Справа № А-15/122
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/16024/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Лосєва А.М.

Юрченко В.П.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську

на постанову Господарського суду
Iвано-Франківської області від 03
листопада 2009 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року

у справі № А-15/122

за позовом Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську

до Приватного підприємця ОСОБА_3

про стягнення за рахунок активів
боржника податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в м.
Івано-Франківську (далі - ДПІ в м.
Івано-Франківську; позивач) звернулась
до суду з позовом до Приватного
підприємця ОСОБА_3 (далі - ПП ОСОБА_3;
відповідач), в якому просила стягнути з
ПП ОСОБА_3 за рахунок її активів на
користь держави податковий борг з
податку на додану вартість у розмірі 5
538,00 грн., визначений податковим
повідомленням-рішенням № від 11
травня 2004 року, а також штрафні санкції
в розмірі 22,58 грн. та пеню в розмірі 1 125,75
грн., нараховані на зазначений
податковий борг.

Постановою Господарського суду
Iвано-Франківської області від 03
листопада 2009 року, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі, позивач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
постанови Господарського суду
Iвано-Франківської області від 03
листопада 2009 року, ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2012 року та прийняття нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачем проведено
позапланову документальну перевірку
ПП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог
законодавства про оподаткування за
період з 08 лютого 2001 року по 30 квітня
2004 року, за результатами якої
складено акт № 102/17-2 від 07 травня 2004
року.

На підставі зазначеного акту перевірки
ДПІ в м. Івано-Франківську прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 11 травня 2004 року, яким
відповідачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 5 538,00 грн. (3
692,00 грн. - основний платіж, 1 846,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції).

Вказаний акт індивідуальної дії
оскаржено ПП ОСОБА_3 в судовому порядку.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 01
жовтня 2004 року у справі №
А-15/205, залишеним без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 червня 2009
року, податкове повідомлення-рішення №
від 11 травня 2004 року визнано
недійсним.

Відповідно до частин 3, 5 статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, чинній на час
розгляду справи судом першої
інстанції) у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

Згідно з частиною 1 статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про відсутність в
розглядуваній ситуації правових
підстав для стягнення з відповідача
спірної суми податкового боргу з
податку на додану вартість.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Господарського суду
Iвано-Франківської області від 03
листопада 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську відхилити, а
постанову Господарського суду
Iвано-Франківської області від
03 листопада 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Лосєв А.М.

Юрченко В.П.