Справа № 821/1353/14
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1353/14

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Херсонського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 19
травня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Херсонський
машинобудівний завод" про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року Херсонське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі ХОВ ФСЗІ) звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Херсонський
машинобудівний завод" (далі ТОВ) про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 25978,93 грн. та пені за порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 54,53 грн..

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року у задоволення позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить оскаржувану постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення, про
задоволення позовних вимог ХОВ ФСЗІ.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в зв'язку з невиконанням ТОВ нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів ХОВ ФСЗІ було розраховано
адміністративно-господарських санкцій
стосовно ТОВ та визначено суму
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 25978,93 грн..

Несплата ТОВ
адміністративно-господарських санкцій
та пені за порушення встановлених
термінів сплати вказаних санкцій і
стало підставою для звернення ХОВ ФСЗІ
до суду.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем виконані всі
обов'язки, покладені на нього ст.18
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні", а
тому відповідно відсутні правові
підстави для нарахування
адміністративно-господарських санкцій
та стягнення пені

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду та вважає його
правильним з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (далі Закон) для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості
одного робочого місця.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
07 лютого 2014 року ТОВ надало позивачу
звіт про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за формою 10-ПІ, який останній
отримав 10 лютого 2014 року. У звіті в
рядку "01" "середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
(осіб)" зазначено - 693, у рядку "02" з них
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким встановлена
інвалідність 27, у рядку "3" "кількість
інвалідів штатних працівників, які
повинні працювати на створених робочих
місцях" - 28.

Також, відповідно до ч.3 ст.18 Закону
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 Закону.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Таким чином, наведеною нормою
визначено, що забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування
здійснюється двома шляхами:
безпосереднє звернення інваліда до
підприємства (роботодавця) або
звернення інваліда до державної служби
зайнятості (з подальшим його
направленням на підприємство, на якому
є відповідні вакансії).

При цьому, ч.3 ст.18 Закону чітко
визначені обов'язки підприємства, що
використовує найману працю: виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів; надавати
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для
працевлаштування інвалідів; звітувати
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

З матеріалів справи, вбачається, що 25
січня 2013 року ТОВ звернулось з листом
№01/56 до генерального директора
Херсонської ОДТРК про розміщення в
"Рухомому рядку" телепрограми
"Таврійські новини" інформації про
наявність вакансій для осіб з
обмеженими фізичними можливостями
(інвалідів) на посади і робочі місця:
інженера-конструктора,
інженера-технолога, прибиральника
території, садівника.

Також, 16 січня 2013 року, 15 лютого 2013 року,
27 лютого 2013 року, 29 квітня 2013 року, 28
травня 2013 року, 26 червня 2013 року
відповідач направляв до Херсонського
міського центру зайнятості звіти "Про
наявність вакансій" форми 3-ПН. 29 серпня
2013 року, 30 вересня 2013 року та 25 жовтня 2013
року відповідач направляв до
Херсонського міського центру
зайнятості звіти "Інформація про попит
на робочу силу (вакансії)" форми 3-ПН.

Крім того, у №42 (949) газети "Гривня" за 10-17
жовтня 2013 року відповідач розмістив
оголошення про вакансії для осіб з
обмеженими фізичними можливостями
(інвалідів).

Враховуючи вищенаведене, а також
приймаючи до уваги, що відповідачем
виконано всі вимоги передбачені
Законом України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
стосовно створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів, тобто
вжито усіх залежних від нього заходів і
недопущення господарського
правопорушення, то підстави для
застосування до ТОВ
адміністративно-господарських санкцій
- відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що обов'язок
підприємства по створенню робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком займатись пошуком
інвалідів для їх працевлаштування.

Тому, враховуючи все наведене, колегія
суддів надходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з
посиланням апелянта на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, тому що всі
процесуальні норми, передбачені
адміністративним судочинством були
виконані без порушень прав кожної
сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: О.А. Шевчук Л.Є. Зуєва