Справа № 219/369/14-а (2-а/219/90/14)
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2014р. м. Київ
К/800/31449/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19.05.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Відділу Державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції , третя особа
Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про визнання
неправомірною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції з
вимогами про визнання неправомірною та
скасування постанови.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 18.03.2014р. відмовлено у задоволенні
позовних вимог про визнання незаконною
та скасування постанови від 10.01.2014р. про
повернення виконавчого документа
стягувачеві з мотивів недотримання
відповідачем норм Закону України «Про
виконавче провадження».

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2014р.
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено,
постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
в адміністративній справі № 219/369/2014-а
скасовано. Прийнято нову постанову,
позовні вимоги про визнання
неправомірною та скасування постанови
від 10.01.2014р. про повернення виконавчого
документа стягувачеві за виконавчим
провадженням № 40504978 задоволено.
Скасовано постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій області від 10.01.2014р. про
повернення виконавчого документа
стягувачеві за виконавчим
провадженням № 40504978.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний суд виходив з того,
що керівник органу державної
виконавчої служби у разі наявності
підстав для повернення виконавчого
документа стягувачу повинен подати
відповідно до Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012р. № 4901-6
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом 10 днів з дня
складання державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
судовим рішенням, УПФУ в м. Артемівську
та Артемівському районі Донецької
області звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції і відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Оскільки відсутні клопотання про
розгляд справи у судовому засіданні,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
відповідно до ст. 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
у письмовому провадженні, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою державного
виконавця від 11.04.2013р. відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-а-9048-2011 від 26.01.2012р., виданого
Артемівським міськрайонним судом
Донецької області на виконання рішення
суду, яким зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську Донецької області
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії ОСОБА_2 як особі,
що має статус дитини війни, за період з
15.12.2010р. по 22.07.2011р. включно, відповідно
до вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
редакції, яка діяла в цей період, у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням фактично
здійснених виплат. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
прийнята відповідно до ст.ст. 3, 19, 20, 25
Закону України "Про виконавче
провадження".

Постановою про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 10.01.2014р. з
посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону
України "Про виконавче провадження"
позивачеві повернутий виконавчий лист
з посиланням на те, що рішення про
стягнення коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконується
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 07.08.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17.09.2013р. задоволено заяву
державного виконавця, замінено спосіб
виконання рішення суду по
адміністративній справі №2-а-9248-2011
шляхом стягнення нарахованої, але не
сплаченої суми у розмірі 1 284,57 грн. з
Управління на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про виконавче провадження" № 606-XIV від
21.04.1999р. примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

У випадках, передбачених законом,
рішення судів щодо стягнення коштів
виконуються податковими органами,
банками та іншими фінансовими
установами. Рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку,
що передбачено ч.ч. 1-2 ст. 3 Закону № 606.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 вказаного Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішення
суду.

Нормами зазначеного закону
передбачено, що держава гарантує
виконання рішення суду виключно про
стягнення коштів, боржником за яким є
державний орган.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені ч.
1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, які видані
або ухвалені до набрання чинності цим
Законом, подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2
цього Закону суб'єкти, не було подано в
строк, встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

За приписами пункту 9 частини першої
статті 47 Закону № 606 виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

За правилами п. 7 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №845 від 03.08.2011р., у
разі наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
керівник органу державної виконавчої
служби подає відповідно до Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" Казначейству
протягом 10 днів з дня складення
державним виконавцем відповідного
акта оригінал виконавчого документа
разом із супровідним листом та
завірені належним чином державним
виконавцем копії інших матеріалів
виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про те, що
відповідачем не вчинено дій,
передбачених Законами України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" та "Про виконавче
провадження", не подано казначейству
оригінали виконавчих документів
позивача разом із супровідним листом
та завірені належним чином копії інших
матеріалів виконавчого провадження, а
тому неправомірним є постанова про
повернення позивачу виконавчого
документу.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанцій повно і
всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19.05.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.