Справа № 2а/2209/861/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/72505/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Кузьминської сільської ради
Красилівського району Хмельницької
області, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_5, про визнання
незаконними та скасування
розпоряджень, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У жовтня 2011 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 2 липня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року, позовні вимоги задоволено
частково і визнано незаконними та
скасовано розпорядження Кузьминського
сільського голови Красилівського
району Хмельницької області:

- №47-р від 17 листопада 2010 року «Про
притягнення до встановленої законом
дисциплінарної відповідальності
головного бухгалтера ОСОБА_4»;

- № 48-р від 22 листопада 2010 року «Про
притягнення до встановленої законом
дисциплінарної відповідальності
головного бухгалтера ОСОБА_4»;

- № 49-р від 22 листопада 2010 року «Про
застосування дисциплінарного
стягнення та звільнення з посади
головного бухгалтера ОСОБА_4».

Визнано нечинним та скасовано
розпорядження Кузьминського
сільського голови Красилівського
району Хмельницької області №33-Р від 10
травня 2012 року «Про поновлення на
посаді головного бухгалтера сільської
ради ОСОБА_4, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
звільнення ОСОБА_4 з посади головного
бухгалтера сільської ради».

Поновлено позивача на посаді головного
бухгалтера Кузьминської сільської
ради Красилівського району
Хмельницької області з 22 листопада 2010
року та встановлено дату звільнення з 14
лютого 2011 року у зв'язку із досягненням
позивачем граничного віку перебування
на службі в органах місцевого
самоврядування згідно ст.ст.18, 20 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

Стягнуто з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу в період з 23
листопада 2010 року по 11 лютого 2011 року в
розмірі 5200 (п'ять тисяч двісті) гривень
94 копійки з відрахуванням передбачених
відповідними законами України
податків й інших обов'язкових платежів,
а також 500 (п'ятсот) гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди. В решті
позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ці рішення та
прийняти нове рішення про поновлення
її на посаді головного бухгалтера
Кузьминської сільської ради з 22
листопада 2010 року з виплатою середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу за період з 23 листопада 2010 року
по день прийняття рішення суду.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 12 лютого 2011 року
ОСОБА_4 виповнилося 55 років і з 3 лютого
2011 року вона перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Красилівському районі та отримує
пенсію за віком згідно Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в розмірі 1196,80
гривень.

Розпорядженням Кузьминського
сільського голови №33-р від 10 травня 2012
року ОСОБА_4 було поновлено на посаді
головного бухгалтера Кузьминської
сільської ради з 23 листопада 2010 року по
12 лютого 2011 року та виплачено середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у зазначений період, а з 12
лютого 2011 року звільнено із займаної
посади на підставі ст. ст. 18, 20 Закону
України "Про службу в органах місцевого
самоврядування" у зв'язку із граничним
віком перебування на службі в органах
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади й
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією і
законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про службу
в органах місцевого самоврядування»
(далі - Закон) граничний вік
перебування на службі в органах
місцевого самоврядування становить 60
років для чоловіків і 55 років для
жінок. Ці обмеження не поширюються на
посадових осіб місцевого
самоврядування, які обираються на
відповідні посади. Термін перебування
на службі в органах місцевого
самоврядування може бути продовжено,
але не більш як на 5 років за рішенням
сільського, селищного, міського голови,
голови районної, районної у місті,
обласної ради. Після закінчення цього
терміну посадові особи місцевого
самоврядування за рішенням
відповідного голови можуть бути
залишені на посадах радників чи
консультантів (патронатна служба), якщо
такі посади передбачені штатним
розписом, на умовах строкового
трудового договору.

Статтею 20 Закону передбачено, що крім
загальних підстав, передбачених КЗпП
України, служба в органах місцевого
самоврядування припиняється у разі
досягнення посадовою особою місцевого
самоврядування граничного віку
перебування на службі в органах
місцевого самоврядування.

За приписами ст.18 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» граничний вік
перебування на службі в органах
місцевого самоврядування становить 60
років для чоловіків і 55 років для жінок.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007
зазначені положення ст. 18 Закону
визнано такими, що відповідають
Конституції України (є
конституційними).

Термін перебування на службі в органах
місцевого самоврядування може бути
продовжено, але не більш як на 5 років за
рішенням сільського, селищного,
міського голови, голови районної,
районної у місті, обласної ради.

Після закінчення цього терміну
посадові особи місцевого
самоврядування за рішенням
відповідного голови можуть бути
залишені на посадах радників чи
консультантів (патронатна служба), якщо
такі посади передбачені штатним
розписом, на умовах строкового
трудового договору.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач ОСОБА_4
13 лютого 2011 року досягла граничного
віку перебування на службі в органах
місцевого самоврядування, але із
заявою про продовження їй терміну
перебування на службі в сільській раді
або залишення на посаді радника чи
консультанта до сільського голови не
зверталася.

Аналізуючи приведене законодавство,
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини, а також
враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів погоджується з
висновками судів з приводу
правомірності дій відповідача при
звільнені ОСОБА_4 з першого робочого
дня після досягнення нею граничного
віку перебування на службі.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 КАС України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 2 липня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер