Справа № 2а/1870/1908/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/80214/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Стародуба О.П., Тракало В.В., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури
Сумської області, Відділення
Державного казначейства у місті Суми,
третя особа - Державна податкова
інспекція у місті Суми, про визнання
дій незаконними та стягнення коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 7 серпня 2012 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в
суд із вказаним позовом, у якому
просила: поновити їй строк звернення до
суду; визнати незаконними дії відділу
фінансування та бухгалтерського
обліку прокуратури Сумської області
щодо розрахунку їй грошової допомоги у
зв'язку з виходом на пенсію за вислугою
років у розмірі місячного заробітку, з
якого первинно обчислена пенсія за
вислугу років, за кожний повний рік
роботи прокурором чи слідчим
прокуратури на час первинного
призначення пенсії, та утримання з
нарахованої частини грошової допомоги
податку з доходів фізичних осіб у сумі
33939,39 гривень; визнати за нею право на
отримання передбаченої частиною 15
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №
1789-XII (далі - Закон № 1789-XII) грошової
допомоги без сплати податку у розмірі
місячного заробітку 6103,99 гривень на час
звільнення з роботи за вислугою років з
40 повних років роботи прокурором і
слідчим прокуратури на час такого
звільнення, тобто у розмірі 244159,60
гривень; стягнути з прокуратури
Сумської області на її користь суму
грошової допомоги без утримання
податку у розмірі 77348,44 гривень, як
різницю між загальним розміром
грошової допомоги 244159,60 гривень,
обчисленої з місячного заробітку - 6103,99
гривень на час звільнення з роботи у
зв'язку з виходом на пенсію за вислугу
років за кожен з 40 повних років роботи
прокурором і слідчим прокуратури на
час такого звільнення та фактично
виплаченої їй, після утримання 33939,39
гривень податку, частини грошової
допомоги у сумі 166811,16 гривень; стягнути
з прокуратури Сумської області на її
користь грошову компенсацію суми
податку з доходів фізичних осіб з
вихідної допомоги у розмірі 33939,39
гривень; зобов'язати Державне
казначейство України у місті Суми
провести видатки з державного бюджету
передбачені для проведення
відповідних виплат.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 7 серпня 2012
року позов задоволено частково.
Визнано незаконними дії прокуратури
Сумської області щодо утримання з
нарахованої ОСОБА_4 грошової допомоги
податку з доходів фізичних осіб у сумі
33939,39 гривень. Стягнуто з прокуратури
Сумської області на користь позивача
грошову компенсацію суми податку з
доходів фізичних осіб з вихідної
допомоги у розмірі 33939,39 гривень. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_4
залишено без задоволення, а апеляційну
скаргу прокуратури Сумської області
задоволено. Постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 7
серпня 2012 року скасовано в частині
задоволення позовних вимог про
визнання незаконними дій прокуратури
Сумської області щодо утримання з
нарахованої ОСОБА_4 грошової допомоги
податку з доходів фізичних осіб у сумі
33939,39 гривень та стягнення з
прокуратури Сумської області на
користь позивача грошової компенсації
суми податку з доходів фізичних осіб з
вихідної допомоги у розмірі 33939,39
гривень, прийнято в цій частині нову
постанову про відмову в задоволенні
позову. В іншій частині постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2012 року та постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 7 серпня 2012 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
скасувати і прийняти нову постанову
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_4
працювала в органах прокуратури
Донецької області з 14 грудня 1970 року по
30 вересня 1971 року на посаді стажиста
прокуратури міста Макіївки Донецької
області. Потім позивач працювала в
прокуратурі Донецької області на
посадах прокурора слідчого управління,
заступника начальника відділу по
нагляду за розглядом кримінальних
справ в судах, а з 1 листопада 1996 року
була звільнена з прокуратури Донецької
області у зв'язку з переводом до
органів прокуратури Сумської області,
де до грудня 2010 року працювала в
прокуратурі Сумської області.

ОСОБА_4 пенсію за вислугу років
оформила з 16 липня 2002 року, не
звільняючись з прокуратури Сумської
області.

Наказом прокурора Сумської області від
20 грудня 2010 року № 1101к позивач з 20
грудня 2010 року була звільнена з посади
начальника відділу підтримання
державного обвинувачення в судах та
органів прокуратури за власним
бажанням у зв'язку з виходом на пенсію
за вислугу років відповідно до статті
50-1 Закону № 1789-XII.

Розпорядженням прокурора Сумської
області від 20 грудня 2010 року

№ 50, відповідно до частини 15 статті 50-1
Закону № 1789-XII у зв'язку з виходом на
пенсію за вислугу років, ОСОБА_4 була
призначена до виплати грошова допомога
у розмірі місячного заробітку, з якого
була обчислена пенсія, за повні 39 років
роботи на прокурорсько-слідчих посадах
в органах прокуратури у розмірі 200750,55
гривень, з якої в подальшому був
утриманий податок з доходів фізичних
осіб у сумі 33939,39 гривень. Підставою для
винесення зазначеного розпорядження
був рапорт позивача та довідка
Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі міста Суми від 13
грудня 2010 року № 1286.

Правило частини 15 статті 50-1 Закону №
1789-XII, за яким було передбачено виплату
прокурорам і слідчим у разі виходу на
пенсію за вислугою років чи по
інвалідності грошової допомоги без
сплати податку у розмірі місячного
заробітку, з якого обчислена пенсія, за
кожен рік роботи прокурором, слідчим
прокуратури чи на посадах у
науково-навчальних закладах
прокуратури, було встановлено Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про прокуратуру» від 12 липня
2001 року № 2663-ІІІ, який набрав чинності 24
липня 2001 року.

Згідно з підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 статті
4 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №
889-IV (далі - Закон № 889-IV), який набрав
чинності з 1 січня 2004 року, до
загального місячного оподатковуваного
доходу фізичної особи включалися
доходи у вигляді заробітної плати,
інших виплат та винагород, нарахованих
(виплачених) платнику податків
відповідно до умов трудового або
цивільно-правового договору. До
винятків зі складу такого
оподатковуваного доходу, встановлених
пунктом 4.3 зазначеної статті цього
Закону, суми отриманої грошової
допомоги при виході на пенсію за
вислугою років чи по інвалідності
прокурорам або слідчим прокуратури на
підставі частини 15 статті 50-1 Закону №
1789-XII не включалися.

Таким чином, положення статей 3, 4 Закону
№ 889-IV є більш новими, порівняно з
положеннями частини 15 статті 50-1 Закону
№ 1789-XII, і за загальним правилом норм
права у часі саме вони підлягали
пріоритетному застосуванню до
оподаткування грошової допомоги,
виплаченої позивачеві у зв'язку з її
виходом на пенсію за вислугою років з
органів прокуратури у грудні 2010 року.

Статтею 67 Конституції України
визначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
систему оподаткування» від 25 червня 1991
року № 1251-XII ставки, механізм
справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів) та пільги щодо
оподаткування не можуть
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів
про оподаткування.

Пунктом 22.2 статті 22 Закону № 889-IV
передбачено, що у разі, якщо норми інших
законів чи інших законодавчих актів,
які містять правила оподаткування
доходів (прибутків) фізичних осіб,
суперечать нормам цього Закону,
пріоритет мають норми цього Закону.

Таким чином, положення статей 3, 4 Закону
№ 889-IV є спеціальними у застосуванні до
спірних правовідносин порівняно з
частиною 15 статті 50-1 Закону № 1789-XII,
оскільки на час їх виникнення саме
Законом № 889-IV визначалися правила
оподаткування будь-яких доходів
фізичних осіб в Україні, в тому числі і
прокурорів та слідчих прокуратури.

Враховуючи викладене, висновок суду
апеляційної інстанції у справі, яка
розглядається, щодо оподаткування
грошової допомоги, виплаченої
позивачеві у зв'язку з її виходом на
пенсію за вислугою років з органів
прокуратури, відповідає правилам
застосування норм матеріального права,
за яких перевагу в застосуванні надано
положенням прийнятого останнім у часі
Закону № 889-IV, який щодо оподаткування є
спеціальним.

Щодо відмови судів попередніх
інстанцій у задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_4, то слід вказати
наступне.

У відповідності до частини 15 статті 50-1
Закону № 1789-XII та згідно розпорядження
прокурора Сумської області від 20
грудня 2010 року № 50 позивачеві була
призначена до виплати вихідна грошова
допомога у розмірі місячного
заробітку, з якого була обчислена
пенсія, за повні 39 років роботи на
прокурорсько-слідчих посадах в органах
прокуратури.

Розрахунок грошової допомоги ОСОБА_4
було проведено на підставі вказаного
розпорядження та довідки Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі міста Суми від 13 грудня 2010 року
№ 1286, наданої до відділу фінансування
та бухгалтерського обліку прокуратури
Сумської області, у якій вказано, що
така видана ОСОБА_4 про те, що вона з 16
липня 2002 року перебуває на обліку в
зазначеному управлінні та отримує
пенсію за вислугу років призначену
відповідно до Закону № 1789-XII. Розмір
пенсії ОСОБА_4 з 1 березня 2008 року
складає 4682,51 гривень. Пенсія
перерахована виходячи із розрахунку
середньомісячної заробітної плати 5147,45
гривень. Зазначено, що ця довідка
видана на підставі особового рахунку
та матеріалів пенсійної справи № 171751.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, будь-яку іншу
довідку про розмір місячного
заробітку, з якого ОСОБА_4 була
обчислена пенсія, на момент
нарахування зазначеної грошової
допомоги позивач не надавала.

Щодо доводів ОСОБА_4 про те, що
загальний стаж її роботи в органах
прокуратури становить повних 40 років, а
не 39 років, як це зазначено в
розпорядженні прокурора Сумської
області від 20 грудня 2010 року № 50,
оскільки в період з 14 грудня 1970 року по
30 вересня 1971 року вона працювала на
посаді стажиста прокуратури міста
Макіївки Донецької області, що потягло
неправильне визначення їй суми
грошової допомоги, то суди попередніх
інстанцій вірно вказали на те, що із
вказаним розпорядженням від 20 грудня
2010 року № 50 ОСОБА_4 була ознайомлена ще
при звільненні, однак у порядку та в
строки, встановлені законом, його не
оскаржувала, та звертаючись до суду
першої інстанції із цим позовом, не
заявляла вимоги про визнання
протиправними дій прокуратури
Сумської області щодо невключення до
розрахунку грошової допомоги у розмірі
місячного заробітку період її
стажування в органах прокуратури з 14
грудня 1970 року по 30 вересня 1971 року, а
просила лише стягнути з відповідача
зазначену допомогу, виходячи із 40
повних років роботи прокурором і
слідчим прокуратури.

Враховуючи норми чинного
законодавства і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій
обставини цієї справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновками судів про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до частини 3 статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року та постанова Сумського
окружного адміністративного суду від 7
серпня 2012 року в нескасованій частині
прийняті з додержанням норм права, а
доводи касаційної скарги висновки
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 -
залишити без задоволення.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2012 року та постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 7 серпня 2012 року в нескасованій
частині у справі за позовом ОСОБА_4 до
Прокуратури Сумської області,
Відділення Державного казначейства у
місті Суми, третя особа - Державна
податкова інспекція у місті Суми, про
визнання дій незаконними та стягнення
коштів - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Стародуб О.П.

Тракало В.В.