Справа № 810/5390/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 року 810/5390/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Києві
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області до
Державного закладу «Славутицька
санітарно-епідеміологічна станція
об'єкту з особливим режимом роботи»
про стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області
звернулось до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного закладу «Славутицька
санітарно-епідеміологічна станція
об'єкту з особливим режимом роботи» про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по Списку № 1 у сумі 20178,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно даних особового рахунку
страхувальника у відповідача
утворився борг з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах праці та роботах із особливо
важкими умовами праці за списком № 1,
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
період квітень-липень 2014 року в розмірі
20178,92 грн.

Посилаючись на пункт 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV та пункт 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663,
позивач просить суд стягнути суму
заборгованості з відповідача.

Позивач просив суд розглядати справу
без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про причини неявки
суд не повідомив. Про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні в разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає
за можливе розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, та оцінивши їх у сукупності,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державний заклад «Славутицька
санітарно-епідеміологічна станція
об'єкту з особливим режимом роботи» МОЗ
України є юридичною особою, як платник
страхових внесків перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в м. Славутичі Київської області.

Вказані вище обставини
підтверджуються наявними в матеріалах
справи копією свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи та
повідомленням про взяття на облік
платника єдиного внеску.

Судом встановлено, що у відповідача
утворилася заборгованість перед
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №1 за період квітень-липень
2014 року у загальному розмірі 20178,92 грн.

Як свідчать матеріали
адміністративної справи, а саме -
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV в частині
пенсій, призначених відповідно до
пункту "а" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №
1788-XII, розмір фактичних витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій що підлягає
відшкодуванню відповідачем за
вказаний вище період по гр. ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
становить 20178,92 грн.

Наявність у відповідача
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 1, у
вказаному вище розмірі
підтверджується доказами, наданими
позивачем, зокрема, розрахунком.

З матеріалів справи вбачається, що
територіальним органом Пенсійного
фонду України вручено відповідачу
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій
пенсіонеру відповідача, в якому
зазначено виплачені суми пенсій разом
з витратами на їх доставку, що
підтверджується копією повідомленнями
про вручення рекомендованого
поштового відправлення.

На час розгляду справи та винесення
рішення по суті заявлених позовних
вимог доказів про сплату зазначеної
суми відповідачем суду надано не було.

Надаючи правову оцінки відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, зокрема,
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо визначаються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі -
Закон України № 1058-ІV).

Так, в силу положень статті 1 Закону
України № 1058-IV, страхові внески - це
кошти відрахувань на соціальне
страхування, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені (які підлягають сплаті) згідно
із законодавством, що діяло раніше;
надходження від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України № 1058-ІV
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема, підпунктом "а" частини першої
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (список
№ 1), а саме: а) працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України №1058-ІV передбачено, що
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №
1788-XII (статтями 27 та 28). При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
№21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 1
пункту 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України № 1058-ІV,
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, зазначеною нормою прямо
визначено обов'язок відповідача
стосовно відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, зокрема, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Жодних доказів щодо неправомірності
визначення розміру та складу фактичних
витрат позивача на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за списком № 1,
необґрунтованості їх нарахування, а
також доказів щодо погашення наявної у
відповідача заборгованості у розмірі
20178,92 грн. відповідачем суду надано не
було.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
суму заборгованості до Управління
Пенсійного фонду України у в м.
Славутичі Київської області у розмірі
20178,92 грн. відповідач у встановлені
законодавством строки не сплатив,
наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
доказами, що містяться у матеріалах
справи; доказів погашення відповідачем
зазначеної заборгованості на день
винесення рішення не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Державного закладу
«Славутицька
санітарно-епідеміологічна станція
об'єкту з особливим режимом роботи»
() на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Славутичі
Київської області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій в
сумі 20178 (двадцять тисяч сто сімдесят
вісім) грн. 92 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.