Справа № 306/655/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року м.
Львів Справа № 876/11537/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Свалявського районного суду
Закарпатської області від 22 серпня 2013
року по справі № 306/655/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Комунального унітарного
підприємства «Свалявське районне бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про
скасування державної реєстрації права
власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Комунального унітарного підприємства
«Свалявське районне бюро технічної
інвентаризації», ОСОБА_3, в якому
просила скасувати державну реєстрацію
права власності на житловий будинок
літ. «А», який знаходиться в АДРЕСА_1,
від 26 лютого 2008 року № 22267386.

В обгрунтування позовних вимог
зазначала, що державну реєстрацію
права власності на житловий будинок
літ. «А», який знаходиться в АДРЕСА_1, за
ОСОБА_3 проведено всупереч вимогам
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» без врахування
попередньої державної реєстрації
обтяжень, встановлених на зазначений
об'єкт.

Постановою Свалявського районного
суду Закарпатської області від 22
серпня 2013 року в задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, позивач подада
апеляційну скаргу, у якій, з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та прийняти
нову, якою задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на обставини, викладені в
позовній заяві, а також на те, що судом
першої інстанції не враховано, що
заборону на відчуження, накладену на
домоволодіння в АДРЕСА_1, яке
складається з двох житлових будинків,
колодязя та огорожі, а тому, продаж з
прилюдних торгів житлового будинку «А»
не дає підстав для висновку про
припинення дії такої заборони.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги поданої
позивачем апеляційної скарги та просив
її задовольнити, посилаючись на
викладені в ній доводи.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися, хоча їх
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
14 червня 2005 року комунальним
унітарним підприємством «Свалявське
районне бюро технічної
інвентаризації» здійснено реєстрацію
права приватної власності ОСОБА_4 на
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна від 13 січня 2010 року № 25918982 на
підставі договору іпотеки від 05 липня
2005 року на житловий будинок, позначений
літерою «А», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, житловою площею 102,8 кв.м,
загальною площею 151,2 кв.м, накладено
заборону відчуження, яка зареєстрована
05 липня 2005 року за № 2154222.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру іпотек від 13 січня 2010 року №
25918997, на підставі повідомлення
Свалявського відділення філії «ЗРУ»
ЗАТ КБ «Приватбанк» про реєстрацію
іпотеки від 02 жовтня 2006 року, 06 жовтня
2006 року зареєстровано іпотеку на
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

20 лютого 2008 року приватним нотаріусом
Свалявського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 видано свідоцтво, яким на
підставі акта про проведення прилюдних
торгів, затвердженого заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Свалявського
районного управління юстиції 14 лютого
2008 року, посвідчено, що ОСОБА_3 належить
право власності на майно, а саме
житловий будинок під літерою «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке
раніше належало ОСОБА_2

Згідно з витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 26
лютого 2008 року № 17878263, Комунальним
унітарним підприємством «Свалявське
районне бюро технічної
інвентаризації» 26 лютого 2008 року було
зареєстровано за № 22267386 право
приватної власності ОСОБА_3 на вказаний
вище будинок на підставі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, виданого приватним нотаріусом
ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
після продажу предмета іпотеки на
прилюдних торгах припиняються будь-які
права та вимоги інших осіб на таке
нерухоме майно, які виникли після
державної реєстрації іпотеки за
іпотечним договором, згідно з яким було
звернено стягнення на предмет іпотеки,
а відтак, Комунальне унітарне
підприємство «Свалявське районне бюро
технічної інвентаризації» правомірно
здійснило державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно за
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 41 Конституції України
передбачено, що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Правовідносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обмежень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», а також
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року №7/5.

Статтею 3 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
речові права на нерухоме майно, їх
обмеження та правочини щодо нерухомого
майна підлягають обов'язковій
державній реєстрації в порядку,
встановленому Законом.

Згідно з частиною 3 статті 17 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державній реєстрації
підлягають заявлені речові права на
нерухоме майно за наявності
документів, що підтверджують вчинення
правочинів щодо таких об'єктів,
посвідчених відповідно до закону, або
свідчать про наявність інших,
передбачених законом підстав.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»
підставою для державної реєстрації
прав, що посвідчують виникнення,
перехід, припинення речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав, є,
зокрема, свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів.

В силу пункту 1.12 Тимчасового
положенням про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно рішення
про реєстрацію чи відмову в реєстрації
прав приймає реєстратор прав власності
на нерухоме майно, що є працівником БТІ,
який безпосередньо здійснює
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно.

Пунктом 2.1 вказаного вище Тимчасового
положення передбачено, що для
реєстрації виникнення, існування,
припинення прав власності на нерухоме
майно та оформлення прав власності на
нерухоме майно до БТІ разом із заявою
про реєстрацію прав власності
подаються правовстановлювальні
документи, їх копії, а також інші
документи, що визначені цим Положенням.

Згідно з пунктом 2.2 Тимчасового
положенням про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно при
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, які виникли відповідно до
договорів про відчуження нерухомого
майна, що не посвідчені в нотаріальному
порядку, подається також довідка про
відсутність або наявність арештів з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, яка
видається на підставі відповідного
запиту БТІ, та витяг з Реєстру застав
рухомого майна про наявність чи
відсутність податкової застави на
об'єкт нерухомого майна.

Враховуючи те, що державну реєстрацію
права власності ОСОБА_3 на житловий
будинок під літерою «А», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, здійснено на
підставі свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів,
виданого приватним нотаріусом ОСОБА_5,
у заявника відсутній був обов'язок
подання реєстратору довідки про
відсутність або наявність арештів з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про іпотеку» іпотека припиняється у
разі реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону.

Згідно з статтею 50 вказаного Закону
після продажу предмета іпотеки на
прилюдних торгах або продажу предмета
іпотеки відповідно до статті 38 цього
Закону припиняються будь-які права та
вимоги інших осіб на нерухоме майно, що
було предметом іпотеки, які виникли
після державної реєстрації іпотеки за
іпотечним договором, згідно з яким було
звернене стягнення на предмет іпотеки.
Це правило не застосовується у разі
придбання предмета іпотеки
іпотекодавцем.

Таким чином, оскільки житловий будинок
під літерою «А» в АДРЕСА_1, що був
предметом іпотеки, реалізований
ОСОБА_3, іпотека щодо вказаного об'єкта
припинилась.

Крім цього, рішенням Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 12 жовтня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 22 листопада
2012 року, відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_2 про визнання
протиправним дій приватного нотаріуса
ОСОБА_5 щодо видачі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів від 20 лютого 2008 року № 443, а
рішенням Мукачівського районного суду
Закарпатської області від 20 грудня 2011
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 05 червня 2012 року,
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
та ОСОБА_1 щодо визнання протиправними
прилюдних торгів з реалізації
вказаного вище житлового будинку.

Отже, Комунальне унітарне підприємство
«Свалявське районне бюро технічної
інвентаризації» правомірно здійснило
державну реєстрацію права приватної
власності на житловий будинок під
літерою «А», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів, виданого
приватним нотаріусом ОСОБА_5

Разом з тим слід зазначити, що частиною
2 статті 18 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган державної
влади, інший державний орган, орган
влади Автономної Республіки Крим, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ з приводу їхніх рішень, дій
чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Враховуючи викладене вище, а також те,
що Комунальне унітарного підприємство
«Свалявське районне бюро технічної
інвентаризації» як відповідач у справі
належить до переліку осіб, визначених
частиною 2 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, дана справа підлягала
розгляду окружним адміністративним
судом, що вказує на її розгляд з
порушенням правил предметної
підсудності.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що справу розглянуто і
вирішено неповноважним судом, що
відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Свалявського районного суду
Закарпатської області від 22 серпня
2013 року по справі № 306/655/13-а - скасувати
та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до Комунального унітарного
підприємства «Свалявське районне бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про
скасування державної реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 13
жовтня 2014 року