Справа № 333/5960/14-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5960/14-а
Провадження № 2-а/333/135/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду

м. Запоріжжя, адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до Управління Пенсійного Фонду України
в Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

ОСОБА_1 призначена пенсія державного
службовця з 25.05.2012 року. На сьогоднішній
день розмір пенсії складає 2811,98 грн.
При розрахунку пенсії як державному
службовцю, пенсійним фондом не були
враховані фактично отримані в складі
заробітної плати суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
вирішення соціально-побутових проблем,
індексації заробітної плати. 15.07.2014
року позивач звернулась до відповідача
із заявою про проведення перерахунку
пенсії з урахуванням всіх складових
заробітної плати - сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
вирішення соціально-побутових проблем,
індексації заробітної плати, з яких
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Разом із заявою про
перерахунок пенсії від 15.07.2014 року, було
надано оригінал довідки про складові
заробітної плати. Листом від 18.07.2014
року № 128/ж-9 УПФУ у Комунарському
районі м. Запоріжжя було відмовлено
ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з
урахування індексації, матеріальної
допомоги та оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань. В
результаті не врахування відповідачем
у складі заробітку суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
вирішення соціально-побутових проблем,
індексації заробітної плати за період
з 01.05.2010 року по 30.04.2012 року було
зменшено розмір призначеної пенсії.
Вказану відмову відповідача та дії
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
не включення в розрахунок пенсії
ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
сум індексації заробітної плати, з яких
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування - визнати протиправними.
Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя здійснити їй перерахунок та
виплату пенсії державного службовця із
розрахунку 80% всієї заробітної плати,
тобто з урахуванням у складі
заробітної плати сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
яких було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, починаючи з 25.05.2012 року, і в
подальшому.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, про дату, час та
місце розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, надала
заяву про розгляд справи за її
відсутності. Позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду судового засідання був
повідомлений своєчасно та належним
чином, надав заяву про розгляд справи
за його відсутності. Також надав
письмові заперечення, відповідно до
яких зазначив, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок,
згідно ст. 33 Закону України «Про
державну службу». Відповідно до ст. 1
Закону України «Про оплату праці»,
заробітна плата визначається як
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Стаття 2 цього
Закону, яка визначає структуру
заробітної плати, не містить вказівки
на те, що матеріальна допомога входить
до структури заробітної плати. Більше
того, у зазначеній нормі Закону
відсутнє таке поняття як матеріальна
допомога. Матеріальні виплати,
зазначені в цій нормі, і матеріальна
допомога це не ідентичні поняття, а
тому законних підстав для віднесення
матеріальної допомоги до складу
(структури) заробітної плати
державного службовця немає. Таким
чином, матеріальна допомога носить
разовий характер та не є складовою
частиною заробітної плати у розумінні
частини 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу», а сам факт утримання
із суми допомоги збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення її до складу
заробітної плати державного службовця
та врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця. Отже, такі
види виплат, як матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, матеріальна допомога на
оздоровлення, є одноразовими виплатами
та не передбачені в ч. 2 ст. 33 Закону
України «Про державну службу» як
складові заробітної плати державного
службовця. Просить суд в позовних
вимогах ОСОБА_1 відмовити в повному
обсязі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надавши
оцінку доказам у їх сукупності, суд
вважає необхідним задовольнити позов
частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки № 16-2/434 заробіток
ОСОБА_1 за період з 01.05.2010 року до 30.04.2012
року становить: надбавка за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи - 15483,52
гривень, премії - 13963,64 гривень,
індексація грошових доходів - 9922,05
гривень, інші виплати - 12020,36 гривень.

Згідно відповіді Управлінні
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя від
18.07.2014 року позивачу було відмовлено в
проведенні перерахунку пенсії з
включенням сум матеріальної допомоги
та індексації з посиланням на ст. 33
Закону України «Про державну службу»,
відповідно до якої допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби та
індексація не є складовими заробітної
плати, а тому не можуть бути враховані в
заробіток, з якого обчислюється пенсія
державному службовцю.

За змістом статті 37 Закону України №
3723-XII «Про державну службу» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон N 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України № 3723-XII «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно частини шостої статті 33 Закону
«Про державну службу» державним
службовцям можуть установлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 37-1 Закону «Про державну
службу» передбачено у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація входять до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року N 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постановах
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11) та від
28.05.2013 року (справа № 21-97а13).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Згідно зі ст.ст. 71, 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач із заявою про перерахунок
пенсії звернулась до управління 15
липня 2014 року, відповідь про відмову в
перерахунку отримала від Управління 18
липня 2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії здійснюється у разі
виникнення права на підвищення або
зменшення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відмова
відповідача врахувати при перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_1
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та на соціально-побутові
потреби, індексація заробітної плати,
та інші виплати зазначені у довідці №
16-2/434 від 08.07.2014 року, які враховуються
при розрахунку пенсії та із яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є противоправною,
суперечить вимогам ч. 2 ст. 19
Конституції України, згідно з якою
органи державної влади зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
якій відповідач повинен здійснити
перерахунок пенсії та виплатити
недоплачені суми пенсії з зазначеної
дати з урахуванням раніше виплачених
сум.

Частиною 2 статті 99 КАС України,
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ
«Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ЗУ «Про державну службу»,
ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 6-14, 71, 99,
159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1
як державному службовцю на підставі
довідки про складові заробітної плати
№ 16-2/434 від 08.07.2014 року, виданою Головним
управлінням статистики у Запорізькій
області.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі
м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії
(враховуючи раніше виплачені суми)
державного службовця із розрахунку 80%
всієї заробітної плати, починаючи з
01.07.2014 року, з урахуванням складових
заробітної плати, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, зазначені у
довідці про складові заробітної плати
№ 16-2/434 від 08.07.2014 року, виданою Головним
управлінням статистики у Запорізькій
області.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Зобов'язати Державну казначейську
службу України стягнути із Державного
бюджету України шляхом їх безспірного
списання з рахунку Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73
грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя

М.М. Дмитрієва