Справа № 2506/11103/2012
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Лямзіна Н.Ю.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 18 лютого 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі міста
Чернігова, Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Деснянського районного суду міста
Чернігова із адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в Деснянському районі міста Чернігова,
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 18 лютого 2013
року в задоволенні позову в частині
вимог про зобов'язання провести
перерахунок та виплату основної пенсії
відповідно до статті 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку шести мінімальних пенсій за
віком відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
частині вимог про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
основної пенсії відповідно до статті 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із розрахунку шести
мінімальних пенсій.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Головному Управлінні Пенсійного фонду
України в Чернігівській області та
йому призначено пенсію відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Позивач є учасником ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС, віднесений до
першої категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та має 3 групу інвалідності від
захворювання, пов'язаного з роботами по
ліквідації аварії на ЧАЕС.

Позивачу призначено пенсію по
інвалідності та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно ст.ст.
50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відсутність у позивача права на
отримання державної пенсії по
інвалідності згідно Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
фактично позивач отримує пенсію по
інвалідності у відповідності до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб».

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно абзацу 3 частини 4 статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції Закону, що
діяла до 28.12.2007 року), розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
по ІІІ групі інвалідності, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком.

У відповідності до вказаної норми
Закону, особи, зазначені в абзаці 3
частини 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
Закону, що діяла до 28.12.2007 року), мають
право на призначення державної пенсії
як інваліду ІІІ групи, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком.

Як свідчать матеріали справи, у травні
2009 року позивач звернувся з позовом про
визнання протиправною бездіяльності
відповідача та зобов'язання останнього
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю та державної пенсії як
інваліду ІІІ групи, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, згідно ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 26.10.2009 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено,
визнано протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області щодо
не проведення перерахунку пенсії
ОСОБА_2 з 22.05.2008 року відповідно до ст.ст.
50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано Головне
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області провести
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії ОСОБА_2, з 22.05.2008 року
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку шести мінімальних пенсій за
віком та 50 % мінімальної пенсії за
віком, що розраховується із розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
для відповідної категорії населення.

Ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 21.09.2011 року
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області
залишено без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 26.10.2009 року - без змін.

Ухвалою Вищого Адміністративного суду
України від 25.10.2012 року касаційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області задоволено
частково. Постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 26.10.2009
року та ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від 21.09.2011 року в
частині зобов'язання провести
перерахунок та виплату основної пенсії
ОСОБА_2 відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунку шести мінімальних пенсій
за віком скасовано, а справу в цій
частині направлено до суду першої
інстанції на новий розгляд. В іншій
частині судові рішення залишено без
змін.

За твердженням позивача, перерахунок
його державної пенсії як інваліду ІІІ
групи, щодо якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою,
відповідачем було здійснено не у
відповідності до абзацу 3 частини 4
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції Закону, що
діяла до 28.12.2007 року), а згідно підпункту
15 пункту 28 розділу II Закону України від
28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
якими були внесені зміни до змісту
абзацу 3 частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме: «Розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по IIІ групі інвалідності -
180 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність»
(абз. 3 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Як було зазначено вище, позивачу було
призначено пенсію по інвалідності
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб»,
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

В матеріалах даної справи не містяться
даних про те, що ОСОБА_2 звертався до
органу, що призначає пенсію, із заявою
про переведення його з одного виду
пенсії на інший.

Крім того, згідно Положення про Головні
управління Пенсійного фонду України
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
ПФУ від 27 червня 2002 року № 11-2
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 12 липня 2002 року за № 581/6869),
Головні управління Пенсійного фонду
України Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють призначення (перерахунок)
та виплату пенсії виключно
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу та іншим особам,
які мають право на пенсію згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб». У решті випадків
функції щодо призначення (перерахунку)
та виплати пенсії іншим категоріям
осіб в порядку, встановленому чинним
законодавством, здійснюють районні
управління відповідно до Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах в містах,
затверджених постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року № 8-2 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 року за № 442/6730).

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для задоволення позову ОСОБА_2
в частині вимог про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
основної пенсії відповідно до статті 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із розрахунку шести
мінімальних пенсій за віком.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
09 жовтня 2012 року у справі № 21-351а12.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 18 лютого 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.