Справа № 823/2741/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
справа № 823/2741/14

м. Черкаси

15 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І., суддів
Руденко А.В., Гайдаш В.А.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника відповідача Державного
агентства земельних ресурсів України
Сомика Я.Я. - за довіреністю від 09.01.2014р.
№ 9-28-0.17-75/2-14,

представника відповідача Головного
управління Держземагентства у
Черкаській області Сіроштан О.М. - за
довіреністю від 16.05.2014,

представника відповідача відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області Чоловського
В.М. - за довіреністю від 06.10.2014 № 1503,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
агентства земельних ресурсів України,
Головного управління Держземагентства
у Черкаській області, відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області про визнання
незаконним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на посаді,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_1, в якому просить:

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області з 26 серпня 2014 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ
Державного агентства земельних
ресурсів України від 26.08.2014 №459-ктр «Про
звільнення ОСОБА_1» та наказ Головного
управління Держземагентства у
Черкаській області від 26.08.2014 №134-к «Про
звільнення ОСОБА_1»;

- стягнути з Головного управління
Держземагентства у Черкаській області
на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю,
обґрунтовуючи їх тим, що Державним
земельним агентством України була
проведена перевірка діяльності
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області, начальником якого він був, та
встановлено, що робота у відділі
організована на неналежному рівні.
Водночас, на думку позивача, виявлені
під час перевірки відділу порушення не
відповідають фактичним обставинам, в
своїй більшості були відсутні, а ті, що
дійсно були, не є грубими та не можуть
свідчити про неналежну організацію
роботи відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області.

Позивач окремо зазначив, що
оскаржуваними наказами його було
звільнено з займаної посади за
порушення присяги державного
службовця. Звільнення за порушення
присяги це найсуворіший вид
відповідальності державного
службовця, який передбачає вчинення
діяння, несумісного з продовженням
державної служби на будь-якій посаді у
будь-якому державному органі.

Представник відповідача Державного
агентства земельних ресурсів України
проти заявленого адміністративного
позову заперечував, мотивуючи це тим,
що виявлені під час перевірки
діяльності відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області порушення вимог чинного
законодавства є грубими та свідчать
про неналежну організацію ОСОБА_1
роботи відведеного йому відділу.
Представник Державного агентства
земельних ресурсів України зазначив,
що винесені оскаржувані накази є
законними та просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Представник відповідача Головного
управління Держземагентства у
Черкаській області проти заявленого
адміністративного позову заперечував
з посиланням на безпідставність
тверджень позивача, просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області у судовому
засіданні надав пояснення по суті
спору, проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно наказу Держземагентства
України №893-кт/а від 15.11.2012р., ОСОБА_1 був
призначений на посаду начальника
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області в порядку переведення з посади
начальника відділу Держкомзему у
Катеринопільському районі Черкаської
області. Взято до уваги, що ОСОБА_1
присвоєний 11 ранг державного службовця
(а.с. 63).

Судом встановлено, що депутатом
Черкаської обласної ради ОСОБА_6
направлено на адресу Державного
земельного агентства України
депутатські звернення №02 від 02.07.2014р.
та №03 від 09.07.2014р., в яких зазначається,
що у відділі Держземагентства у
Тальнівському районі Черкаської
області досить складно отримати
звичайні адміністративні послуги, а ті
послуги, які вдається отримати,
надаються зі значним порушенням
термінів. Також, дані порушення мали
місце в інших районах Черкаської
області, а саме: Золотоніський,
Катеринопільський, Лисянський,
Маньківський. У зв'язку з
вищезазначеним, депутат Черкаської
обласної ради просив провести
перевірку дотримання законності при
виконанні службових обов'язків
відповідними посадовими особами та за
результатами проведених перевірок
вжити заходів щодо притягнення винних
осіб до відповідальності.

30 липня 2014 року Державне земельне
агентство України, розглянувши
звернення №02 від 02.07.2014р. та №03 від
09.07.2014р., листом № 16-28-017-9045/2-14 повідомило
депутата Черкаської обласної ради
ОСОБА_6, що наказом Держземагентства
України № 229 від 14.07.2014р. утворено
комісію для перевірки окремих питань
діяльності управління
Держземагентства у Золотоніському
районі Черкаської області, відділів
Держземагентства у Маньківському,
Лисянському, Катеринопільському і
Тальнівському районах Черкаської
області.

У серпні 2014 року спеціально створеною
комісією при Державному земельному
агентстві України з метою перевірки
фактів, викладених у зверненнях
депутата Черкаської обласної ради
ОСОБА_6 № 02 від 02.07.2014р. та № 03 від
09.07.2014р. проведено перевірку окремих
питань діяльності управління
Держземагентства у Золотоніському
районі Черкаської області, відділів
Держземагентства у Маньківському,
Лисянському, Катеринопільському і
Тальнівському районах Черкаської
області, за результатами якої був
складений Акт про результати перевірки
(без номеру, без дати).

Даною перевіркою встановлено, що у
своїй діяльності відділ
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області допускає
численні порушення вимог чинного
законодавства, зокрема, в частині
надання адміністративних послуг
виявлено наступні порушення:

у відділі відсутня власна інструкція з
діловодства та номенклатура справ;

у відділі не забезпечено прийому
суб'єктів звернень з надання
адміністративних послуг в кількості не
менше сорока годин на тиждень;

у відділі відсутні інформаційні стенди
із зразками відповідних документів та
інформації в обсязі, достатньому для
отримання адміністративної послуги
без сторонньої допомоги;

в приміщені з обмеженим доступом
відсутні, передбачені наказом
Держземагентства України «Про
затвердження порядку роботи у
приміщені з обмеженим доступом» № 586
від 18.12.2012 металеві двері з механічним
замком, пожежна та охоронна
сигналізація, дане приміщення не
завжди опечатане та в робочий час не
замкнене;

не забезпечено розміщення
інформаційної картки адміністративної
послуги на офіційному веб-сайті.

В частині дотримання відділом вимог
земельного законодавства при
погодженні документації із
землеустрою, яка надходить до Відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі виявлені наступні порушення, а
саме:

частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу
України при видачі висновків № 2128 та
№2129 від 29.11.2013р. про відмову у
погодженні проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства гр.
ОСОБА_8 в адміністративних межах
Гончарівської сільської ради
Катеринопільського району Черкаської
області;

відділом погоджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки гр.
ОСОБА_9 загальною площею 6,9121 га в оренду
для ведення фермерського господарства
в адміністративних межах Вербовецької
сільської ради Катеринопільського
району Черкаської області (висновок №
1555 від 09.09.2014р.), де не зазначено, що дана
земельна ділянка межує та
безпосередньо прилягає до земельної
ділянки водного фонду (ставок);

відділом погоджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок ОСОБА_10 площами 16,7057 га та 8,3985
га в адміністративних межах
Ярошівської сільської ради
Катеринопільського району Черкаської
області (висновки № 150 та № 147 від
06.02.2014р.), в яких відсутні частина
документів, визначених статтею 50
Закону України «Про землеустрій».

11 серпня 2014 року Державне агентство
земельних ресурсів України листом №
16-28-030-9722/2-14 повідомило депутата
Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про
проведену перевірку окремих питань
діяльності територіальних органів
управління Держземагентства у
Черкаській області, у тому числі і
відділу Держземагентства у
Тальнівському районі Черкаської
області, за результатами якої складено
відповідний акт та вжито заходи щодо
усунення виявлених порушень і
недоліків у роботі.

У подальшому, на підставі вказаного
акту перевірки, пояснень ОСОБА_1,
наказом Державного агентства
земельних ресурсів України «Про
звільнення ОСОБА_1» № 459-ктр від 26.08.2014р.,
відповідно до статті 147 Кодексу законів
про працю України та пункту 6 статті 30
Закону України «Про державну службу»,
позивача звільнено з посади начальника
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області за порушення присяги
державного службовця.

Наказом Головного управління
Держземагентства у Черкаській області
№ 134-к від 26.08.2014р. позивачу оголошено
наказ Держземагентства України №
459-ктр від 26.08.2014р. про звільнення з
посади начальника відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області; датою
звільнення вважається 26 серпня 2014 року.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
згідно із Положенням про Управління
(Відділ) Держземагентства у районі,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 10.05.2012р. № 258 (далі по тексту
- Положення № 258), Управління (Відділ)
Держземагентства у районі є
територіальним органом Державного
агентства земельних ресурсів України.

Управління (Відділ) підпорядковане
Держземагентству України та
відповідно Республіканському комітету
по земельних ресурсах Автономної
Республіки Крим, Головному управлінню
Держземагентства в області.

Управління (Відділ) у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, актами та дорученнями
Президента України, актами Кабінету
Міністрів України, дорученнями
Прем'єр-міністра України, наказами
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, дорученнями
Міністра аграрної політики та
продовольства України та його
заступників, наказами
Держземагентства України, дорученнями
Голови Держземагентства України та
його заступників, актами відповідної
місцевої держадміністрації та
відповідного органу місцевого
самоврядування, наказами Головного
управління, а також цим Положенням.

Завданням Управління (Відділу) є
реалізація повноважень
Держземагентства України на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці (п.п. 2, 3 Положення №258).

Відповідно до пункту 9 Положення про
відділ Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області, затвердженого наказом
Держземагентства України №0000443
від 19.11.2012р., відділ очолює начальник,
який призначається на посаду Головою
Держземагентства України за
пропозицією начальника Головного
управління Держземагентства в
Черкаській області та за погодженням з
Міністром та звільняється з посади
Головою Держземагентства України за
пропозицією начальника Головного
управління Держземагентства в
Черкаській області.

Пункт 10.1 вказаного Положення визначає,
що начальник Відділу здійснює
керівництво Відділом, несе персональну
відповідальність за організацію та
результати його діяльності.

Згідно із наказом відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області № 56/ОД від
12.12.2013р., затверджено розподіл
обов'язків та порядок взаємозаміщення
начальника та заступника
начальника-завідувача сектору
державного земельного кадастру
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області.

Як вбачається з матеріалів справи,
посадовими особами Державного
земельного агентства України за
результатами перевірки діяльності
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області виявлено ряд порушень, які на
думку відповідачів, є грубими та
свідчать про неналежну організацію
позивачем роботи ввіреного йому
відділу та по своїй суті є порушенням
позивачем присяги державного
службовця.

Під час розгляду справи судом було
досліджено виявлені в акті про
результати перевірки порушення та
встановлено наступне.

Під час перевірки комісія Державного
земельного агентства України
встановила, що у відділі
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області в порушення
вимог Типової інструкції з діловодства
у центральних органах виконавчої
влади, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевих органах
виконавчої влади, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 № 1242 (далі по тексту - Типова
інструкція), відсутня власна
інструкція з діловодства та
номенклатура справ.

Водночас, відповідно до пункту 4
Типової інструкції відповідальність
за організацію діловодства в установах
несуть їх керівники.

Згідно із пунктом 5 Типової інструкції
організація діловодства в установах
покладається на їх структурні
підрозділи (департаменти, управління,
відділи, сектори) діловодства
(документаційного забезпечення),
загальні відділи, канцелярії тощо (далі
- служба діловодства).

Відповідно до пункту 6 Типової
інструкції служба діловодства
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, розробляє інструкцію
установи з діловодства та номенклатуру
справ установи.

Факт відсутності інструкції з
діловодства та номенклатури справ у
відділі позивачем не заперечувався.

В акті перевірки також встановлено, що
реєстрація клопотань (заяв), які
надходять до Відділу від суб'єктів
звернень про надання адміністративних
послуг щодо видачі висновку про
погодження документації із
землеустрою, довідки з державної
статистичної звітності про наявність
земель та розподіл їх за власниками
земель, землекористувачами, угіддями
(за даними форми 6-зем), витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
відділом не здійснюється, що не дає
змоги перевірити строки надання
зазначених адміністративних послуг,
які надаються відділом.

За вказаних обставин, комісія
Держземагентства України дійшла
висновку, що надання Відділом
адміністративних послуг здійснюється
із порушенням вимог Закону України
«Про адміністративні послуги» та
Інструкції з діловодства, оскільки
проводиться без реєстрації та обліку
звернень суб'єктів за отриманням
адміністративних послуг. Зазначені
порушення свідчать про недотримання
Відділом граничних строків надання
зазначених адміністративних послуг.

Закон України «Про адміністративні
послуги» від 06.09.2012 № 5203-VI (далі - Закон
5203) визначає правові засади реалізації
прав, свобод і законних інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
надання адміністративних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону №5203,
адміністративна послуга це результат
здійснення владних повноважень
суб'єктом надання адміністративних
послуг за заявою фізичної або
юридичної особи, спрямований на
набуття, зміну чи припинення прав
та/або обов'язків такої особи
відповідно до закону; суб'єкт звернення
- фізична особа, юридична особа, яка
звертається за отриманням
адміністративних послуг; суб'єкт
надання адміністративної послуги -
орган виконавчої влади, інший
державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, орган
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, уповноважені відповідно до
закону надавати адміністративні
послуги.

Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 6 Закону
№5203, суб'єкти надання адміністративних
послуг зобов'язані забезпечити:
здійснення посадовими особами прийому
суб'єктів звернень згідно з графіком,
затвердженим керівником відповідного
суб'єкта надання адміністративних
послуг. Кількість годин прийому
суб'єктів звернень має становити не
менше 40 годин на тиждень, у тому числі в
суботу - не менше шести годин.

Згідно ст. 10 Закону №5203 граничний строк
надання адміністративної послуги
визначається законом. У разі якщо
законом не визначено граничний строк
надання адміністративної послуги, цей
строк не може перевищувати 30
календарних днів з дня подання
суб'єктом звернення заяви та
документів, необхідних для отримання
послуги.

Відповідно до письмових пояснень
позивача, відібраних після проведення
перевірки, всі клопотання (заяви), які
надходять до відділу від суб'єктів
звернень реєструються в журнальній
формі. У відділі не проводилась лише
реєстрація заяв про наявність земель
та розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями (за
даними форми 6-зем). Після проведення
перевірки цей недолік був усунутий -
заведений журнал обліку надходження
заяв.

Під час судового розгляду справи
колегія суддів встановила, що за
відсутності журналу (книги) реєстрації
вказаних заяв, у Відділі вівся журнал
видачі довідок про наявність земель та
розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями (за
даними форми 6-зем), де містилась
інформація про час надходження заяв та
час видачі довідок. Вищевикладені
обставини свідчать про можливість
перевірки дотримання граничних
строків надання зазначених
адміністративних послуг.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що під час судового
розгляду справи знайшли підтвердження
висновки акту перевірки в частині
порушення вимог Типової інструкції
щодо відсутності у Відділі власної
інструкції з діловодства та
номенклатури справ, журналу (книги)
реєстрації клопотань (заяв).

Щодо незабезпечення прийому суб'єктів
звернень з надання адміністративних
послуг в кількості не менше сорока
годин на тиждень, суд встановив, що
вказані висновки комісії
Держземагентства України ґрунтуються
на результатах перевірки графіку
роботи кабінету №8, де зазначено, що
виготовлені документи видаються
тільки в прийомні дні: понеділок,
середу, четвер.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що в приміщенні за адресою
вул. Ходюка, 22а, смт. Катеринопіль
Черкаської області разом з Відділом
Держземагентства у Катеринопільському
районі знаходиться Катеринопільський
районний виробничий відділ ЧРФ ДП
«Центр ДЗК».

Кабінет № 8 та № 9 використовуються
Катеринопільським районним виробничим
відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК», що
підтверджується довідкою
Катеринопільського районного
виробничого відділу ЧРФ ДП «Центр ДЗК»
від 03.10.2014 №19-002/25.

Вищевикладені обставини спростовують
висновки акту перевірки в частині
порушення ст. 6 Закону України «Про
адміністративні послуги».

Відповідно до пояснень позивача,
Відділ надає громадянам та юридичним
особам адміністративні послуги з
понеділка по п'ятницю з 08-00 до 17-00 та у
суботу з 09-00 до 15-00 відповідно до
графіку чергування спеціалістів у
вихідні дні.

Також, позивач зазначив, що дійсно
прийом суб'єктів звернень з надання
адміністративних послуг здійснюється
спеціалістами відділу не щоденно, а
саме: понеділок, середа, п'ятниця та
субота. Вказаний факт пов`язаний з тим,
що кількість звернень до відділу є
невеликою, черг майже ніколи не має,
скарг щодо малої кількості часу для
прийому громадян та юридичних осіб до
відділу за час роботи позивача не
надходило. Усі звернення суб'єктів з
надання адміністративних послуг
реєструвалися в журналі про видачі
довідок із зазначення дати та номера.

Окрім, прийому документів спеціалістам
потрібен час на їх обробку (підготовку
відповідей, витягів тощо). Кількість
працівників відділу затверджується на
рівні Державного земельного агентства
України та на даний час не дозволяє
створити безперервний прийом
документів від громадян та юридичних
осіб.

Щодо відсутності у відділі
інформаційних стендів із зразками
відповідних документів та інформації в
обсязі, достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомоги, судом
встановлено.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 6 Закону
№5203, суб'єкти надання адміністративних
послуг зобов'язані забезпечити:
облаштування у місцях прийому
суб'єктів звернень інформаційних
стендів із зразками відповідних
документів та інформації в обсязі,
достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомоги.

Згідно статті 8 Закону №5203, суб'єктом
надання адміністративних послуг на
кожну адміністративну послугу, яку він
надає відповідно до закону,
затверджуються інформаційна і
технологічна картки, а у разі якщо
суб'єктом надання є посадова особа, -
органом, якому вона підпорядковується.

Інформаційна картка адміністративної
послуги містить інформацію про:

1) суб'єкта надання адміністративної
послуги та/або центр надання
адміністративних послуг (найменування,
місцезнаходження, режим роботи,
телефон, адресу електронної пошти та
веб-сайту);

2) перелік документів, необхідних для
отримання адміністративної послуги,
порядок та спосіб їх подання, а у разі
потреби - інформацію про умови чи
підстави отримання адміністративної
послуги;

3) платність або безоплатність
адміністративної послуги, розмір та
порядок внесення плати
(адміністративного збору) за платну
адміністративну послугу;

4) строк надання адміністративної
послуги;

5) результат надання адміністративної
послуги;

6) можливі способи отримання відповіді
(результату);

7) акти законодавства, що регулюють
порядок та умови надання
адміністративної послуги.

Інформаційна картка адміністративної
послуги розміщується суб'єктом надання
адміністративних послуг на його
офіційному веб-сайті та у місці
здійснення прийому суб'єктів звернень.

Під час судового розгляду справи
встановлено та не заперечується
відповідачем, що у Відділі були наявні
інформаційні стенди із зразками
документів; проте інформаційна картка
адміністративних послуг не була в
повному обсязі розміщена на стендах.
Після проведення перевірки вказане
порушення було усунуто в повному
обсязі, що підтверджується
фотокопіями, які містяться в
матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до пояснень позивача,
інформаційна картка адміністративних
послуг не була в повному обсязі
розміщена на стендах через відсутність
їх необхідної кількості, у зв'язку з
браком коштів.

В акті перевірки також встановлено, що
Відділом не забезпечено виконання
вимог частини 2 статті 8 Закону №5203,
згідно якої інформаційна картка
адміністративної послуги розміщується
суб'єктом надання адміністративних
послуг на його офіційному веб-сайті та
у місці здійснення прийому суб'єктів
звернень.

Суд критично оцінює посилання комісії
Державного земельного агентства
України в акті перевірки щодо
відсутності у відділі власного сайту,
адже жодних письмових доручень від
Головного управління Держземагентства
у Черкаській області та від Державного
земельного агентства України щодо
необхідності розробки власного сайту
не надано. Вся необхідна інформація
(години роботи, обсяг послуг, що
надаються відділом, телефонні номери
тощо) розміщена на сайті Головного
управління Держземагентства у
Черкаській області та на
інформаційному стенді у відділі
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області.

Стаття 19 Закону №5203 визначає, що
посадові особи, уповноважені
відповідно до закону надавати
адміністративні послуги,
адміністратори несуть дисциплінарну,
цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність,
передбачену законом, за порушення
вимог законодавства у сфері надання
адміністративних послуг.

Під час огляду приміщення з обмеженим
доступом у відділі Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області, членами комісії
Держземагентства України, за участю
начальника відділу ОСОБА_1,
встановлено, що у приміщенні з
обмеженим доступом №4 відсутні
передбачені наказом Держземагентства
України №586 від 18.12.2012 «Про
затвердження порядку роботи у
приміщенні з обмеженим доступом»:

- металеві двері з механічним
замком;

- пожежна та охоронна
сигналізація;

- дане приміщення не завжди
опечатане та в робочий час не замкнене.

Щодо наявності приміщення з окремим
доступом для роботи державних
реєстраторів із запитувачами, суд
встановив, що у відділі таке окреме
приміщення існує, у ньому працює два
спеціаліста відділу.

Разом з тим, згідно пояснень позивача,
дане приміщення по закінченню робочого
часу завжди опечатується та в робочий
час зачиняється з середини
спеціалістами відділу. Стосовно
відсутності дверей з механічним
замком, а також пожежної та охоронної
сигналізації, позивач зазначив, на час
перебування на посаді начальника у
відділі Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області цільові кошти на облаштування
даного приміщення не виділялись з
бюджету.

В ході судового розгляду справи,
відповідачами не доведено, що дане
приміщення не завжди опечатане та в
робочий час не замкнене.

Позивач, звернув увагу суду, що за
результатами обстеження кімнати №4 у
2012 році, уповноваженою комісією було
складено акт огляду, який подавався до
Головного управління Держземагентства
у Черкаській області. Тобто, про стан
облаштування кімнати з обмеженим
доступом, ще у 2012 року Відділ
Держземагентства у Катеринопільському
районі повідомляв Головне управління
Держземагентства Черкаської області.

На думку суду, вищевикладені обставини
розкривають причини вказаного
порушення, проте не спростовують
висновки акту перевірки про порушення
наказу Держземагентства України №586
від 18.12.2012 «Про затвердження порядку
роботи у приміщенні з обмеженим
доступом».

Щодо дотримання відділом вимог
земельного законодавства при
погоджені документації із землеустрою,
яка надходить до Відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі, суд зазначає наступне.

В ході проведення перевірки дотримання
вимог чинного законодавства при
наданні відділом адміністративної
послуги «видача висновку про
погодження документації із
землеустрою» встановлено, що Відділом
в особі заступника начальника Відділу -
завідувача сектору державного
земельного кадастру ОСОБА_11 надано
висновки від 29.11.2013 №2128 та 2129 про
відмову у погодженні проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства гр. ОСОБА_8 в
адміністративних межах Гончарівської
сільської ради Катеринопільського
району. Членами Комісії
Держземагентства України встановлено,
що при виданні зазначених висновків
Відділом порушено норми ч. 6 ст. 186-1
Земельного кодексу України, згідно із
якою підставою для відмови у
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише невідповідність його положень
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, документації із землеустрою або
містобудівної документації.

Відповідно до пояснень позивача,
громадянину ОСОБА_6 не надано
погодження проектів землеустроїв щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Гончарівської
сільської ради Катеринопільського
району Черкаської області по причині,
що громадянин ОСОБА_6 отримав уже 16
серпня 2013 року в оренду сім земельних
ділянок та уклав договори оренди, проте
не провів їх державну реєстрацію, що
призвело до втрати надходження коштів
до бюджету. Потім, ОСОБА_6 передав дані
земельні ділянки в суборенду
товариству з обмеженою
відповідальністю «ВП Імпульс Плюс».

Під час судового розгляду справи судом
не встановлено, а відповідачем не
доведено, наявність вищезгаданих
порушень ст. 186-1 Земельного кодексу
України.

Крім того, перевіркою встановлено, що
начальником Відділу погоджено
(висновок від 09.09.2014 №1555) проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки гр. ОСОБА_9 загальною площею 6,9131
га в оренду для ведення фермерського
господарства в адміністративних межах
Вербовецької сільської ради
Катеринопільського району. Відповідно
до планово картографічних матеріалів,
зазначена земельна ділянка межує та
безпосередньо прилягає до земельної
ділянки водного фонду (ставок).
Вищевикладені обставини, на думку
Комісії Держземагентства України,
свідчать про порушенням ч. 4 ст. 59
Земельного кодексу України, згідно
якої земельні ділянки водного фонду в
межах прибережних захисних смуг, не
можуть передаватись для ведення
фермерського господарства.

Щодо вказаних порушень позивач
пояснив, що відповідно до Державної
статистичної звітності про наявність
земель та розподіл їх за власниками
земель, землекористувачами, угіддями
(за даними форми 6-зем), в
адміністративних межах Вербовецької
сільської ради Катеринопільського
району Черкаської області не числяться
ставки, а природні водойми і
знаходяться на відстані 50 метрів від
орендованої земельної ділянки.

Під час судового розгляду справи судом
не встановлено, а відповідачем не
доведено, що вказана земельна ділянка
межує та безпосередньо прилягає до
земельної ділянки водного фонду
(ставок).

Суд звернув увагу, що висновок про
погодження проекту землеустрою ОСОБА_9
датований 09.09.2014, в той час, коли акт
складався в серпні 2014 року, а позивач
звільнений з посади 26.08.2014.

Також, висновками від 06.02.2014 №147 та №150
про погодження документації із
землеустрою, начальником Відділу
погоджено проекти відведення
земельних ділянок гр. ОСОБА_12 площами
16,7057 га та 8,3985 га в адміністративних
межах Ярошівської сільської ради
Катеринопільського району. При
опрацюванні вказаних проектів членами
Комісії встановлено, що в порушення
вимог статті 50 Закону України «Про
землеустрій», в проекті відведення
земельних ділянок відсутні необхідні
документи (с. 15 акту перевірки).

Щодо вказаного порушення позивач
зазначив, що під час перевірки Комісії
було надано третій примірник проектів
відведення; перший та другий примірник
з необхідним пакетом документів в той
час перебували на експертизі, де
визначалась нормативна грошова оцінка
земель.

Під час судового розгляду справи,
позивачем надано до суду копії
відсутніх документів, які були
долучені до матеріалів
адміністративної справи. Встановлені
обставини свідчать про відсутність
порушень статті 50 Закону України «Про
землеустрій».

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи, суд виходить з
наступного.

Оскаржуваними наказами позивача було
звільнено з посади за порушення
присяги державного службовця
відповідно до статті 17 Закону України
«Про державну службу».

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється, зокрема, у разі порушення
держслужбовцем присяги, передбаченої
статтею 17 цього Закону.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про державну службу» громадяни
України, які вперше зараховуються на
державну службу, приймають Присягу
такого змісту: «Повністю усвідомлюючи
свою високу відповідальність, урочисто
присягаю, що буду вірно служити
народові України, суворо дотримувати
Конституції та законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки».

Аналізуючи текст присяги, можна
зробити висновок, що в основу поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення присяги.

Тому, складаючи присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим під
порушенням присяги слід розуміти
скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про державну службу» за невиконання
чи неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних із проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Крім дисциплінарних стягнень,
передбачених чинним законодавством
про працю України (догана та
звільнення, у відповідності до статті
147 Кодексу законів про працю), до
держслужбовців можуть застосовуватися
такі заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка на строк до
одного року у присвоєнні чергового
рангу або у призначенні на вищу посаду.

Тобто, чинним законодавством
передбачено ряд дисциплінарних
стягнень до держслужбовців, які
застосовуються до працівників в
залежності від тяжкості вчиненого
проступку.

Чіткого розмежування діянь державних
службовців, які є порушенням присяги та
є підставою для припинення державної
служби, а також діянь, які є підставою
для притягнення лише до дисциплінарної
відповідальності, чинне законодавство
не містить.

Водночас, звільнення за порушення
присяги державного службовця - це
найсуворіший вид відповідальності
державного службовця, який передбачає
вчинення діяння, несумісного з
продовженням державної служби на
будь-якій посаді у будь-якому
державному органі, яке, окрім іншого, є
більш значущим та істотним, ніж
дисциплінарні правопорушення.

Такий вид відповідальності повинен
застосовуватися лише у випадках, коли
інші заходи відповідальності, зокрема,
дисциплінарної, є недостатніми.

Колегія суддів зазначає, що звільнення
за порушення присяги може мати місце
лише тоді, коли державний службовець
скоїв проступок проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків.

На думку колегії суддів, виявлені під
час перевірки відділу порушення не
носять грубий характер та жодним чином
не вказують на неможливість позивачем
надалі продовжувати роботу на
державній службі.

Крім того, під час прийняття
оскаржуваного наказу Державним
земельним агентством України не
враховано, що ОСОБА_1 понад 10 років
працює на державних посадах, пов'язаних
з земельними відносинами (а.с. 7-8). За
весь час роботи ОСОБА_1 жодного разу не
притягався до дисциплінарної
відповідальності. За багаторічну
сумлінну працю, зразкове виконання
службових обов'язків, за вагомий
особистий внесок у реалізацію
державної політики у сферах земельних
відносин, високий професіоналізм
ОСОБА_1 неодноразово нагороджували
грамотами (а.с. 29-32).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи
питання про те, чи є виявлені порушення
грубими та такими, що свідчать про
порушення позивачем, як державним
службовцем, присяги, суд має виходити з
їх характеру, обставин, за яких їх
вчинено, яку завдано ними (могло бути
завдано) шкоду.

Як вище зазначалось, порушення
законодавства України у Відділі
Держземагентства у Катеринопільському
районі, які зафіксовані в акті
перевірки, в деяких випадках дійсно
мали місце. По мірі можливості, частина
з них була усунута після проведення
перевірки, інші - наприклад,
облаштування кімнати з обмеженим
доступом, потребують часу та
достатнього фінансування витрат
органу державної влади.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржувані наказ
Державного земельного агентства
України «Про звільнення ОСОБА_1» №
459-ктр від 26.08.2014р. та наказ Головного
Управління Держземагентства у
Черкаській області «Про звільнення
ОСОБА_1» № 134-к від 26.08.2014р. прийняті
безпідставно та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів
про працю України у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи той факт,
що судом встановлено незаконність
звільнення позивача із займаної
посади, колегія суддів дійшла висновку,
що позовні вимоги в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді начальника відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області з 26 серпня 2014
року підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 27.08.2014р. по день розгляду
справи у суді, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів
про працю України при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньоденної
заробітної плати встановлений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 100 від 08.02.1995р. (далі по тексту -
Порядок № 100).

Пунктом 2 Порядку № 100 встановлено, що
обчислення середньої заробітної плати
для оплати часу щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки провадиться виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
надання відпустки або виплати
компенсації за невикористані
відпустки.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку
№ 100, у всіх інших випадках збереження
середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Відповідно до пункту 3 Порядку при
обчисленні середньої заробітної плати
у всіх випадках її збереження
включаються: основна заробітна плата;
доплати і надбавки (за надурочну роботу
та роботу в нічний час; суміщення
професій і посад; розширення зон
обслуговування або виконання
підвищених обсягів робіт
робітниками-почасовиками; високі
досягнення в праці (високу професійну
майстерність); умови праці;
інтенсивність праці; керівництво
бригадою, вислугу років та інші);
виробничі премії та премії за економію
конкретних видів палива,
електроенергії і теплової енергії;
винагорода за підсумками річної роботи
та вислугу років тощо. Премії
включаються в заробіток того місяця, на
який вони припадають згідно з
розрахунковою відомістю на заробітну
плату. Премії, які виплачуються за
квартал і більш тривалий проміжок часу,
при обчисленні середньої заробітної
плати за останні два календарні місяці,
включаються в заробіток в частині, що
відповідає кількості місяців у
розрахунковому періоді. У разі коли
число робочих днів у розрахунковому
періоді відпрацьовано не повністю,
премії, винагороди та інші
заохочувальні виплати під час
обчислення середньої заробітної плати
за останні два календарні місяці
враховуються пропорційно часу,
відпрацьованому в розрахунковому
періоді.

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати передбачено, що для
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна
плата визначена законодавством як
розрахункова величина для нарахування
виплат і допомоги, вона обчислюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати, розрахованої згідно
з абзацом першим цього пункту, на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Судом встановлено, що за липень 2014 року
позивачу виплачено заробітну плату у
розмірі 2 634 грн. 19 коп., а за серпень 2014
року - 7 685 грн. 89 коп., що підтверджується
наданою Головним управлінням
Держземагентства у Черкаській області
довідкою № 1347 від 16.09.2014р. за відповідні
періоди (а.с. 44).

Сума робочих днів, відпрацьованих
позивачем за два календарних місяця, що
передували звільненню, становить 40
днів [23 у липні 2014 року + 17 у серпні 2014
року = 40], а середньомісячне число
робочих днів становить 20 календарних
днів [40/2 = 20].

Середньоденна заробітна плата
позивача у такому випадку становить 258
грн. [(2634,19 + 7685,89) : 40 = 258,00 грн.].

Відповідно до матеріалів справи,
ОСОБА_1 було звільнено з 26 серпня 2014
року, отже, на момент винесення рішення
у справі час вимушеного прогулу
становить 29 робочих дні, а відтак сума
грошових коштів, що підлягає стягненню
з відповідача за час вимушеного
прогулу, становить 258,00 х 29 = 7482,00 грн.

Судом встановлено, що витрати на оплату
праці начальника відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області закладені в
кошторисі Відділу на 2014 рік. Відтак,
середній заробіток за час вимушеного
прогулу підлягає стягненню з саме з
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач
як суб'єкт владних повноважень доказів,
які б спростовували доводи позивача,
суду не надав, правомірності
прийнятого ним рішення (наказу) не
довів.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог ОСОБА_1 та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ
Державного агентства земельних
ресурсів України від 26.08.2014 № 459-ктр
«Про звільнення ОСОБА_1» та наказ
Головного управління Держземагентства
у Черкаській області від 26.08.2014 №134-к
«Про звільнення ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області з 27 серпня 2014 року.

Стягнути з відділу Держземагентства у
Катеринопільському районі Черкаської
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 27.08.2014 по 06.10.2014 у розмірі 7482
(сім тисяч чотириста вісімдесят дві)
грн. 00 коп.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді начальника відділу
Держземагентства у Катеринопільському
районі Черкаської області з 27 серпня 2014
року та в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
межах суми стягнення за один місяць,
допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий
В.І.
Орленко

Судді
В.А. Гайдаш

ОСОБА_7

Повний текст постанови виготовлений
10.10.2014.