Справа № 361/8227/14-а
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
провадження № 2-а/361/411/14, cправа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» жовтня 2014 року
м. Бровари
Київської області

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Волівецькій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу
адміністративної юрисдикції за
позовом Броварського районного
відділу Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області до ОСОБА_1 про примусове
видворення із України громадянина
Індії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року Броварський районний
відділ Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області (далі - Броварський РВ УДМС
України в Київській області) звернувся
до суду із зазначеним вище позовом.

В обґрунтування позову зазначається
про те, що 12 жовтня 2014 року в місті
Броварах Київської області
співробітниками роти супроводу при
УДАІ ГУ МВС України в Київській області
був виявлений та доставлений до
Броварського РВ УДМС України в
Київській області громадянин Індії
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Знаходиться
останній на території України без
жодних документів, які б надавали йому
право перебувати на території України
на законних підставах.

В Україну названий громадянин Індії
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народжнення, з
його слів, прибув 10 жовтня 2014 року разом
зі своїми друзями з метою подальшого
незаконного проїзду через територію
України до країн Європейського Союзу.
Як встановлено з його слів, перебуваючи
в Україні, постійного місця проживання,
законного джерела існування,
власності, коштів на існування він не
має, також повідомив, що не має власних
коштів для повернення в країну
походження.

У судовому засіданні представник
позивача Броварського РВ УДМС України
в Київській області - Петрик Л.В.
підтримала заявлені позовні вимоги та
просила суд про їх задоволення.

Відповідач громадянин Республіки
Індія ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги визнав
повністю, проти видворення його із
території України не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

12 жовтня 2014 року ротою супроводу
при УДАІ ГУ МВС України в Київській
області був виявлений та доставлений
до Броварського РВ УДМС України в
Київській області, громадянин
Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без документів, які б засвідчували його
особу та законність перебування на
території України.

З пояснень наданих органам внутрішніх
справ вбачається, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Лудіана
(Індія) заздалегідь спланувавши
нелегальний переїзд до країни Англія з
метою кращого працевлаштування, разом
із групою інших іноземних громадян
переїздив на мікроавтобусі із Росії. 12
жовтня 2014 року біля міста Києва їх
зупинили співробітники міліції.

Як встановлено зі слів названого
громадянина Індії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуваючи в Україні, постійного
місця проживання, законного джерела
існування, власності, коштів на
існування він не має.

Відповідно до частини третьої
статті 3 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства», - іноземці та особи без
громадянства зобов'язані неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, інших нормативно-правових
актів, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей, інтереси
суспільства та держави.

Частиною першою статті 9 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» передбачено,
що іноземці та особи без громадянства
в'їжджають в Україну за наявності
визначеного цим Законом чи міжнародним
договором України паспортного
документа та одержаної у встановленому
порядку візи, якщо інше не передбачено
законодавством чи міжнародними
договорами України.

За правилами частини першої
статті 16 Закону передбачено, що
реєстрація іноземців та осіб без
громадянства, які в'їжджають в Україну
здійснюється в пунктах пропуску через
державний кордон України органами
охорони державного кордону.

Згідно із частиною п'ятнадцятою
статті 4 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» іноземці та особи без
громадянства, які в'їхали в Україну на
інших законних підставах, не
передбачених частинами
другою-чотирнадцятою цієї статті
вважаються такими, які тимчасово
перебувають на території України на
законних підставах на період наданого
візою дозволу на в'їзд, або на період,
встановлений законодавством чи
міжнародним договором України.
Іноземці та особи без громадянства, які
відповідно до закону прибули в Україну
для працевлаштування та отримали
посвідку на тимчасове проживання
вважаються такими, які на законних
підставах перебувають на території
України на період роботи в Україні
(частина четверта статті 4 Закону).

Відповідно до частини першої
статті 21 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства», в'їзд в Україну,
перебування на території України та
транзитний проїзд через територію
України іноземців та осіб без
громадянства здійснюється за
наявності достатнього фінансового
забезпечення або наявності можливості
отримати таке забезпечення законним
способом на території України. Порядок
підтвердження достатнього фінансового
забезпечення та його розмір
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 21 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» визначено, що
перетинання державного кордону у разі
в'їзду в Україну або транзитний проїзд
через територію України громадянами
держав, перелік яких зазначено у
додатку 5, та особами без громадянства,
які постійно проживають у зазначених
державах, здійснюються після подання
ними підтвердження фінансового
забезпечення свого перебування в
Україні, транзитного проїзду через
територію України та виїзду за межі
України.

Пунктом чотирнадцятим статті 1
вище зазначеного Закону встановлено,
що нелегальний мігрант - іноземець або
особа без громадянства, які переткнули
державний кордон поза пунктами
пропуску або в пунктах пропуску, але з
уникненням прикордонного контролю і
невідкладно не звернулися із заявою
про надання статусу біженця чи
отримання притулку в Україні, а також
іноземець або особа без громадянства,
які законно прибули в Україну, але
після закінчення визначеного їм
терміну перебування втратили підстави
для подальшого перебування та
ухиляються від виїзду з України.
Нелегальні мігранти та інші іноземці
та особи без громадянства, які вчинили
злочин, адміністративні або інші
правопорушення, несуть
відповідальність відповідно до закону
(частина перша статті 23 Закону).

Згідно із пунктом другим статті 25
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
іноземці та особи без громадянства, які
не мають законних підстав для
перебування в Україні або які не можуть
виконати обов'язок виїзду з України, не
пізніше дня закінчення відповідного
строку їх перебування у зв'язку з
відсутністю коштів або втратою
паспортного документа можуть
добровільно повернутися в країну
походження або третю країну, у тому
числі за сприяння міжнародних
організацій.

Із частини першої статті 26 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» видно, що
іноземець або особа без громадянства
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю країну,
якщо їх дії порушують законодавство
про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства або суперечать
інтересам забезпечення національної
безпеки України чи охорони
громадського порядку, або якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України за рішенням центрального
органу виконавчої влади,

що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції.

Відповідно до правил частини
першої статті 30 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки можуть лише на підставі
винесеної за їх позовом постанови
адміністративного суду примусово
видворити з України іноземця та особу
без громадянства.

Згідно із частиною першою статті 18 КАС
України передбачено, що місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
щодо примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

При цьому, як було роз'яснено
інформаційним листом Вищого
Адміністративного суду України від 13
червня 2013 року за №844/12/13-13, позивачем у
справах про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України може бути
Державна міграційна служба України
безпосередньо або її територіальні
органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове
видворення іноземців та осіб без
громадянства за межі території України
територіальним органом чи підрозділом
Державної міграційної служби України
відповідно до частини першої статті 183-5
КАС України подається до
адміністративного суду за
місцезнаходженням цього органу або за
місцезнаходженням пункту тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які не законно
перебувають на території України.

Статтею 183-5 КАС України визначено,
що позовні заяви іноземців та осіб без
громадянства щодо оскарження рішень
про їх примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України
про примусове видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України подаються до
адміністративного суду за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу охорони державного
кордону чи Служби безпеки України або
за місцезнаходженням пункту
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які не законно
перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що
територіально позивач знаходиться у м.
Броварах Київської області, суд вважає
дотриманими правила територіальної
підсудності.

Позовні заяви іноземців та осіб
без громадянства щодо оскарження
рішень про їх примусове повернення в
країну походження або третю країну, а
також позовні заяви центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України розглядаються судом у
п'ятиденний строк з дня надходження
позовної заяви (стаття 183-5 КАС України).

Відповідно до частини другої
статті 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає
встановленим той факт, що іноземний
громадянин знаходиться на території
України незаконно, ухиляється від
виїзду з України, законних підстав
перебування його на території України
судом не встановлено, у зв'язку з чим
суд вважає заявлені позовні вимоги
законними та обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно із частиною другою статті
256 КАС України суд, який прийняв
постанову, за заявою осіб, які беруть
участь у справі, або з власної
ініціативи може ухвалою в порядку
письмового провадження або зазначаючи
це в постанові звернути до негайного
виконання постанову про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства.

Керуючись статтями 23-25 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства», статтями 18,
162, 183-5, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, Броварський
міськрайонний суд Київської області -

п о с т а н о в и в:

Позов - задовольнити.

Примусово видворити із території
України громадянина Республіки Індія
ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Лудіана,
Республіки Індія.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.О.Василишин