Справа № 653/423/14-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

09 жовтня 2014 р. Справа № 653/423/14-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Венглєвська Н.Б.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів-Турецької І.О., Косцової І.П.,

за участю секретаря - Півень М.О.,

за участю представника третьої особи -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Генічеського районного суду
Херсонської області від 16 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Генічеської міської ради Херсонської
області, 3 особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання незаконним та скасування
пунктів рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Генічеської міської ради
Херсонської області, 3 особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, в якому просив визнати
незаконним та скасувати п.п.15,16 рішення
ХХХVII сесії VІ скликання Генічеської
міської ради Херсонської області № 823
від 26.12.2013 року «Про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва
індивідуального гаражу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
пункти 15,16 даного рішення є
противоправними та порушують права
позивача, оскільки земельна ділянка,
яка була виділена під будівництво
багатоквартирного житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1 є прибудинковою
територією. Приймаючи оспорюване
рішення, на думку позивача, Генічеською
міською радою не було дотримано
порядку вилучення земельних ділянок,
тобто надано земельну ділянку під
будівництво гаражів без попереднього
її вилучення із земельної ділянки
площею 1128 кв.м., яка була виділена під
будівництво двоповерхового 4-х
квартирного будинку, що призвело до
обмеження мешканців будинку в праві
користування придомовою територією
для обслуговування цього будинку.

Постановою Генічеського районного
суду Херсонської області від 16 квітня
2014 року позов ОСОБА_3 до Генічеської
міської ради Херсонської області про
визнання незаконним та скасування
пунктів рішення - залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
постанову Генічеського районного суду
Херсонської області від 16 квітня 2014
року та прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
власниками квартир по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Рішенням виконавчого комітету
Генічеської міської ради Херсонської
області від 07 лютого 1973 року №43 Тресту
«Генічеськсільстрой» було виділено
земельну ділянку площею 1128 кв.м під
будівництво двоповерхового
чотирьохквартирного житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Генічеської міської ради №133
від 24.03.1975 року збудований будинок був
переданий на баланс Генічеського
управління №1, який здійснює
обслуговування будинку і земельної
ділянки. Відповідно до реєстраційного
посвідчення Генічеського ДБТІ від 31
жовтня 1986 року будинок був
зареєстровано за адресою АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції також
встановлено, що 26 грудня 2013 року на 37
сесії Генічеської міської ради було
прийнято рішення № 823 «Про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва
індивідуального гаража» п.п.15,16 згідно
якого дозволено ОСОБА_4 розробку
проекту землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки орієнтованою площею 0,0046 га за
адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 -
орієнтованою площею 0,0040 га за адресою
АДРЕСА_2.

Позивач вважаючи п.п.15,16
вищезазначеного рішення сесії
Генічеської міської ради незаконними
та такими, що підлягають скасуванню
звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу, та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд
першої інстанції виходив з того, що
приймаючи оскаржуване рішення
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
оскільки передана ОСОБА_4 земельна
ділянка не входить до території
домоволодінь багатоквартирного
будинку за адресою АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з вище
вказаними висновками суду першої
інстанції та вважає, що при винесенні
постанови про відмову у задоволенні
позову судом першої інстанції були
правильно застосовані норми
матеріального права, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України розпорядження землями
територіальних громад, а також
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу відноситься до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до положень пункту 12
Перехідних положень Земельного
Кодексу України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до пункту 34 частини першої
статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської Ради вирішуються
відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин.

Статтею 118 Земельного кодексу України,
визначено, що громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Згідно зі статтею 116 Земельного Кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

У пункті «д» частини 1 ст. 121 цього ж
кодексу визначено, що громадяни мають
право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах - для будівництва
індивідуальних гаражів - не більше
0,01га.

Згідно зі статтею 42 Земельного Кодексу
України земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної та комунальної власності,
надаються у постійне користування
підприємствам, установам,
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

Розміри та конфігурації земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
на підставі проектів розподілу
території кварталу, мікрорайону та
відповідної землевпорядної
документації.

Статтею 39 Земельного Кодексу України
визначено, що використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм,
регіональних та місцевих правил
забудови.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку"
прибудинкова територія - територія
навколо багатоквартирного будинку,
визначена актом на право власності чи
користування земельною ділянкою і
призначена для обслуговування
багатоквартирного будинку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області від 26.09.2013 року
встановлено, що Генічеською міською
радою проект розподілу території
кварталу на території якої знаходиться
спірна земельна ділянка АДРЕСА_1, не
розроблявся та не затверджувався,
прибудинкова територія у спільне
користування власників квартир
будинку АДРЕСА_1 не передавалась,
відповідна землевпорядна документація
та правовстановлюючі документи на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 не
розроблялись, межі земельної ділянки
по АДРЕСА_1 в натурі не встановлювались.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Довідки Відділу
Держземагенства у Генічеському районі
Херсонської області від 10.02.2014 року за
№01-22/407 про кількісні характеристики
земельної ділянки, розподілення земель
між власниками і користувачами (за
даними форми 6-зем), земельна ділянка
орієнтованою площею 0,0046га, яка
відводиться безоплатно у власність гр.
ОСОБА_4 на підставі рішення Генічеської
міської ради від 26 грудня 2013 року №823
для будівництва індивідуального
гаражу, розташована в межах населеного
пункту АДРЕСА_1, станом на 01.01.2014 року
обліковується згідно з державною
статистичною звітністю (форми 6-зем) по
рядку 96 «Землі, не надані у власність,
або постійне користування в межах
населених пунктів» у графі 71 «Інші».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо безпідставності вимог
позивача, оскільки в даному випадку
відповідач діяв на підставі, у межах
своїх повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що
порушення відповідачем вимог
законодавства при винесенні
оскаржуваного рішення не знайшли свого
підтвердження в ході судового
розгляду, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
визнання незаконним та скасування
п.п.15,16 рішення Генічеської міської
ради № 823 від 26.12.2013 року «Про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва
індивідуального гаражу» .

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Доводи апеляційної скарги щодо
наявності підстав для скасування
рішення, колегія суддів до уваги не
приймає та зазначає, що вказані доводи
позивачем викладені в
адміністративному позові, яким судом
першої інстанції надано належну
правову оцінку.

Інших доводів, якими б спростовувались
висновки суду першої інстанції,
апелянтом в апеляційній скарзі не
наведено, у зв'язку з чим колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити
без задоволення.

Постанову Генічеського районного суду
Херсонської області від 16 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Генічеської міської ради Херсонської
області, 3 особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
пунктів рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення її в повному обсязі.

Повний
текст судового рішення виготовлений 14
жовтня 2014 року.

Головуючий:

Судді: