених
статтею 76 цього Кодексу.

Згідно п. 200.19 ст. 200 Податкового кодексу
України, право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку мають платники
податку, які відповідають одночасно
таким критеріям:

- не перебувають у судових процедурах
банкрутства відповідно до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом";

- юридичні особи та фізичні особи -
підприємці включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців і до цього
реєстру стосовно них не внесено
записів про: відсутність підтвердження
відомостей; відсутність за
місцезнаходженням (місцем проживання);
прийняття рішень про виділ, припинення
юридичної особи, підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця;
визнання повністю або частково
недійсними установчих документів чи
змін до установчих документів
юридичної особи; припинення державної
реєстрації юридичної особи чи
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця та стосовно таких
осіб відсутні рішення або відомості, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація припинення юридичної особи
чи підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця;

- здійснюють операції, до яких
застосовується нульова ставка (питома
вага яких протягом попередніх
дванадцяти послідовних звітних
податкових періодів (місяців) сукупно
становить не менше 40 відсотків
загального обсягу поставок (для
платників податку з квартальним
звітним періодом - протягом попередніх
чотирьох послідовних звітних
періодів));

- загальна сума розбіжностей між
податковим кредитом, сформованим
платником податку за придбаними
товарами/послугами та податковими
зобов'язаннями його контрагентів, в
частині постачання таких
товарів/послуг, що виникла протягом
попередніх трьох послідовних
календарних місяців, не перевищує 10
відсотків заявленої платником
податків суми бюджетного
відшкодування;

- у яких середня заробітна плата не
менше ніж у два з половиною рази
перевищує мінімальний встановлений
законодавством рівень у кожному з
останніх чотирьох звітних податкових
періодів (кварталів), встановлених
розділом IV цього Кодексу;

- мають один з наступних критеріїв: або
чисельність працівників, які
перебувають у трудових відносинах з
такими платниками податку, перевищує 20
осіб у кожному з останніх чотирьох
звітних податкових періодів
(кварталів), встановлених розділом IV
цього Кодексу; або має основні фонди
для ведення задекларованої діяльності,
залишкова балансова вартість яких на
звітну дату за даними податкового
обліку перевищує суму податку,
заявлену до відшкодування за попередні
12 календарних місяців; або рівень
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток до сплати до
бюджету (відношення сплаченого податку
до обсягів отриманих доходів) є вищим
від середнього по галузі за підсумками
останнього звітного (податкового) року;

- не мають податкового боргу;

- великий платник податків не
декларував від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
підсумками останнього звітного
(податкового) року.

На виконання пп. 200.20, 200.21 ст. 200
Податкового кодексу України, порядок
визначення відповідності платника
податку критеріям, зазначеним у пункті
200.19 цієї статті, затверджується
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Визначення відповідності платника
податку зазначеним критеріям
проводиться в автоматизованому режимі
протягом 15 календарних днів після
граничного терміну подачі звітності.

У разі невідповідності за висновком
контролюючого органу платника податку
визначеним цією статтею критеріям та
відсутності в такого платника права на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку контролюючий орган
зобов'язаний протягом 17 календарних
днів після граничного терміну подачі
звітності повідомити платника податку
про відповідне рішення та надати
детальні пояснення і розрахунки за
критеріями, значення яких не дотримано.
Відповідне рішення може бути оскаржене
платником податку у встановленому
порядку.

Отже, зі змісту вказаних норм,
вбачається, що однією з підстав для
висновків про невідповідність
критеріям на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість є наявність податкового
боргу.

Податковим боргом, відповідно до пп.
14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України є сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в ході апеляційного
розгляду, що позивач протягом 2013 року
та першого кварталу 2014 року проводив
сплату авансових внесків з податку на
прибуток підприємств.

28.04.2014 року ПАТ "Насосенергомаш"
частково сплатив авансовий внесок з
податку на прибуток за квітень 2014 року
у розмірі 1203462,60 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 97088 від 28.04.2014 р.

29 квітня 2014 року ним подано податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства в які відображено за
результатами діяльності в першому
кварталі 2014 року збитки у розмірі
14600098,00 грн. (а.с. 8-10).

У відповідності до ч. 9 п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України, у разі
якщо платник податку, який сплачує
авансовий внесок, за підсумками
першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Беручи до уваги приписи вказаної норми,
колегія суддів робить висновок, що в
зв'язку з отриманням у першому кварталі
2014 року збитку в розмірі 14 600 098, 00 грн.,
то з другого кварталу 2014 року, у ПАТ
"Насосенергомаш" відсутній обов'язок
сплати авансового внеску.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в ході апеляційного
розгляду, вказана обставина не була
врахована та в базах обліку податкової
служби неправомірно визначено
позивачу податковий борг.

Тобто, податкового боргу в сумі 2217300,40
грн. через несплату авансових платежів
по податку на прибуток у другому
кварталі 2014 року, фактично не існує, що
не заперечується відповідачем та
06.05.2014 року Головним управлінням
Міндоходів у Сумській області в листі
№6943/8/18-28-15-01-41 повідомлено Міністерство
доходів і зборів України та просить не
враховувати податковий борг по
авансових внесках з податку на
прибуток в розмірі 2217300,40 грн. при
визначенні відповідності позивача
критеріям, що дають право на отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування по деклараціям з ПДВ
згідно п. 200.19 ст.200 ПК України (а.с.30- 32) .

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення податкового законодавства з
боку позивача та про неправомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при направленні
оскаржуваного повідомлення 07.05.2014 року
№70/25262 про відсутність у Публічного
акціонерного товариства "Сумський
завод насосного та енергетичного
машинобудування "Насосенергомаш" права
на автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість відповідно
до п.200.18 ст.200 Податкового кодексу
України, діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з порушенням вимог ч.3
ст.2 КАС України, а тому колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014р. по
справі № 818/1345/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.