Справа № 821/99/13-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/99/13-а

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та
Ступакової І.Г.,

за участю: особи, які беруть участь у
справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Дім марочних коньяків
"Таврія" на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Дім марочних
коньяків "Таврія" до Херсонської
митниці, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Херсонській області про
скасування податкових повідомлень -
рішень, повернення коштів з
держбюджету,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року публічне акціонерне
товариство "Дім марочних коньяків (далі
- ПАТ ДМК) "Таврія" звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Херсонської митниці про скасування
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" від 13.12.2012 № 77 про застосування
штрафу в сумі 26324,24 грн. за порушення
податкового законодавства,
податкового повідомлення-рішення № 76
від 13.12.12 про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 26324,24грн. та
застосування штрафу в сумі 6581,07 грн.
Також, просили зобов'язати Головне
управління Державної казначейської
служби України в Херсонській області
повернути з державного бюджету 59229,55
грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на те, що завезені із Росії
марки акцизного збору було поміщено у
митний режим тимчасового ввезення з
умовним повним звільненням від
оподаткування митом та ПДВ, митні
декларації були прийнятті митним
органом без зауважень, тому вважає, що
не порушував приписи статті 105 Митного
кодексу України.

Ухвалою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року у якості другого відповідача у
справі залучено Головне управління
Державної казначейської служби
України в Херсонській області.

Також, у січні 2013 року ПАТ ДМК "Таврія"
зверталося до суду з позовом до
Херсонської митниці про скасування
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" № 76 від 13.12.12 про визначення
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 26324,24
грн. та застосування 6581,07 грн. штрафу, та
з урахування збільшення позовних вимог
просив зобов'язати управління
Державної казначейської служби
України у м. Херсоні повернути з
державного бюджету 32905,31 грн.

Ухвалою суду від 28 березня 2013 року
зазначені справи об'єднано в одне
провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року у задоволені позовних вимог ПАТ
ДМК "Таврія" про скасування податкових
повідомлень-рішень Херсонської
митниці від 13.12.2012 № 76, №77 та у
стягненні з Державного бюджету коштів
у розмірі 59229,55 грн. - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
представником ПАТ ДМК "Таврія" подана
апеляційна скарга, в якій зазначається,
що вказана постанова ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом неповно
з`ясованні обставини у справі, тому
постанова підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі наказу Херсонської митниці
від 22.11.2012 №561 проведено документальну
невиїзду перевірку ПАТ ДМК "Таврія"
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
при переміщення через митний кордон
України марок акцизного податку,
оформлених починаючи з 01.06.2012 року.

Під час проведення перевірки
встановлено, що на адресу ПАТ ДМК
"Таврія", згідно зовнішньоекономічних
контрактів від 04.05.2011 з контрагентом
ООО "Локус" (м. Москва), від 07.04.2011 з ЗАО
"Фирма Вастом" (м. Москва), від 20.06.2012 ООО
"ЮТА-НН" (м. Нижній Новгород), від 15.08.2012
ООО "Алкоопторг" (м. Калінінград), на
митну територію України було ввезено
марки акцизного податку.

Відповідно до поданих до митного
оформлення документів та вантажних
митних декларацій від 06.06.2012
№508010000/2012/002035, від 08.06.2012 №508010000/2012/002072,
від 21.06.2012 № 508010000/2012/002276, від 11.07.2012
№508010000/2012/002546, від 31.08.2012 № 508010000/2012/003233,
від 11.09.2012 №508010000/2012/003423, від 24.09.2012
№508010000/2012/003599, від 04.10.2012 №508010000/2012/003750,
від 26.10.2012 № 508010000/2012/004076, від 05.11.2012
№508010000/2012/004178, від 05.11.2012 № 508010000/2012/004183
та від 13.11.2012 №508010000/2012/004268 марки було
поміщено у митний режим тимчасового
ввезення з умовним повним звільненням
від оподаткування митом та ПДВ (до
01.10.2012 код пільги по сплаті 098 - товари,
щодо яких надається дозвіл на
тимчасове ввезення з умовним повним
звільненням від оподаткування (на
умовах, визначених Конвенцією про
тимчасове ввезення від 26.06.90, Митним
кодексом України); з 01.10.2012 код пільги по
сплаті 508 - товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
тимчасово ввозяться на митну територію
України з умовним повним звільненням
від оподаткування митними платежами).
Марки акцизного податку було
задекларовано в товарній підпозиції
490700 згідно української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (ставка ввізного мита 0%).

За результатом перевірки складено акт
від 26.11.2014 №н0022/2/508000000/, за
висновками якого встановлені
порушення вимог:

- частини 1 статті 105 МК України
(поміщення марок акцизного податку у
митний режим тимчасового ввезення з
умовним повним звільненням від
оподаткування митними платежами);

- частини 1 статті 106 МК України (не
поміщення марок акцизного податку у
митний режим тимчасового ввезення з
умовним частковим звільненням від
оподаткування митними платежами);

- частини 2 статті 106 МК України
(несплата митних платежів (а саме ПДВ),
які підлягають сплаті за кожний повний
або неповний календарний місяць
заявленого строку перебування на
митній території України);

- підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу (далі - ПК) України
(невиконання платником податків
зобов'язання сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених ПК України та законами з
питань митної справи).

На підставі складеного акту було
винесено, оскаржувані по даній справі,
податкові повідомлення-рішення форми
"Р" від 13.12.2012 № 76 про визначення суми
податкового зобов'язання з ПДВ в сумі
26324,24 грн. та застосування 6581,07 грн.
штрафу і №77 про застосування штрафу
26324,24 грн.

За правовою позицією митниці, позивач
неправильно застосував пільгу. За
марки акцизного податку іноземних
держав, що тимчасово ввозяться на
територію України, сплачується 3% від
суми митних платежів, яка підлягала б
сплаті в разі випуску їх у вільний обіг,
за кожне повний і неповний місяці їх
перебування в Україні.

Відповідно до статті 105 МК України у
митний режим тимчасового ввезення з
умовним повним звільненням від
оподаткування митними платежами
поміщуються виключно товари зазначені
в Додатках B.1 - B.9, C, D до Конвенції про
тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік), на
умовах, визначених цими Додатками.
Відповідно до статті 2 Конвенції про
тимчасове ввезення кожна із Договірних
Сторін зобов'язується надавати згоду
на тимчасове ввезення товарів (у тому
числі транспортних засобів),
зазначених у Додатках до цієї
Конвенції. Разом з цим, зазначені
Додатки до Конвенції про тимчасове
ввезення не містять положень, згідно з
якими маркам акцизного податку
надаються пільги при поміщенні в режим
тимчасового ввезення. У зв'язку з чим,
Митниця донарахувала податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість та застосувала штраф за його
заниження, крім того додатково
застосувала штраф, передбачений п. 123.2
ст. 123 ПК України за використання сум, що
не сплачені до бюджету внаслідок
отримання (застосування) податкової
пільги, не за призначенням та/або
всупереч умовам чи цілям її надання.

Вирішуючи справу та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції вважав, що Херсонська
митниця діяла в спірних
правовідносинах правомірно, а тому у
задоволені позову було відмовлено.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам статей 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, Конституції України,
статей 71, 103, 105, 106 Митного кодексу
України, Конвенції про тимчасове
ввезення (Стамбул, 1990 рік), Податкового
кодексу України.

Щодо доводів апеляційної скарги, то
колегія суддів вважає необхідним
зазначити наступне.

Відповідно до пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК
України митні органи є контролюючими
щодо мита, акцизного податку, податку
на додану вартість, інших податків, які
відповідно до податкового
законодавства справляються у разі
ввезення (пересилання) товарів і
предметів на митну територію України
або територію спеціальної митної зони
або вивезення (пересилання) товарів і
предметів з митної території України
або спеціальної митної зони, та у
зв'язку з цим мають право здійснювати
перевірки своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати стосовно
вказаних вище податків і зборів (митних
платежів); п. 7 ч. 1 ст. 336 МК України
визначено, що проведення
документальних перевірок дотримання
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів,
є однією з форм митного контролю. Крім
того, згідно до п. 1 ч. 2 ст. 351 МК України
виявлення ознак, що свідчать про
можливе порушення законодавства
України з питань державної митної
справи за результатами аналізу
електронних копій митних декларацій по
товарам, митне оформлення яких
завершено є підставою для проведення
невиїзної документальної перевірки.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК
України марка акцизного податку - це
спеціальний знак для маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, віднесений до документів
суворого обліку, який підтверджує
сплату акцизного податку, легальність
ввезення та реалізації на території
України цих виробів.

Колегія суддів зазначає, що в силу пп.
9.1.3 п. 9.1 ст. 9 ПК України податок на
додану вартість відноситься до
загальнодержавних податків та зборів,
та враховує, що податок на додану
вартість - непрямий податок, який
нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Згідно п. 180.1 ст. 180 ПК України, для цілей
оподаткування платником податку є:
будь-яка особа, що ввозить товари на
митну територію України в обсягах, які
підлягають оподаткуванню, та на яку
покладається відповідальність за
сплату податків у разі переміщення
товарів через митний кордон України
відповідно до МК України, а також:
особа, на яку покладається дотримання
вимог митних режимів, які передбачають
повне або часткове умовне звільнення
від оподаткування, у разі порушення
таких митних режимів, встановлених
митним законодавством; особа, яка
використовує, у тому числі при ввезенні
товарів на митну територію України,
податкову пільгу не за цільовим
призначенням та/або всупереч умовам чи
цілям її надання згідно із цим
Кодексом, а також будь-які інші особи,
що використовують податкову пільгу,
яку для них не призначено. Об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з ввезення товарів на митну
територію України (п. 185.1 ст. 185 ПК
України).

При цьому, відповідно до п. 190.1 ст. 190 ПК
України, базою оподаткування для
товарів, що ввозяться на митну
територію України, є договірна
(контрактна) вартість, але не нижче
митної вартості цих товарів,
визначеної відповідно до розділу III МК
України, з урахуванням мита та
акцизного податку, що підлягають
сплаті і включаються до ціни товарів.

Статтею 71 МК України визначено, що
декларант має право обрати митний
режим, у який він бажає помістити
товари, з дотриманням умов такого
режиму та у порядку, що визначені цим
Кодексом.

Мета ввезення марок акцизного податку
іноземних держав на митну територію
України та вивезення українських марок
акцизного податку за межі митної
території України передбачає їх
подальший реекспорт та реімпорт разом
з підакцизними товарами, та не
передбачає їх вільний обіг на митній
території України або за її межами
відповідно.

Марки акцизного податку іноземних
держав, що ввозяться на митну територію
України, мають поміщуватися в митний
режим тимчасового ввезення.

Відповідно до ст. 103 МК України
тимчасове ввезення - це митний режим,
відповідно до якого іноземні товари,
транспортні засоби комерційного
призначення ввозяться для конкретних
цілей на митну територію України з
умовним повним або частковим
звільненням від оподаткування митними
платежами та без застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності і
підлягають реекспорту до завершення
встановленого строку без будь-яких
змін, за винятком звичайного зносу в
результаті їх використання.

Також, статтею 105 МК України
передбачено, що у митний режим
тимчасового ввезення з умовним повним
звільненням від оподаткування митними
платежами помішуються виключно товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, зазначені у ст. 189 МК
України та в Додатках В.1 - В.9, С, Б до
Конвенції про тимчасове ввезення (м.
Стамбул, 1990 рік) (далі - Конвенція), на
умовах, визначених цими Додатками.

Відповідно до ст. 106 МК України, у разі
тимчасового ввезення товарів з умовним
частковим звільненням від
оподаткування митними платежами за
кожний повний або неповний календарний
місяць заявленого строку перебування
на митній території України
сплачується 3 відсотки суми митних
платежів, яка підлягала б сплаті у разі
випуску цих товарів у вільний обіг на
митній території України, розрахованої
на дату поміщення їх у митний режим
тимчасового ввезення.

Судом було встановлено, що позивач
здійснював в режимі тимчасового
ввезення з повним умовним звільненням
від оподаткування митними платежами
марок акцизного збору Російської
Федерації для маркування алкогольних
виробів, що підтверджується наданими
позивачем митними деклараціями від
06.06.2012 №508010000/2012/002035, від 08.06.2012
№508010000/2012/002072, від 21.06.2012 №508010000/2012/002276,
від 11.07.2012 №508010000/2012/002546, від 31.08.2012
№508010000/2012/003233, від 01.09.2012 №508010000/2012/003423,
від 24.09.2012 №508010000/2012/003599, від 04.10.2012
№508010000/2012/003750, від 26.10.2012 №508010000/2012/004076,
від 05.11.2012 №508010000/2012/004178, від 13.11.2012
№508010000/2012/004183 та від 13.11.2012
№508010000/2012/004268.

При цьому, як встановлено перевіркою
митне оформлення товарів "марки
акцизного збору" по зазначеним митним
деклараціям підприємством
здійснювалось з умовним повним
звільненням від оподаткування.

Згідно з п. "g" ст. 2 Додатку В.З до
Конвенції про тимчасове ввезення, до
якої Україна приєдналась відповідно до
Закону України "Про приєднання України
до Конвенції про тимчасове ввезення"
від 24.03.2004 № 1661-IV, правом на тимчасове
ввезення відповідно до статті 2 цієї
Конвенції користуються будь-які інші
товари, що ввозяться в рамках торгової
операції для цілей, наведених у Додатку
І до цього Додатку, ввезення яких не є
торговою операцією само по собі.

При цьому, у Додатку І до вказаного
Додатку наведено виключний перелік
таких цілей, а саме:

1. Товари, ввезені для випробувань,
перевірок, експериментів чи
демонстрацій.

2. Товари, що використовуються для
здійснення випробувань, перевірок,
експериментів чи демонстрацій.

3. Кіноплівки, віддруковані і проявлені,
позитиви та інші носії зображення із
записом на них, призначені для
перегляду перед їхнім комерційним
використанням.

4. Плівки, магнітні стрічки, намагнічені
плівки та інші носії звуку та
зображення, призначені для трекінгу,
дублювання чи відтворення звуку.

5. Носії інформації із записами,
надіслані безкоштовно і призначені для
використання при автоматизованій
обробці даних.

6. Предмети (у тому числі транспортні
засоби), які, за їхнім характером, не
можуть використовуватися інакше ніж
реклама певного товару або для цілей
реклами з певною метою.

З аналізу викладених норм видно, що як у
ст. 2 Додатку В.З Конвенції про
тимчасове ввезення так і у Додатку І до
Додатку В.З Конвенції про тимчасове
ввезення відсутні марки акцизного
збору, а тому останні, які були
предметом митного оформлення, не
підпадають під перераховані в ст. 2
Додатку В.З до Конвенції про тимчасове
ввезення і в Додатку І до цього Додатку
(відповідно до ст. 2 "g") товари, у зв'язку
з чим, суд приходить до висновку, що на
марки акцизного збору не
розповсюджується право на тимчасове
ввезення відповідно до ст.2 цієї
Конвенції, а відтак, застосування
умовного повного звільнення від
оподаткування при митному оформленні
таких марок є неможливим.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Також, враховуючи клопотання
представника Херсонської митниці, яке
надійшло до суду, колегія суддів вважає
можливим допустити заміну належного
відповідача у справі його
правонаступником, а саме Херсонську
митницю на Херсонську митницю
Міндоходів.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дім марочних
коньяків

"Таврія" - залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: