Справа № 814/1819/14
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вступна та резолютивна частини

м. Миколаїв.

11 вересня 2014 року
справа № 814/1819/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Єнтіної А.П., секретаря судового
засідання Бітюкової А.С.,

за участю представників

від позивача представник1: Цехоцький
І.А. (довіреність №48/1077 від 13.08.2014 р.);

від позивача представник2: Цевенко Н.В.
(довіреність №48/924 від 14.07.2014 р.);

від позивача представник3: Вітюк А.Є.
(довіреність № 48/1078 від 13.08.2014 р.);

від відповідача: Величко В.І.
(довіреність №3664/10/14-08-10-002 від 26.03.2014 р.);

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовомТовариства з додатковою
відповідальністю
"Первомайськдизельмаш", вул. Гагаріна,
17, м. Первомайськ, Миколаївська
область,55200

доПервомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, вул. Дзержинського, 18, м.
Первомайськ,Миколаївська область,55213

провизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.03.2014р. №
, від 04.03.2014р. № ,
керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С
Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
04.03.2014 р. № в частині нарахування
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у сумі 134900,00 грн.

3. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
04.03.2014 р. № в частині нарахування
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у сумі 177056,25 грн.

4. Відшкодувати судові витрати в
сумі 487,20 грн. з Державного бюджету
України на користь Товариства з
додатковою відповідальністю
"Первомайськдизельмаш" ().

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з
дня її проголошення/отримання. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
А. П.
Єнтіна

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

11 вересня 2014 року
справа № 814/1819/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Єнтіної А.П., секретаря судового
засідання Бітюкової А.С.,

за участю представників

від позивача представник1: Цехоцький
І.А. (довіреність №48/1077 від 13.08.2014 р.);

від позивача представник2: Цевенко Н.В.
(довіреність №48/924 від 14.07.2014 р.);

від позивача представник3: Вітюк А.Є.
(довіреність № 48/1078 від 13.08.2014 р.);

від відповідача: Величко В.І.
(довіреність №3664/10/14-08-10-002 від 26.03.2014 р.);

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовомТовариства з додатковою
відповідальністю
"Первомайськдизельмаш", вул. Гагаріна,
17, м. Первомайськ, Миколаївська
область,55200

доПервомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, вул. Дзержинського, 18, м.
Первомайськ,Миколаївська область,55213

провизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.03.2014р. №
, від 04.03.2014р. № , В С Т А
Н О В И В: Товариство з додатковою
відповідальністю
"Первомайськдизельмаш" (далі-позивач,
ТДВ "Первомайськдизельмаш") звернулось
до суду з позовом до Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
(далі-відповідач) з урахуванням заяви
про зменшення розміру позовних вимог:
визнати протиправними та скасувати
податковв повідомлення-рішення
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області від 04.03.2014 р. № в частині
нарахування від'ємного значення суми
податку на додану вартість у сумі 134900,00
грн. та від 04.03.2014 р. № в частині
нарахування грошового зобов'язання з
податку на прибуток у сумі 177056,25 грн.

В судовому засіданні
представником позивача зменшено
позовні вимоги, оскільки під час
розгляду справи встановлено, що
підприємством визнано частину сум
нарахованих податкових
повідомлень-рішень та сплачено.

Відповідач позов не визнав, просив у
задоволенні позову відмовити, виклавши
свої заперечення у письмовому вигляді
та підтримавши їх в судовому засіданні.

Проаналізувавши діюче законодавство,
матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, суд дійшов наступного.

Первомайською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011 р. по
31.12.2012 р. валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 р. по
31.12.2012 р.

За результатами перевірки було
складено акт від 25.02.2014р. №693/22/00210996.

Згідно висновків вказаного Акту,
перевіркою встановлено порушення ТДВ
"Первомайскдизельмаш":

- п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9, п. 139.1 ст. 139
Податового кодексу України від 02.12.2010
року зі змінами та доповненнями, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в сумі 241167 грн., в т.ч. за 2011 рік
- 33260 грн., в т.ч. 4 квартал - 33260,00 грн.; за
2012 рік - 207907 грн., в т.ч. за 2 квартал - 57750,00
грн., 4 квартал - 150157,00 грн.;

- п. 198.1 п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України зі змінами та
доповненнями, в результаті чого
завищено від'ємне значення по податку
на додану вартість в сумі 171930,00 грн., в
тому числі за листопад 2011 року в сумі
28922,0 грн, за квітень 2012 року в сумі 330,00
грн., за травень 2012 року в сумі 680,0 грн.,
за червень 2012 року в сумі 1207, 0 грн., за
вересень 2012 року в сумі 4201,0 грн., за
жовтень 2012 року в сумі 136590,0 грн.

На підставі Акту відповідачем були
складені податкові
повідомлення-рішення № від 04.03.2014
р. та № від 04.03.2014 р.

Отримавши зазначені податкові
повідомлення - рішення позивачем було
проведено процедуру адміністративного
оскарження.

Своїм рішенням Міністерство доходів і
зборів України залишило скаргу ТДВ
"Первомайськдизельмаш" без
задоволення.

З вказаними висновками акту перевірки
від 25.02.2014 р. ТДВ "Первомайськдизельмаш"
погоджується частково, а саме по
взаємовідносинам з: ТОВ
"Фінансово-промислова компанія Корті",
ТОВ "7 днів", ТОВ "ПВК Сплав", ТОВ "Голден
Вей", ТОВ "Єва плюс", погоджується в
повному обсязі, а в частині
взаємовідносин з ТОВ "Саванна Груп"
вважає їх протиправними та
необґрунтованими.

Висновки податкового органу
обґрунтовані тим, що операції між
позивачем та ТОВ "Саванна Груп"
здійснені без мети настання реальних
наслідків, по яких не встановлено їх
фактичності та використання у
господарській діяльності.

Підставою для встановлення порушень з
боку позивача послугували висновки
акту перевірки ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 31.10.2013 р. №302/223/38114598 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Саванна Груп", щодо не
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за жовтень 2012
року та їх подальшої реалізації.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що між позивачем
та ТОВ "Саванна Груп" укладено договір
від 28.09.2012 р. №287/2012, згідно якого ТДВ
"Первомайськдизельмаш" (покупець)
придбає, а ТОВ "Саванна Груп" (продавець)
продає товар, згідно якого продавець
зобов'язується поставити та передати у
власність покупця комплектуючі вироби
до двигунів внутрішнього згорання в
кількості та асортименті, що
передбачені в специфікаціях до даного
договору, в подальшу товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар від
продавця та оплатити його загальну
вартість на умовах даного договору.

Виконання вимог вказаного договору
підтверджується копіями: податкових
накладних, видаткових накладних,
прибуткових накладних, рахунків,
прибуткових ордерів, подорожніх
листів, накладних-вимог на відпуск
матеріалів.

Основними видами діяльності позивача
є: виробництво двигунів і турбін, крім
авіаційних, автотранспортних і
мотоциклетних двигунів, виробництво
електродвигунів, генераторів і
трансформаторів, установлення та
монтаж машин і устатковання,
будівництво житлових і нежитлових
будівель. Як було встановлено ДПІ та
судом угоди з вищезазначеними
контрагентами стосувались
безпосередньо діяльності позивача.

Суд дійшов висновку про
неправомірність позиції відповідача
щодо відсутності господарських
операцій з ТОВ "Саванна Груп", оскільки
позивачем в повній мірі документально
підтверджено реальність виконання
правочинів.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011 року, податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльні платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенні
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, п відбулася
раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України зазначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби сумі податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на фактично отриманий товар
(роботи, послуги), що призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Проаналізувавши надані документи
відповідно до чинного законодавства
суд дійшов до висновку, що договір був
складений з метою його реального
виконання. Позивач ставив за мету
здійснення господарської діяльності, а
не отримання податкової вигоди.

Судом також перевірено та встановлено,
що усі витрати позивача з придбання
товарів були об'єктивно необхідні
позивачу для забезпечення
господарської діяльності, та
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
ч. 2 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за
договором за своєю формою та змістом
відповідають вимогам, які актами
чинного законодавства встановлені для
первинних документів.

Слід вказати, що податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік (стан) певного
платника податку від інших осіб, від
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету, від перебування
постачальника за юридичною адресою, а
також від його господарських та
виробничих можливостей. Питання сплати
певних сум податку поширюється
виключно на окремо взятого платника та
не залежить від розрахунків з бюджетом
третіх осіб.

А тому, якщо контрагент або його
контрагенти по ланцюгу не виконали
своїх зобов'язань щодо сплати податку
до бюджету або викликали сумнів у
законності своєї діяльності чи
мінімізували свої податкові
зобов'язання, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цих осіб, однак не є
підставою для позбавлення платника
податку-покупця права на віднесення до
витрат що враховуються при визначені
об'єкта оподаткування за наявності
факту реального вчинення
господарської операції та у разі, якщо
такий платник має всі документальні
підтвердження своїх витрат.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С
Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
04.03.2014 р. № в частині нарахування
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у сумі 134900,00 грн.

3. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
04.03.2014 р. № в частині нарахування
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у сумі 177056,25 грн.

4. Відшкодувати судові витрати в
сумі 487,20 грн. з Державного бюджету
України на користь Товариства з
додатковою відповідальністю
"Первомайськдизельмаш" ().

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з
дня її проголошення/отримання. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
А. П.
Єнтіна