Справа № 826/2669/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2669/14
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
начальника Управління освіти
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації Вахнюк Н.М.,
директора санаторної школи-інтернату
№ 22 Цибенко М.В. про визнання
протиправними дій, скасування рішень
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до начальника Управління
освіти Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації Вахнюк Н.М.
(далі - Відповідач-1, Начальник
Управління освіти), директора
санаторної школи-інтернату № 22 Цибенко
М.В. (далі - Відповідач-2, Директор СШІ №
22) про: визнаня протиправними дій
Начальника Управління освіти щодо
винесення наказу «Про відкриття
спеціального класу для дітей зі
складними вадами розвитку, які мають
тяжкі порушення мовлення» від 09.01.2014
року № 8 (далі - Наказ № 8); визнання
протиправними дії Директора СШІ № 22
щодо винесення наказу від 17.01.2014 року №
5 про відкриття 1-Б класу для дітей зі
складними вадами розвитку, які мають
тяжкі порушення мовлення, та 1-В класу
для дітей із тяжкими порушеннями
мовлення (далі - Наказ № 5); визнання
протиправними дій Відповідача-2 щодо
безпідставного зарахування ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до 1-Б класу для дітей зі
складними вадами розвитку, які мають
тяжкі порушення мовлення; скасування
Наказу № 8; скасування Наказу № 5;
зобов'язання Відповідача-2 відновити
навчання учнів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в 1-Б
класі для дітей з тяжкими порушеннями
мовлення згідно наказу СШІ № 22 від
02.09.2013 року № 53.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.07.2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що
Відповідачами доведено відсутність з
їхнього боку порушень чинного
законодавства щодо права дітей ОСОБА_2
на освіту.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю. При цьому
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та неправильне застосування
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Апелянт в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримав та просив
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову про задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

Відповідач-1 у судовому засіданні
вимоги апеляційної скарги не визнав та
просив залишити постанову суду від
29.07.2014 року без змін.

Відповідач-2 в судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував та просив оскаржувану
постанову залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення сторін, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції -без
змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції, на підставі направлень
департаменту освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київська міська державна
адміністрація) № 861, № 862 та інших
документів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були
зараховані до СШІ № 22.

Відповідач-2 09.12.2013 року звернувся до
Відповідача-1 з листом № 1065, в якому
просив вирішити питання стосовно
визначення програми та форми навчання
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, оскільки останні не
можуть навчатися в умовах санаторної
школи-інтернату за загальноосвітньою
програмою. Дане прохання вмотивовано
тим, що дані учні мають загальний
недорозвиток мовлення І рівня, рухливо
загальмовані та не можуть
зосереджуватися за завданнях. Крім
того, у листі зазначено, що згідно
витягу протоколу засідання міської
психолого-медико-педагогічної
консультації від 25.06.2013 року № 20/289, №
20/290 в ОСОБА_6 та ОСОБА_5 також: затримка
психічного розвитку на тлі органічного
ураження ЦНС; пізнавальний інтерес та
увага сформовані недостатньо;
порушення комунікативної поведінки;
незрілість емоційно-вольової сфери (т 1
а.с. 61).

Департаментом освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київська міська державна
адміністрація) 23.12.2013 року Начальнику
Управління освіти було направлено
інформацію Київської міської
психолого-медико-педагогічної
консультації (далі - КМПМПК) про стан
навчально-виховного процесу в
спеціальному 1-Б класі для дітей з
тяжкими порушеннями мовлення СШІ № 22
(т. 1 а.с. 36). Зі змісту зазначеної
інформації вбачається, що КМПМПК, на
підставі проведених спостережень
встановлено, що поведінка ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 суттєво впливає на ефективність
роботи учнівського колективу, свідчить
про психологічну та соціальну
дезадаптацію до навчального
середовища (т. 1 а.с. 36-39).

Листом від 25.12.2013 року № 3735 Відповідач-1
повідомив Позивача та його дружину про
те, що 30.12.2013 року в приміщенні
Управління освіти буде проходити
обговорення питання щодо забезпечення
оптимальних умов навчання, виховання
та проведення корекційно-розвивальної
роботи з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_7 У
даному листі Відповідачем-1 також
висловлено прохання до батьків ОСОБА_6
та ОСОБА_5 взяти участь у обговоренні та
напрацюванні вищезазначених спільних
дій.

Управлінням освіти 26.12.2013 року
направлено лист № 3754, в якому останнє
просить директора СШІ № 22 розглянути
вищезазначену інформацію КМПМПК про
стан навчально-виховного процесу в
спеціальному 1-Б класі на засіданні
педагогічної ради та організувати
навчально-виховний та
корекційно-розвитковий процес у
відповідності до наданих рекомендацій.

Через ситуацію, що склалася у класі 1-Б
та за заявами батьків класу,
адміністрація СШІ № 22 висловила
прохання до начальника Управління
освіти клопотати перед відповідним
департаментом про відкриття класу
початкової школи для дітей з затримкою
психічного розвитку за індивідуальною
програмою навчання для ОСОБА_6 та
ОСОБА_5.

Наказом Відповідача-1 від 09.01.2014 року № 8
відкрито на базі СШІ № 22 спеціальний
перший клас для дітей зі складними
вадами розвитку, які мають тяжкі
порушення мовлення.

На підставі наказу від 09.01.2014 року
Відповідачем-2 17.01.2014 року прийнято
наказ № 5, яким відкрито на базі 1-Б
класу спеціальний клас для дітей зі
складними вадами розвитку, які мають
тяжкі порушення мовлення та зараховано
до нього учнів: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с.
97). Крім того, у наказі зазначено, що
навчання в 1-Б та 1-В класах необхідно
організувати та проводити за типовими
програмами для загальноосвітньої
школи для дітей з тяжкими порушеннями
мовлення (другий рік навчання).

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів п. п. 2.6, 2.14 Положення
про загальноосвітню школу-інтернат та
загальноосвітню санаторну
школу-інтернат, затвердженого наказом
Міністерства освіти і науки України
від 12.06.2003 року № 363, п. п. 12, 23 Положення
про загальноосвітній навчальний
заклад, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.08.2010
року № 778, суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність дій
Відповідачів щодо прийняття
оскаржуваних наказів, оскільки,
по-перше, останні прийняті у межах
повноважень та у спосіб, передбачений
чинним законодавством, по-друге,
Позивачем не доведено яким чином діями
Начальника Управління освіти та
Директора СШІ № 22 порушено права дітей
Позивача.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно ст. 6 Закону України «Про освіту»
(далі - Закон) основними принципами
освіти в Україні, зокрема, є:
доступність для кожного громадянина
усіх форм і типів освітніх послуг, що
надаються державою; рівність умов
кожної людини для повної реалізації її
здібностей, таланту, всебічного
розвитку; гуманізм, демократизм,
пріоритетність загальнолюдських
духовних цінностей.

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону визначено,
що в Україні для управління освітою
створюються система органів
управління і органи громадського
самоврядування.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 11 Закону до
органів управління освітою в Україні
належать місцеві державні
адміністрації і органи місцевого
самоврядування, а також утворені
місцевими державними адміністраціями
та органами місцевого самоврядування
структурні підрозділи з питань освіти
(місцеві органи управління освітою).

Приписами абзаців 5, 7 ч. 3 ст. 37 Закону
України «Про загальну середню освіту»
закріплено, що Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, місцеві
органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування в галузі
загальної середньої освіти в межах їх
компетенції: створюють умови для
одержання громадянами повної
загальної середньої освіти.

Згідно абз. 11 п. 10 Положення про
управління освіти Оболонської
районної в місті Києві державної
адміністрації, затвердженого
розпорядженням Оболонської районної в
місті Києві державної адміністрації
від 27.12.2010 р. № 18-к, начальник управління
освіти видає у межах своєї компетенції
накази, організовує і контролює їх
виконання.

Отже, Управління освіти, від імені
якого діє його начальник, є місцевим
органом виконавчої влади, що здійснює
управління освітою та в силу Закону
України «Про загальну середню освіту»
забезпечує одержання громадянами
повної загальної середньої освіти.

Як вірно зауважено судом першої
інстанції, до Відповідача-1 надійшло
звернення про необхідність створення
спеціального класу 1-Б для учнів ОСОБА_6
та ОСОБА_5 у зв'язку з численними
проханнями та скаргами батьків інших
учнів на поведінку дітей Позивача. У
зв'язку з даними обставинами
адміністрацією СШІ № 22 неодноразово
запрошувалися батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5
для обговорення даної ситуації, проте
мати учнів відмовилась обговорювати
ситуацію, що склалася, а також не
погодилась на проведення будь-якої
діагностичної та
корекційно-розвивальної роботи (т. 1 а.с.
89).

Крім того, директором
школи-інтернату та її педагогічними
працівника неодноразово були складені
акти, в яких зафіксовано порушення
дітьми Позивача та їхньою матір'ю
навчальної дисципліни під час уроків
(т. 1 а.с. 167-169).

Поряд з цим, як вбачається зі
змісту акту від 21.10.2013 року батьки решти
дітей відмовилися приводити дітей до
СШІ № 22 у зв'язку з тим, що поведінка
дітей ОСОБА_2 негативно впливає на
здоров'я дітей, оскільки є причиною
несприятливого психологічного
мікроклімату в класі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст. 12 Конституції України
визначено, що кожна людина має право на
вільний розвиток своєї особистості,
якщо при цьому не порушуються права і
свободи інших людей, та має обов'язки
перед суспільством, в якому
забезпечується вільний і всебічний
розвиток її особистості.

Таким чином, враховуючи те, що
Управління освіти наділене
повноваженнями у сфері управління в
галузі середньої освіти, а також те, що
останнє повинно діяти з метою
реалізації всіма особами своїх прав на
освіту та всебічний розвиток у рівному
обсязі, Відповідачем-1 було правомірно
прийнято Наказ № 8, який є вмотивованим
рішенням державного органу, що
прийняте на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та чинним
законодавством.

Крім того, оцінюючи доводи Апелянта
щодо протиправності прийняття
Відповідачем-2 Наказу № 5, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до п. 2.3 Положення про
спеціальні класи для навчання дітей з
особливими освітніми потребами у
загальноосвітніх навчальних закладах,
затвердженого наказом Міністерства
освіти і науки України від 09.12.2010 року №
1224 (далі - Положення № 1224), діти з
особливими освітніми потребами
зараховуються до спеціальних класів
відповідно до медичних показань та
протипоказань, визначених Положенням
про спеціальну загальноосвітню школу
(школу-інтернат) для дітей, які
потребують корекції фізичного та (або)
розумового розвитку, затвердженим
наказом Міністерства освіти і науки
України від 15.09.2008 № 852 (далі - Положення
№ 852).

Приписами п. 2.11 Положення № 852
визначено, що мережа класів та їх
наповнюваність у спеціальній школі
(школі-інтернаті) установлюється
засновником (власником) відповідно до
Нормативів наповнюваності груп
дошкільних навчальних закладів
(ясел-садків) компенсуючого типу,
класів спеціальних загальноосвітніх
шкіл (шкіл-інтернатів), груп
подовженого дня і виховних груп
загальноосвітніх навчальних закладів
усіх типів та Порядку поділу класів на
групи при вивченні окремих предметів у
загальноосвітніх навчальних закладах,
затверджених наказом Міністерства
освіти і науки України від 20.02.2002 № 128.

Положеннями абз. 1 п. 3.1 Положення про
шкільну психолого-медико-педагогічну
комісію, затвердженого наказом
Міністерства освіти України від 20
серпня 1996 р. № 278, визначено, що основним
завданням комісії є обговорення рівня
психічного розвитку дитини, шкільних
знань і пізнавальних можливостей учнів
підготовчих, перших класів на початок
навчального року з метою визначення
адекватних умов навчання кожного з них
(І чи II відділення, клас, програма
індивідуального підходу). Комісія
користується правом переводу учнів з
одного відділення в друге у межах даної
школи протягом перших двох років
навчання.

Зі змісту п. 1.4 Статуту санаторної
школи-інтернату № 22 для дітей з
психоневрологічними захворюваннями,
затвердженого наказом начальника
управління освіти Оболонської
районної в місті Києві державної
адміністрації від 19 лютого 2002 року № 85,
вбачається, що засновником санаторної
школи-інтернату є Оболонська у м. Києві
районна державна адміністрація.

Згідно абзаців 2-4 п. 1.11 зазначеного
Статуту, школа інтернат має право:
визначати форми, методи і засоби
організації навчально-виховного
процесу за погодженням із
(засновником); в установленому порядку
розробляти і впроваджувати
експериментальні та індивідуальні
робочі навчальні плани.

Виходячи з комплексного аналізу
вищезазначених норм, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що
оскільки СШІ № 22 прийнято наказ про
відкриття спеціального класу для дітей
зі складними вадами розвитку, які мають
тяжкі порушення мовлення з погодження
із замовником (Відповідачем-1) та на
підставі висновку КМПМПК (в силу п. 2.3
Положення № 1224), то наказ від 07.01.2014 року
№ 5 прийнято Відповідачем-2 на підставі,
у межах повноважень та у спосіб,
передбачений чинним законодавством.

Поряд з цим, колегія суддів
погоджується з висновком Окружного
адміністративного суду м. Києва про те,
що Позивачем не доведено в чому саме
полягає порушення Відповідачами
шляхом прийняття наказів № 5 та № 8 прав
дітей Позивача, оскільки, як вбачається
з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
продовжують навчатися у класі 1-Б за
тією ж самою навчальною програмою та з
тими самими педагогами, що й інші діти
зі складними вадами розвитку у СШІ № 22.

Крім того, суд апеляційної інстанції
критично оцінює твердження Апелянта
про те, що 10 інших дітей з тяжкими
порушеннями мовлення було зараховано
до нового класу без відповідних
направлень департаменту освіти і
науки, молоді та спорту України ВО КМДА,
оскільки в силу приписів п. 2.6 Положення
про загальноосвітню школу-інтернат та
загальноосвітню санаторну
школу-інтернат, затвердженого наказом
Міністерства освіти і науки України
від 12.06.2003 року № 363, відповідні
направлення необхідні лише при
зарахуванні дітей до санаторної
школи-інтернату, а не для переведення у
інший клас.

Поряд з іншим, судова колегія критично
оцінює вимоги Апелянта щодо
зобов'язання директора СШІ № 22
відновити навчання дітей Позивача у
класі для дітей з тяжкими порушеннями
мовлення, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вже
навчаються у такому класі.

Отже, як вірно встановлено судом першої
інстанції, беручи до уваги те, що Накази
№ 5 та № 8 прийняті у відповідності до
чинного законодавства, а права та
охоронювані законом інтереси дітей
ОСОБА_2 даними наказами порушені не
були, то підстави для їх скасування
відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
начальника Управління освіти
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації Вахнюк Н.М.,
директора санаторної школи-інтернату
№ 22 Цибенко М.В. про визнання
протиправними дій, скасування рішень
та зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.