Справа № 826/9614/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9614/14
у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа - фізична особа-підприємець
ОСОБА_3, про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі -
Відповідач, Відділ державної
реєстрації), третя особа - фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - Третя
особа, ФОП ОСОБА_3), про скасування
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3
за № 2016646 від 25.12.2013 року,
здійсненої Відділом державної
реєстрації.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
11.08.2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що
Відповідач, приймаючи рішення про
внесення до Державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про припинення
підприємницької діяльності Третьої
особи, діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, встановлений
чинним законодавством.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю. При цьому
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення норм матеріального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції -
змінити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.09.2013 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до
державного реєстратора Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві із заявою про припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем.

Позивачем 20.11.2013 року направлено на
адресу Третьої особи заяву про вимоги
кредитора (ОСОБА_2) сплатити на користь
останньої загальну суму боргу у
розмірі 3153941,07 грн.

Крім того, враховуючи те, що ФОП ОСОБА_3
не завершено розрахунки з Позивачем,
ОСОБА_2 21.11.2013 року направлено на адресу
Відповідача заяву, в якій висловлено
прохання залишити без розгляду
документи, подані Третьою особою для
проведення державної реєстрації
припинення діяльності фізичної
особи-підприємця.

Крім того, адвокатом Позивача 20.12.2013
року направлявся запит до Відділу
державної реєстрації про надання
інформації щодо підтвердження
залишення без розгляду документів,
поданих ФОП ОСОБА_3 для проведення
державної реєстрації припинення
діяльності фізичної особи-підприємця.

Листом від 24.12.2013 року № 5.19.1-1011
Відповідачем повідомлено Позивача про
те, що останній для отримання
вищезазначеної інформації має право
звернутися із відповідним запитом до
уповноваженого органу та отримати
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Третьою особою 25.12.2013 року подано
державному реєстратору: реєстраційну
картку на проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
за судовим рішенням, що не пов'язано з
банкрутством, довідку відповідного
органу доходів і зборів про
відсутність заборгованості зі сплати
податків, зборів; довідку відповідного
органу доходів і зборів про
відсутність заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування;
документ, що засвідчує повноваження
уповноваженої особи; довідку
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Києва про
відсутність заборгованості від 19.12.2013
року № 3173/03.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 12.06.2014 року
діяльність ФОП ОСОБА_3 припинено з
25.12.2013 року за власним рішенням
підприємця.

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. ст. 2, 24, 46, 47, 51
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», суд першої
інстанції дійшов висновку про
правомірність дій Відповідача щодо
проведення державної реєстрації
припинення діяльності ФОП ОСОБА_3,
оскільки Третьою особою були надані
Відповідачу всі передбачені законом
документи, тоді як вимагати подання
додаткових документів державному
реєстратору заборонено в силу приписів
вищезазначеного Закону.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» (у
редакції, чинній на момент внесення
запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької дільності)
(далі - Закон) державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця
проводиться у разі прийняття фізичною
особою - підприємцем рішення про
припинення підприємницької
діяльності.

Положеннями ст. 47 Закону визначено,
зокрема, порядок державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця за її
рішенням.

Відповідно до абз. 1 ч. 11 ст. 47 Закону Для
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем за її
рішенням фізична особа - підприємець
або уповноважена нею особа не раніше
закінчення строку пред'явлення вимог
кредиторів, зазначеного у заяві про
припинення підприємницької
діяльності, подає державному
реєстраторові особисто (надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення) або через уповноважену
особу такі документи: заповнену
реєстраційну картку на проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем за її рішенням;
довідку відповідного органу доходів і
зборів про відсутність заборгованості
із сплати податків, зборів; довідку
відповідного органу Пенсійного фонду
України про відсутність
заборгованості із сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України та
фондів соціального страхування.

Положеннями абз. 2 ч. 11 ст. 47 Закону
визначено, що у реєстраційній картці на
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця така
фізична особа - підприємець або
уповноважена нею особа письмово
зазначає та підтверджує своїм
особистим підписом, що нею вчинено всі
передбачені законодавством дії
стосовно порядку припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, включаючи
завершення розрахунків з кредиторами
(у тому числі із сплати податків,
зборів, обов'язкових платежів, єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України та
фондів соціального страхування).

Як вбачається зі змісту матеріалів
реєстраційної справи № 2_074_016646_36 ФОП
ОСОБА_3 25.12.2013 року подано реєстраційну
картку, а також довідку відповідного
органу доходів і зборів про
відсутність заборгованості зі сплати
податків, зборів, довідку відповідного
органу доходів і зборів про
відсутність заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування;
довідку Управління Пенсійного фонду
України у Шевченківському районі м.
Києва про відсутність заборгованості
від 19.12.2013 року № 3173/03.

Крім того, у реєстраційній картці
Третьою особою зазначено та
підтверджено особистим підписом те, що
останньою вчинено всі передбачені
законодавством дії стосовно порядку
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, включаючи
завершення розрахунків з кредиторами
(у тому числі із сплати податків,
зборів, обов'язкових платежів, єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України та
фондів соціального страхування).

Отже, як вірно зауважено судом першої
інстанції, ФОП ОСОБА_3 було подано всі
передбачені Законом документи для
проведення реєстраційної дії з
припинення державної реєстрації, зміст
яких відповідає вимогам Закону.

Крім того, колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції про правомірність дій
Відповідача, з огляду на наступне.

Приписами ч. 15 ст. 47 Закону закріплено,
що державний реєстратор має право
залишити без розгляду документи, які
передбачені частиною дев'ятою цієї
статті, якщо: документи подані за
неналежним місцем проведення
державної реєстрації; документи не
відповідають вимогам, встановленим
частиною одинадцятою цієї статті,
частиною першою або другою статті 8
цього Закону; документи подані не в
повному обсязі; документи подані
раніше строку, встановленого частиною
одинадцятою цієї статті; від органів
доходів і зборів та/або Пенсійного
фонду України надійшло повідомлення
про наявність заперечень проти
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, і воно не
відкликане.

Як було встановлено державним
реєстратором Відділу державної
реєстрації Гладун А.А. при перевірці
поданих Третьою особою документів,
підстави для залишення документів,
передбачених частиною дев'ятою цієї
статті, без розгляду відсутні.

Надаючи оцінку доводам Апелянта щодо
недотримання державним реєстратором
вимог ст. 47 Закону щодо перевірки
поданих ФОП ОСОБА_3 документів на
відповідність вимогам щодо строку їх
подання, встановленого ч. 11 ст. 47 Закону,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
рішення фізичної особи - підприємця
щодо припинення нею підприємницької
діяльності така фізична особа -
підприємець або уповноважена нею особа
має подати державному реєстраторові
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) заяву про припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем із зазначенням
відомостей про порядок та строк
заявлення кредиторами своїх вимог.

Зі змісту заяви про припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем вбачається, що
вимоги кредиторів розглядаються до
30.11.2013 року з дня опублікування
повідомлення про прийняття
зазначеного рішення та
задовольняються у порядку черговості,
встановленому ст. 50-1 Цивільного
кодексу України (а.с. 65).

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 ЦК України (у
редакції, чинній на момент прийняття
державним реєстратором оскаржуваного
рішення) фізична особа - підприємець
письмово повідомляє державного
адміністратора, кредиторів про
прийняте рішення щодо припинення її
підприємницької діяльності, порядок і
строк заявлення кредиторами своїх
вимог, що не може становити менше двох і
більше трьох місяців з дня
опублікування повідомлення про
прийняття фізичною особою -
підприємцем рішення щодо припинення
підприємницької діяльності.

Враховуючи те, що реєстраційна картка
подана Третьою особою 25.12.2013 року, тобто
після закінчення строку пред'явлення
вимог кредиторів та з дотриманням
строку, встановленого ч. 1 ст. 50-1 ЦК
України, то твердження Апелянта про
порушення ФОП ОСОБА_3 вимоги абз. 4 ч. 15
ст. 47 Закону є безпідставними.

Крім того, необхідно зауважити, що зі
змісту положень ст. 47 Закону
вбачається, що у державного
реєстратора відсутні повноваження
щодо визначення наявності
підтвердженої чи непідтвердженої
кредиторської заборгованості у
заявника на момент подання останнім
повного пакету документу для державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності.

Поряд з цим, як вірно зазначено судом
першої інстанції, особа, яка вважає, що
її майнові права порушені, має право
звернутися до відповідного суду для їх
захисту.

За таких обставин, колегія суддів
вважає необґрунтованими твердження
Апелянта щодо неврахування державним
реєстратором заяв Позивача щодо
наявності у Третьої особи
заборгованості перед ОСОБА_2 станом на
день прийняття рішення про внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запису про припинення державної
реєстрації ФОП ОСОБА_3

Отже, судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
правомірність дій Відповідача щодо
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису № 2016646
про державну реєстрацію припинення
діяльності Третьої особи.

Крім іншого, варто зауважити, що
Позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом про
стягнення боргу з ФОП ОСОБА_3, у зв'язку
з чим судом відкрито провадження у
справі № 752/16938/13-ц.

Таким чином, враховуючи відсутність у
Відповідача повноважень щодо
визначення наявності заборгованості у
заявника, а також використання ОСОБА_2
свого права на захист майнових
інтересів в суді, колегія суддів вважає
рішення державного реєстратора щодо
реєстрації припинення діяльності
Третьої особи на момент його винесення
правомірним.

Разом з тим, необхідно зауважити, що
розглядаючи даний спір, Окружний
адміністративний суд м. Києва
керувався положеннями Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» у
редакції Закону від 13.05.2014 року № 1258-VII,
який ще не набрав чинності на момент
прийняття оскаржуваного рішення, тоді
як до даних правовідносин підлягають
застосуванню приписи згаданого Закону
у редакції Закону від 04.07.2013 року № 406-VII
/406-18, а тому рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва від
11.08.2014 року підлягає зміні в
мотивувальній частині.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що суд
першої правильно вирішив справу, проте
із помилковим застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, змінити постанову
суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, проте прийнято рішення із
помилковим застосуванням норм
матеріального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - змінити.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 201, 205, 207,
211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа - фізична особа-підприємець
ОСОБА_3, про визнання протиправним та
скасування рішення - змінити,
зазначивши, що підставами для відмови у
задоволенні позову є обставини та
висновки, викладені у мотивувальній
частині даного рішення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається у
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.