Справа № 265/4648/14-а
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/4648/14-а
Провадження № 2-а/265/381/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Мельник І.Г., при
секретарях - Федорової А.С., Тушканової
Л.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя про визнання дій не
правомірними та зобов'язання зробити
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя Донецької області із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя (надалі - Управління ПФУ)
про визнання дій не правомірними та
зобов'язання зробити перерахунок
пенсії.

В обгрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що 28.11.2006 р. їй була
призначена пенсія за вислугу років. У
січні 2007 року вона відмовилася від
вказаної пенсії, тому що 09.01.2007 року
була прийнята на роботу лаборантом в
КЛПУ «Міський наркологічний диспансер
м.Маріуполя». 10.04.2013 року вона
звернулася до Управління ПФУ із заявою
про переведення її з пенсії за вислугу
років на пенсію за віком, враховуючи
стаж роботи з 09.01.2007 до 10.04.2013 року у
подвійному розмірі відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Так як відповідно до
ст.60 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», працюючи у КЛПУ
«Міський наркологічний диспансер
м.Маріуполя» лаборантом, вона має право
на обчислення стажу роботи у
подвійному розмірі. Проте, 26.07.2013 року
вона дізналася, що період роботи з 2007
року по 2013 рік їй не зарахований
відповідачем Управлінням ПФУ у
подвійному розмірі, а саме: замість
стажу роботи на 01.04.2013 р. у розмірі 46
років 7 місяців (де період з 09.01.2007 по
31.03.2013 розраховується у подвійному
розмірі: 6 років 2 місяці 23 дня х 2 = 12
років 5 місяців 16 днів), відповідач
Управління ПФУ нарахувало їй стаж
роботи у розмірі 40 років 5 місяців.
Посилаючись, зокрема на ст.60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Просила суд визнати дії Управління ПФУ
противоправними щодо не проведення
нарахування та виплати їй з 01.04.2013 року
стажу роботи з 09.01.2007 по 01.04.2013 рік у
подвійному розмірі; зобов'язати
Управління ПФУ здійснити їй
нарахування та виплату з 01.04.2013 року
стажу роботи з 09.01.2007 по 01.04.2013 рік у
подвійному розмірі, а також стягнути з
відповідача судовий збір у розмірі 73,08
гривень.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності,
підтримали позовні вимоги та просила
їх задовольнити, надав пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Представник відповідача Управління
ПФУ Матвійчук Н.Є., що діє на підставі
довіреності, під час судового
засідання, позовні вимоги не визнала,
вважала їх безпідставними. У
задоволенні позову просила відмовити,
посилаючись на письмові заперечення.
Відповідно до наданих заперечень
відповідач вказував, що відповідно до
п.16 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
положення Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років. Позивачка з 10.04.2013 року є
отримувачем пенсії за віком, а не за
вислугу років. Норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 01.04.2004 року, у випадку з
позивачкою ОСОБА_1 не передбачають
пільгового обчислення стажу роботи при
призначенні пенсії за віком, а
страховий стаж враховується в
одинарному розмірі, крім випадків
передбачених цим Законом. Таким чином,
підставі для зарахування стажу роботи
позивачки з 09.01.2007 по 31.03.2013 рік у
подвійному розмірі відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відсутні. Крім того,
відповідач Управління ПФУ посилалося
на пропущення позивачкою
шестимісячного терміну звернення до
суду відповідно до ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), так як про
порушення своїх прав, позивачка
дізналася ще 26.07.2013 року. Також вважало,
що підстав для задоволення позову з
01.04.2013 року не має, так як пенсія була
відновлена за віком лише з 10.04.2013 року.
Щодо стягнення суми судового збору, то
відповідач Управління ПФУ зазначило,
що відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», органи
Пенсійного фонду України звільняються
від сплати судового збору, а у випадку
задоволення позову ОСОБА_1, згідно ч.1
ст.94 КАС України, судові витрати
повинні бути покладені на Державний
бюджет України.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи
та оцінивши у сукупності надані докази,
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, позивачка ОСОБА_1 в
період з 28.11.2006 по 08.01.2007 рік отримувала
пенсію на вислугу років, як працівник
закладу охорони здоров'я.

З 09.01.2007 року виплата пенсії за вислугу
років була припинена, у зв'язку з
працевлаштуванням позивачки ОСОБА_1 на
посаду лаборанта до КЛПУ «Міській
наркологічний диспансер м. Маріуполя»
(а.с.8, 18).

10.04.2013 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до Управління ПФУ із заявою про
переведення її з пенсії за вислугу
років на пенсію за віком, враховуючи
стаж роботи з 09.01.2007 по 10.04.2013 років у
подвійному розмірі відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

З 10.04.2013 року позивачку ОСОБА_1 було
переведено на пенсію за віком, а у
загальний страховий стаж, період
роботи з 09.01.2007 по 31.03.2013 року було
зараховано в одинарному розмірі (а.с.9).

Відповідно до статті 60 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» робота в
лепрозорних і протичумних закладах
охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) лікування осіб, заражених
вірусом імунодефіциту людини або
хворих на СНІД, в інших інфекційних
закладах (відділеннях) охорони
здоров'я, у патолого-анатомічних і
реанімаційних відділеннях закладів
охорони здоров'я, а також у
психіатричних закладах охорони
здоров'я зараховується до стажу роботи
у подвійному розмірі.

На сьогоднішній день, принципи, засади
і механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду України визначається Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який
набрав чинності з 01.01.2004 року.

Стаття 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що право на
отримання пенсії мають, зокрема
громадяни України, які застраховані
згідно із цим Законом та досягли
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством порядку
і мають необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а також особи, яким до дня
набрання чинності цим Законом була
призначена пенсія відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(крім соціальних пенсій) або була
призначена пенсія (щомісячне довічне
грошове утримання) за іншими
законодавчими актами, але вони мали
право на призначення пенсії за Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Тобто, відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до загальних
умов отримання пенсії відносяться -
пенсійний вік та наявність страхового
стажу.

Відповідно ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страховий стаж
враховується в одинарному розмірі,
крім випадків, передбачених цим
Законом. Періоди трудової діяльності
та інші періоди, що враховувалися до
стажу роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, п.16 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. А абзац 2 цього
пункту встановлює, що положення Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
застосовуються лише в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Тобто, враховуючи вищенаведене,
положення ст.ст.55, 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» як до 01.01.2004
року, так і після, застосовуються лише
для визначенні права на призначення
пенсії за вислугу років, а не
визначення страхового стажу на
пільгових умовах. До страхового стажу
для обчислення розміру пенсії періоди
роботи після 01.01.2004 року зараховуються
на загальних підставах, тобто в
одинарному розмірі.

Враховуючи той факт, що зазначений
позивачкою ОСОБА_1 спірний період
роботи (09.01.2007 по 01.04.2013 року)
відноситься до часу, який наступив вже
після 01.01.2004 року, тобто дати набрання
чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та не відноситься до
визначенні права на призначення
пенсії, так як пенсія була вже
призначена, суд вважає, що вимоги
позивачки ОСОБА_1 є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8-11, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України
, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя про визнання дій не
правомірними та зобов'язання зробити
перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
Апеляційного адміністративного суду
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення або у разі
неприсутності сторін під час
проголошення постанови протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Суддя
Мельник І.Г.