Справа № 9101/193842/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа № 433/300/12 (2а/433/28/12)
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко
О.А. Дурасової Ю.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області

на постанову Покровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13.07.2012 р.

по справі № 433/300/12 (2а/433/28/12)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Покровському районі
Дніпропетровської області

про перерахунок пенсії
постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2012 року позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Покровському районі
Дніпропетровської області (далі -
відповідач), в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
ненарахування пенсії відповідно до
ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" як інваліду з дитинства 2-ї
групи, особі, що належить до потерпілих
від чорнобильської катастрофи 1
категорії, та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області здійснити перерахунок пенсії
за минулий період з врахуванням строку
позовної давності по день ухвалення
рішення.

Постановою Покровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13.07.2012 р. позов задоволено
повністю з врахуванням позовної
давності. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок і виплату
ОСОБА_1 основної державної пенсії у
розмірі 8-ми мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії у розмірі 75
% мінімальної пенсії за віком з
урахуванням встановленого
мінімального розміру пенсії за віком,
визначеної до ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
16.08.2012 року .

Не погодившись з рішенням суду в
частині задоволених позовних вимог,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосуванням судом норм
процесуального та матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має
статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 1, є інвалідом з дитинства 2-ї
групи по захворюванню, пов'язаному з
наслідками аварії на ЧАЕС. До
повноліття ОСОБА_1 нараховувалася та
сплачувалася соціальна допомога у
відповідності до п. 5 ст. 27 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Вважає, що
суд першої інстанції, визначаючи
підстави для призначення пенсії
позивачу, безпідставно застосував
норми Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а повинен був керуватися
нормами Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та нормами Закону
України "Про державну соціальну
допомогу особам, які не мають права на
пенсію, та інвалідам", саме під дію яких
підпадає позивач.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно посвідчень, позивач є
постраждалим від наслідків аварії на
ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом з
дитинства 2-ї групи, що підтверджується
матеріалами справи.

Термін, на який ОСОБА_1 визнано
дитиною інвалідом закінчився 27.03.2011
року, а згідно з довідкою МСЕК серії 10
ААА № 070156 від 16.05.2011 року інвалідом з
дитинства II групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, визнано
18.04.2011 року.

До повноліття позивача, йому
нараховувалась та сплачувалась
соціальна допомога у відповідності до
п. 5 ст. 27 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

У відповідності до норм ст. 11 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи зокрема належать:

6) особи, які досягли повноліття, з
числа зазначених у статті 27 цього
Закону, та яким у дитячому віці
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з наслідками
Чорнобильської катастрофи, за умови
проходження переогляду у
спеціалізованій медико-соціальній
експертній комісії відповідно до
частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині
першій цієї статті, до потерпілих від
Чорнобильської катастрофи належать
неповнолітні діти, зазначені у статті 27
цього Закону. Після досягнення
повноліття (в разі одруження або
влаштування на роботу в передбачених
чинним законодавством випадках до
досягнення повноліття - за їх бажанням
відповідно з часу одруження або
влаштування на роботу) визначення
статусу потерпілих від Чорнобильської
катастрофи провадиться на умовах,
визначених частиною першою цієї
статті, а щодо потерпілих, зазначених у
пункті 6 частини першої цієї статті,
визначення категорії провадиться
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 14 цього Закону.

Відповідно до ст. 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1
віднесено до першої категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

По досягненню повноліття, позивач
звернувся з письмовою заявою до
Управління пенсійного фонду України
щодо призначення йому та нарахування і
виплати пенсії, відповідно до ст. 50 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством.
В усіх випадках розмір
середньомісячної заробітної плати для
обчислення пенсії за роботу в зоні
відчуження у 1986-1990 роках не може
перевищувати 3,0 тис. карбованців. У всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: дітям-інвалідам - 70
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 50 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи -
30 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Отже, позивач відноситься до осіб, на
яких поширюються норми ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Доводи Управління Пенсійного фонду
України в Покровському районі
Дніпропетровської області стосовно
того, що позивач має право лише на
пенсію, передбачену Законом України
"Про державну соціальну допомогу
особам, які не мають права на пенсію, та
інвалідам", оскільки він має право на
пенсію за зазначеним законом, не
приймаються судом, виходячи з норм ст. 6
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" згідно якого, особам, які
мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини або
при виконанні інших обов'язків
військової служби, або внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті чи з виконанням
інтернаціонального обов'язку.

Крім того, Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не визначає, що особа
втрачає право пенсії та компенсації за
названим законом, у разі наявності
права на отримання соціальних виплат
на підставі інших нормативних актів.

Отже, висновки суду стосовно права
позивача на отримання пенсій, виплата
яких передбачена ст. ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є вірними
по суті, як і висновки про необхідність
застосування норм ст. ст. 99, 100 КАС
України, які передбачають можливість
задоволення позову з 16.08.2011 року.

Однак, судом не враховано наступне.

З 01.01.2011 року по 23.07.2011 року включно
будь-яких обмежень дії ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
встановлювалося. З 19.06.2011 року набрав
чинності Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік", яким
визначення порядку та розміру виплат
зазначеної категорії громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.
23.07.2011 року набрала чинності постанова
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р.
№ 745, згідно якої визначено розмір
виплат, право на отримання яких
передбачено ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови КМУ від 23.11.2011
року № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що місячна
додаткова пенсія, за шкоду заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
виплачується особам, що належать до
категорії 2- 15 % прожиткового мінімуму з
01.01.2012 року; 18 % прожиткового мінімуму з
01.07.2012 року.

Рішенням Конституційного Суду України
N 20-рп/2011, 26.12.2011, у статті першій
зазначено, що згідно з пунктом 4 розділу
VII "Прикінцеві положення" Закону у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Відповідно до ст. 4 Рішення
Конституційного Суд України N 3-рп/2012,
25.01.2012, нормативно - правові акти
Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема питання соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до пункту 5
частини першої статті 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Отже, при нарахуванні виплат позивачу,
відповідач повинен керуватися нормами
названих нормативних актів, що
виключає підстави для задоволення
позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування судового
рішення є порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Виходячи з вищевикладеного,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області слід задовольнити частково.
Постанову Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 13.07.2012 р.
- скасувати. Позовні вимоги, заявлені
за період з 16.08.2011 року задовольнити
частково. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області призначити ОСОБА_1 основну
державну пенсію та додаткову пенсію,
визначені ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 16.08.2011
року. Зобов'язати здійснити
нарахування та виплату названих пенсій
з урахуванням норм Постанов КМУ від
06.07.2011 р. № 745 та від 23.11.2011 року № 1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Позовні
вимоги, заявлені за період, що передує
16.08.2011 року, залишити без розгляду. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області - задовольнити частково.

Постанову Покровського районного
суду Дніпропетровської області від
13.07.2012 р. - скасувати.

Позовні вимоги, заявлені за період
з 16.08.2011 року задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Покровському районі
Дніпропетровської області призначити
ОСОБА_1 основну державну пенсію та
додаткову пенсію, визначені ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
16.08.2011 року.

Зобов'язати здійснити нарахування та
виплату названих пенсій з урахуванням
норм Постанов КМУ від 06.07.2011 р. № 745 та
від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги, заявлені за період,
що передує 16.08.2011 року, залишити без
розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції відповідно до ч.
2 ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова