Справа № 813/4032/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/4032/14
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Гал-Омега» до
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Гал-Омега»
(надалі - ТзОВ «Гал-Омега») звернулось у
Львівський окружний адміністративний
суд з позовом до Державної податкової
інспекції у Франківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
(надалі - ДПІ у Франківському районі
м.Львова), в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено з
порушенням норм податкового
законодавства оскільки позивачем не
отримано акт перевірки, на підставі
якого винесено податкове
повідомлення-рішення від 14.05.2014р.
позбавлений можливості ознайомитись з
порушеннями встановленими актом та
подати заперечення щодо таких
висновків. Також зазначив, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено з
порушенням граничних строків
встановлених для визначення грошових
зобов'язань. З урахуванням викладеного
вважає, що даний позов підлягає до
задоволення в повному обсязі.
Позивач участі в судовому засіданні
уповноваженого представника не
забезпечив, надіслав на адресу суду
клопотання про розгляд справи без його
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення даного
позову заперечила з підстав викладених
у письмових запереченнях. Зазначила, що
податковий орган при винесенні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення діяв на підставі
та в межах повноважень визначених
Законом, а відтак відсутні підстави для
задоволення даного адміністративного
Дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне:
ДПІ у Франківському районі м.Львова
проведено перевірку щодо своєчасності
розрахунків з бюджетом ТзОВ
«Гал-Омега» за серпень 2012 року.
Вказаною перевіркою встановлено, що
ТзОВ «Гал-Омега» несвоєчасно сплачено
узгоджену суму податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість, а саме кількість
протермінованих днів становить 295 та 484
дні. Результати перевірки оформлено
актом від 03.04.2014р. №738/15-01/23884421. Даний акт
скеровано позивачу, докази чого
долучено до матеріалів справи.
Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що такий лист
повернувся на адресу податкового
органу із відміткою «у зв'язку із
закінченням терміну зберігання».
На підставі вказаного акту податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення від 14.05.2014р.
граничного строку сплати грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість визначено грошове
зобов'язання позивача в розмірі 732,95
В силу положень ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України (далі по
тексту - ПК України) платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.
Так, згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України, крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.
Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.126.1 ст. 126 ПК України у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
З наявного в матеріалах справи акту ДПІ
у Франківському районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області №
738/15-01/23884421 від 03.04.2014р. «Про порушення
податкового законодавства», судом
встановлено, що позивачем сплачено
07.06.2013р. узгоджене податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 8,40 грн., при граничному
терміні сплати такого - 16.08.2012р., а тому
позивачем протерміновано сплату
зобов'язань перед бюджетом на 295 днів.
Крім цього, узгоджене податкове
зобов'язання позивача по податку на
додану вартість в сумі 3656,36 грн. було
сплачено позивачем 13.12.2013р., при
граничному терміні сплати такого -
16.08.2012р. Таким чином протермінування
сплати такого зобов'язання становить 484
дні. У зв'язку з цим відповідачем
визначено суму штрафу за несвоєчасну
сплату узгодженого грошового
зобов'язання в розмірі 20% від
протермінованих платежів на загальну
суму 732,95 грн. (1,68 грн. та 731,27 грн.
Доказів на спростування вказаних
висновків позивачем суду не
Положеннями ст. 86 ПК України
встановлено, що у разі відмови
платника податків або його законних
представників від отримання
примірника акта або довідки про
результати перевірки або неможливості
його вручення та підписання у зв'язку з
відсутністю платника податків або його
законних представників за
місцезнаходженням такий акт або
довідка надсилається платнику
податків у порядку, визначеному
статтею 58 цього Кодексу для надсилання
(вручення) податкових
Відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
юридичній особі, якщо його передано
посадовій особі такої юридичної особи
під розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.
У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
Підсумовуючи вищевикладене, суд
зазначає, що порядок надсилання актів
перевірок та зауважень платника
податків у разі незгоди з викладеними у
акті перевірки висновками є тотожним
встановленому Податковим кодексом
України порядку щодо надіслання
податкових повідомлень-рішень і
регулюється нормами щодо надсилання
податкових повідомлень-рішень.
Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Як встановлено судом, 07.04.2014р. позивачу
надсилався акт про порушення
податкового законодавства, конверт з
яким повернувся на адресу податкового
органу з відміткою поштового
відділення «за закінченням терміну
зберігання». Відтак суд не враховує
доводи позивача про порушення ДПІ у
Франківському районі м.Львова вимог
податкового законодавства у зв'язку з
не надісланням йому акту перевірки.
Стосовно посилання позивача, на ту
обставину що ДПІ у Франківському
районі м.Львова порушено строки
накладення штрафних санкцій суд
зазначає, що період протермінування
сплати узгодженого грошового
зобов'язання позивача, за який
відповідачем застосовано штрафну
санкцію, становив 295 та 484 дні
відповідно, що не перевищує строку в 1095
днів, встановленого Податковим
кодексом України для визначення
грошового зобов'язання. А тому такі
доводи позивача не ґрунтуються на
нормах податкового законодавства та не
враховуються судом.
Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відсутність в діях
податкового органу порушень вимог
законодавства при проведенні
перевірки позивача та оформлення її
результатів. Судом встановлено, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішенння винесено на
підставі і в межах встановлених
Законом, відтак відсутні підстави для
задоволення адміністративного позову
про скасування такого.
Позивачем при зверненні до суду
сплачено судовий збір в сумі 182,70 грн.
Відповідно до положень ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
сплачені судові витрати позивачу не
У зв'язку з відмовою в задоволенні
адміністративного позову, відповідно
до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», решта суми судового збору в
розмірі 1644,30 грн. слід стягнути з
Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, ч.3 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» суд-
п о с т а н о в и в :
у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Гал-Омега»
Кульпарківська, 230) на користь
Державного бюджету України 1 644 (одну
тисячу шістсот сорок чотири) гривні 30
копійок судового збору.
Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан
Р.І.