Справа № 813/4864/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.
Справа № 876/13003/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г.,Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від25.09.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання незаконними дій та
скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання неправомірними дій інспекції
Державного
архітектурного-будівельного контролю
у Львівської області та скасування
припису №5/01-3 від 10.01.2013 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
згідно свідоцтва про право власності
на квартиру №22904-з від 01.10.2007 року,
виданого Управлінням комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проте
перевірка була проведена без
присутності інших співвласників -
суб'єкта містобудування, що вбачається
із Акту перевірки №5/01-з та Припису
№5/01-3 від 10.01.2013 року, де від суб'єкта
містобудування виступає ОСОБА_1 В
оскаржуваному приписі інспектор
зазначив, що гр. ОСОБА_1 самостійно
здійснив виконання будівельних робіт -
надбудову мансардного поверху над
квартирою АДРЕСА_1 без виготовленої та
затвердженої проектної документації
та дозволу на виконання будівельних
робіт. Однак інспектором ДАБК у
Львівській області не вказано, з чого
він зробив висновок, що на зазначену
забудову відсутня проектна
документація, адже позивачем була
замовлена та виготовлена документація
на виконання будівельних робіт, є лист
звернення до Львівської міської ради
із вказаним переліком документів, які
на той час були і які слід було подати
до ЛМР, та листи звернення до інших
органів державної влади і місцевого
самоврядування.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
задоволено позовні вимоги,оскільки суд
погодився з наведеними позивачем
доводами.

Дану постанову суду оскаржив
відповідач, вважає її такою, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати та прийняти
нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
покликається на те, що в результаті
проведеної перевірки встановлено, що
ОСОБА_1 здійснив виконання будівельних
робіт по АДРЕСА_1 без виготовленої та
затвердженої проектної документації
та дозволу на виконання будівельних
робі, чим порушив вимоги ст.ст.7,9,27
Закону України «Про архітектурну
діяльність» та ст.29 Закону України «Про
планування та забудову територій». За
результатами перевірки складено акт
проведення перевірки №5/01-з від 10.01.2013 р.
та припис, яким вимагалося в 60 денний
термін знести об'єкт самочинного
будівництва та привести частину
багатоквартирного житлового будинку
до попереднього стану. 26.03.2013р. ІДАБК у
Львівській області проведено
позапланову перевірку на виконання
вимог припису №5/01-3 від 10.01.2013 р. на
підставі якої складено акти
позапланової перевірки.

Апелянт вважає, що відповідно до
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року
визначено, що цей Порядок визначає
процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Інспекція ДАБК у Львівській області
наголошує, що в даному випадку є
складносурядне речення, яке включає
дві незалежні однин від одного частини
з'єднані сполучником «та», а тому по
вказаному Порядку - здійснення
перевірки інспекцією може проводитись
на IV і V категорії складності, що
стосується ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі, у судове засідання не прибули,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд проведено у
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити, з наступних
мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Львівській області відповідно до
положень ст.13 Закону України «Про
архітектурну діяльність» є спеціально
уповноваженим органом державної
виконавчої влади та згідно ст.10 цього ж
Закону здійснює повноваження щодо
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
під час здійснення проектування й
будівництва об'єктів житлової та іншої
забудови.

Судом встановлено, що10.01.2013р.Інспекцією
ДАБК у Львівській області проведено
позапланову перевірку дотримання
позивачем вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
при реконструкції квартири АДРЕСА_1
шляхом надбудови мансардного поверху,
про що складено акт №5/01-3.

За результатами перевірки
відповідачем 10.01.2013 року складено акт,
за наслідком якого винесено припис, у
якому вимагається від ОСОБА_1 у 60-ти
денний термін з дня отримання даного
припису, з метою усунення порушень
містобудівного законодавства, знести
об'єкт самочинного будівництва -
надбудову мансардного поверху над
квартирою АДРЕСА_1 у м. Львові та
привести частину багатоквартирного
житлового будинку до попереднього
стану (згідно технічної документації
на будинок).

Підставою винесення припису є
встановлене при перевірці виконання
позивачем будівельних робіт з
надбудови мансардного поверху над
спірною квартирою без виготовлення та
затвердження проектної документації
та дозволу на виконання будівельних
робіт.

Перевіряючи правомірність рішення
відповідача, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Перевірка державним інспектором
проведена відповідно до ст. 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та згідно з Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі -
Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
архітектурну діяльність" об'єкти
архітектурної діяльності (об'єкти
архітектури) - будинки і споруди
житлово-цивільного, комунального,
промислового та іншого призначення, їх
комплекси, об'єкти благоустрою,
садово-паркової та ландшафтної
архітектури, монументального і
монументально-декоративного
мистецтва, території (частини
територій)
адміністративно-територіальних
одиниць і населених пунктів.

Статтею 32 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначено, що усі об'єкти будівництва
поділяються на І, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку
віднесення об'єктів будівництва до IV і V
категорій складності, затвердженого
постановою КМУ від 27.04.2011 № 557 цей
Порядок визначає механізм віднесення
об'єктів будівництва різного
функціонального призначення до IV і V
категорій складності. Віднесення
об'єкта будівництва до відповідної
категорії складності здійснюється
проектувальником і замовником.

Згідно з п. 5 Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності, до IV категорії складності
відносяться об'єкти будівництва, які
мають хоча б одну з таких ознак:1)
розраховані на постійне перебування
більш як 300 осіб та (або) періодичне
перебування більше 500 осіб;2) становлять
можливу небезпеку для більш як 10000 осіб,
які перебувають поза об'єктом;3) у разі
аварії або неможливості
(недоцільності) подальшої
експлуатації:- можуть спричинити
збитки в обсязі понад 15000 мінімальних
розмірів заробітних плат;- можуть
призвести до припинення
функціонування об'єктів транспорту,
зв'язку, енергетики та інженерних мереж
регіонального рівня;- можуть призвести
до втрати об'єктів культурної спадщини
місцевого значення.

Разом з тим, згідно з п. 6. вказаного
Порядку до V категорії складності
відносяться об'єкти будівництва, які
мають хоча б одну з таких ознак:1) згідно
із Законом України "Про об'єкти
підвищеної небезпеки" є об'єктами
підвищеної небезпеки;2) розраховані на
постійне перебування більш як 400 осіб
та (або) періодичне перебування понад
1000 осіб;3) становлять можливу небезпеку
для більш як 50000 осіб, які перебувають
поза об'єктом;4) у разі аварії або
неможливості (недоцільності) подальшої
експлуатації:- можуть спричинити
збитки в обсязі понад 150000 мінімальних
розмірів заробітних плат;- можуть
призвести до припинення
функціонування об'єктів транспорту,
зв'язку, енергетики та інженерних мереж
загальнодержавного значення;- можуть
призвести до втрати об'єктів
культурної спадщини національного
значення.

Згідно з п. 7 Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності, під час проведення
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єктах самочинного
будівництва (у разі відсутності
проектної документації) категорія
складності таких об'єктів визначається
посадовими особами
Держархбудінспекції та її
територіальних органів, а в разі
необхідності - шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
сертифікат.

Пунктом 16 Порядку визначено, що за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком

Таким чином, Порядком визначено
суб'єктів будівництва та
правовідносини щодо яких відповідачем
можуть здійснюватися відповідні
заходи. Суб'єкти будівництва - суб'єкти,
які здійснюють господарську
діяльність, пов'язану з будівництвом
об'єкта архітектури який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.
Правовідносини - контроль за
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов, при якому
складається акт перевірки відповідно
до вимог установлених цим Порядком за
результатами перевірки суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до ІV категорії складності.

Зазначеним Порядком не передбачено
проведення перевірки щодо будівництва
фізичними особами, а також об'єктів
будівництва, які не відносяться до IV і V
категорії складності.

Крім того, в акті перевірки та в
оскаржуваному приписі відповідачем не
зазначено, що об'єкт позивача
відноситься до IV чи V категорій
складності, що б давало йому підстави
здійснювати перевірку згідно Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553 та
виносити з посиланням на вказаний
Порядок оскаржуваний припис.

Відтак, необхідно погодитись з
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем не доведено, що об'єкт
будівництва позивача відноситься до IV
і V категорій складності, а отже до
вказаних правовідносин не може
застосовуватись вищенаведений
Порядок.

Водночас, згідно ч. 7 ст.376 ЦК України у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Відповідач як орган державного
архітектурно-будівельного контролю
наділений правом звернення до суду в
порядку ч.7 ст. 376 ЦК України з позовом
про знесення самочинного будівництва.

При тому, як вбачається із матеріалів
справи, відповідно до висновку за
результатами інженерно-технічного
обстеження на відповідність державним
стандартам, будівельним нормам і
правилам, нормативним актам з пожежної
безпеки, санітарному законодавству, що
діяли на момент закінчення будівництва
об'єкта: квартира АДРЕСА_2, за
результатами обстеження (несучі,
загороджуючі конструкції та мережі)
після реконструкції з влаштуванням
другого рівня (мансарди) відповідають
вимогам чинних будівельних норм, що
діяли на період закінчення
будівництва, нормативним актам з
пожежної безпеки та санітарному
законодавству України, квартира може
бути прийнята в експлуатацію. Всі
конструкції виконані з забезпеченням
спільної роботи і їх демонтаж порушує
цілісність будівлі. Крім того,
демонтажні роботи є роботами
підвищеної небезпеки, що потребують
відселення мешканців і є недоцільним.
Для приведення будинку у повну
відповідність до вимог норм необхідно
замінити та влаштувати додаткові
перемички на сходовій клітці і
забезпечити нормативну висоту проходу
200 см.

Згідно листа Департаменту
містобудування Львівської міської
ради від 15.04.2013 року при розгляді
"Проекту завершення самочинної
реконструкції частини житлового
будинку АДРЕСА_1 м. Львові вважав
технічно можливим завершення
самочинно розпочатої реконструкції
квартир № 5 та № 6 з розширенням за
рахунок надбудови та влаштуванням двох
окремих квартир на АДРЕСА_1, для чого
позивачеві рекомендовано звернутися у
Залізничну районну адміністрацію.

Крім того, матеріалами справи
встановлено, що згідно Свідоцтва про
право власності на квартиру №22904-з від
01.10.2007 року, виданого Управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, квартира, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Виходячи з того, що в Акті перевірки
№5/01-3 та Приписі №5/01-3 від 10.01.2013 року
вказаний лише ОСОБА_1, перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності та
будівельних норм була проведена без
присутності інших співвласників.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Необхідно погодитись з висновком суду
першої інстанції, що інспекція ДАБК у
Львівській області як суб'єкт владних
повноважень належним чином не довела
правомірність прийнятого рішення щодо
винесення припису №5/01-3 від 10.01.2013 року,
оскільки сторона відповідача не
представила жодних доказів на
обґрунтування параметрів та
властивостей спірної будівлі при
віднесенні її до IV чи V категорії
складності, не наведено принципів,
методів та моделей відповідних
розрахунків, визначених
законодавством.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційних скаргах доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційні скарги без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст.197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області залишити
без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013року
у справі №813/4864/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
Н.Г.Левицька

І.М.Обрізко