Справа № 750/8504/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року Чернігів
Справа № 750/8504/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Чернігові до Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання неправомірними
дій та скасування постанови , -

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові звернулось до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, в якому просить суд: визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курильця В.І.
щодо винесення постанови про
накладення штрафу від 05.08.2014 ПВ № 43621326;
скасувати постанову про накладення
штрафу від 05.08.2014 винесену старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курильцем В.І. в
розмірі 1360 грн.. у виконавчому
провадженні № 43621326.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що оскаржувана
постанова про накладення штрафу
винесена без надання належної правової
оцінки обставинам справи, оскільки
державним виконавцем безпідставно не
прийнято до уваги те, що позивач не має
можливості та правових підстав для
виконання рішення суду за рахунок
власних коштів, а 26.06.2014 ВАТ
«Чернігівське Хімволокно», яке видало
гарантійні листи та повинно було б
перераховувати кошти позивачу для
виплати пенсії, ліквідовано.

Від позивача до суду надійшла заява про
розгляд справи у відсутності
представника позивача та про
підтримання адміністративного позову.

Від відповідача до суду надійшло
клопотання, в якому просить суд
розглянути справу без участі
представника відповідача, в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Відповідно до положень статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України справа вирішується на підставі
наявних в ній доказів. Фіксування
судового засідання, відповідно до
статті 41 Кодексу адміністративного
судочинства України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.06.2014 на підставі
виконавчого листа № 750/11734/13-а, виданого
26.05.2014 Деснянським районним судом м.
Чернігова про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
поновити ОСОБА_2 виплату раніше
призначеної пенсії за віком на
пільгових умовах з 01.02.2012, старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Курилець В.І. було прийнято постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 43621326.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження була
направлена позивачу для виконання, в
якій було роз'яснено позивачеві про
необхідність самостійно виконати
рішення суду.

Зважаючи на невиконання рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк, старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Курилець В.І. 05.08.2014 було прийнято
постанову про накладення штрафу на
позивача у розмірі 1360 грн.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон) встановлено,
що вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Невиконання законних вимог
державного виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Положеннями частини першої статті 27
Закону передбачено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

З наведеного слідує, що після спливу
строку, встановленого для
добровільного виконання рішення суду,
державний виконавець невідкладно
розпочинає вчиняти дії щодо
примусового його виконання.

Згідно з абзацом першим частини другої
статті 75 Закону у разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Суд звертає увагу, що обов'язкове
виконання рішення суду, в тому числі,
суб'єктами наділеними владними
повноваженнями, покладається також
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод, яка
ратифікована Законом України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7
та 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже, її
положення є обов'язковими для
виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує
неухильність виконання рішення суду
громадянами, юридичними особами та
всіма органами влади України, до яких
відноситься також і Управління
Пенсійного фонду України в м.
Чернігові.

Тобто, рішення суду, яке набрало
законної сили, повинно бути виконане, а
інші обставини щодо його невиконання
суперечать основним принципам права і
до уваги судом не беруться. У
протилежному випадку буде мати місце
порушення принципу юридичної
визначеності, що є одним із базових
складових принципу верховенства права,
визнаного Україною як на рівні
Конституції, так і шляхом ратифікації
Європейської Конвенції з прав людини.

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з системного аналізу
наведених норм права, суд приходить до
висновку про відсутність порушень з
боку відповідача, оскільки старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В.І. при
винесенні постанови про накладення
штрафу дотримано вимоги Закону України
«Про виконавче провадження», тому в
задоволенні адміністративного позову
необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в м.Чернігові - відмовити в
повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот