Справа № 2а-1521/10/0670
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/8391/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Островича С.Е., Бухтіярової І.
О., Федорова М.О.

розглянула в порядку попереднього
провадження касаційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року у справі за позовом Підприємства
облспоживспілки "Житомирська
універсальна база" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Підприємство облспоживспілки
"Житомирська універсальна база" (далі -
ПО "Житомирська універсальна
база") звернулось до суду з позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - Житомирська ОДПІ) в
якому просить визнати нечинними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року позов ПО "Житомирська
універсальна база" задоволено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року апеляційну скаргу Житомирської
ОДПІ залишено без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
Житомирська ОДПІ подала касаційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2014 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити ПО "Житомирська
універсальна база" у задоволенні
позову.

ПО "Житомирська універсальна база"
подало письмові заперечення на
касаційну скаргу Житомирської ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

ДПІ у м. Житомирі проведена планова
виїзна перевірка ПО "Житомирська
універсальна база" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2008
року по 30 червня 2009 року. За
результатами перевірки складено акт
№6625/23-1/01771544/0110 від 02 жовтня 2009 року.

Перевіркою встановлено порушення ПО
"Житомирська універсальна база" вимог
пп. 7.2.1 п. 7.2, п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" внаслідок чого занижено
податок на додану вартість на 548684, 00
грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у м.
Житомирі прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від 14
жовтня 2009 року, яким ПО "Житомирська
універсальна база" занижено ПДВ на суму
548684, 00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 274342, 00 грн.
За наслідками оскарження в
адміністративному порядку прийнято
податкові повідомлення-рішення
№/1 від 18 грудня 2009 року та
№/2 від 24 лютого 2010 року.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ПО "Житомирська
універсальна база" та ТОВ "Торговий дім
"Агромир" укладено договір
купівлі-продажу №001/01-20 від 20 січня 2009
року, та додаткові угоди на купівлю
пшениці та кукурудзи. Поставка товару
за договором підтверджена актами
приймання-передачі, видатковими
накладними та податковими накладними,
відображенням господарських операцій
у бухгалтерському обліку та податковій
звітності. Реальність здійснення
господарських операцій за договором
підтверджено рішенням Господарського
суду Одеської області від 10 грудня 2010
року у справі №25/147-10-4687, яке набрало
законної сили і яким встановлено факт
виконання зобов'язань ТОВ "Торговий дім
"Агромир" перед "Житомирська
універсальна база".

Згідно довідки ДПІ у Приморському
районі м. Одеси №6657/23-5/895/32117808/15 від 28
травня 2010 року про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ "Торговий дім "Агромир"
щодо підтвердження відомостей
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з ПО "Житомирська
універсальна база" за період з 01 січня
2008 року по 31 травня 2009 року не
встановлено розбіжностей з
відомостями, отриманими від ПО
"Житомирська універсальна база".

Крім того, реальність господарських
операцій підтверджено простим
складським свідоцтвом на зерно та
складськими квитанціями на зерно,
виданими ТОВ "Компанія "Мар Шиппінг".
Згідно відповіді Державного
підприємства "Держреєстри України" на
запит податкового органу, ТОВ "Торговий
дім "Агромир" та ТОВ "Компанія "Мар
Шиппінг" протягом 2006-2009 років зберігали
зерно на сертифікованих зернових
складах, що підтверджено складськими
документами на зерно. Банківські
розрахунки за отримане зерно та
кукурудзу підтверджені виписками по
рахунку.

Відповідно до пп. 7.2.1. п.7.2. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" платник податку зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну, що
має містити зазначені окремими
рядками: порядковий номер податкової
накладної; дату виписування податкової
накладної; повну або скорочену назву,
зазначену у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місце розташування юридичної особи або
місце податкової адреси фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; опис
(номенклатуру) товарів (робіт, послуг)
та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або
скорочену назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ціну поставки
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що податкові накладні №4 від 23 січня 2009
року, №17 від 19 березня 2009 року, №41 від 22
травня 2009 року, на підставі яких ПО
"Житомирська універсальна база"
сформовано податковий кредит,
відповідають вимогам пп. 7.2.1. п. 7.2 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" та містять всі необхідні
дані.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг) та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно вимог пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими побідними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

За таких обставин суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли висновку,
що ПО "Житомирська універсальна база"
правомірно сформовано податковий
кредит, а тому податкові повідомлення
рішення Житомирської ОДПІ є
протиправними.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог ПО "Житомирська
універсальна база".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович І. О. Бухтіярова М.О.
Федоров