Справа № 804/13127/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р. Справа № 804/13127/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області до
Публічного акціонерного товариства
"Синельниківська теплоізоляція" про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Синельниковому та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Синельниківська теплоізоляція», в
якому просило стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за серпень
2014 року у сумі 3532,41 грн., з яких: 2128,57 грн.
- витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених особам,
які працювали на роботах із шкідливими
та важкими умовами праці за списком №1
та 1403,84 грн. - витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
особам, які працювали на роботах із
шкідливими та важкими умовами праці за
списком №2.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що відповідач, в порушення
вимог пункту 2 Прикінцевих положень
Закону України від 09 липня 2003 року №
1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-ІV) та пункту 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженої постановою
правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1
(далі - Інструкція), не здійснює
своєчасні розрахунки з позивачем по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до п. «а»,
«б»-«з» ст.13 Закону України від 05
листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-ХІІ), особам, які були зайняті повний
робочий день на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списками №1 та №2, через що у
нього утворилася заборгованість у
розмірі 3532,41 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
просив розглянути справу без участі
представника.

Відповідач заперечень на позовну заяву
та повноважного представника у судове
засідання не направив. Про час і місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Частиною 8 ст. 35 КАС України вважається,
що повістку вручено юридичній особі,
якщо вона доставлена за адресою,
внесеною до відповідного державного
реєстру, або за адресою, яка зазначена
її представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Публічне
акціонерне товариство
«Синельниківська теплоізоляція» () зареєстроване в
Управлінні Пенсійного фонду України в
місті Синельниковому та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-ІV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом №
1058-IV питання щодо відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а" -
"б" статті 13 Закону № 1788-XII було
врегульовано Законом України від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 400/97-ВР),
відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1
якого відповідач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону
№ 400/97-ВР встановлено ставку на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
ПФУ плату, що покриває фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій особам,
які були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам, відповідно до
пунктів "а", "б" частини першої статті 13
Закону № 1788-XII за списком №1 та списком
№2, покриваються підприємствами та
організаціями. При цьому обов'язок
підприємств та організацій з
відшкодування цих витрат, понесених
ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний
із датою призначення такої пенсії чи
часом набуття необхідного для цього
пільгового стажу (до чи після набрання
чинності Законом № 1058-IV).

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-ХІІ.

Порядок відшкодування витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно п.п.6.4, 6.5, 6.8, 6.9 та 6.10 п.6
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.
Підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць. У разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які
мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає "Повідомлення"для
зазначених підприємств через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунок
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
працівникам відповідача на підставі п.
«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», якою визначені
умови призначення пільгових пенсій за
віком та перелік осіб, які мають право
на такі пенсії, було призначено та
виплачувались пенсії за віком на
пільгових умовах (робота за Списком №1),
що підтверджується наданими позивачем
копіями протоколів про призначення
пенсій цим пенсіонерам із розрахунками
стажу та розподілом пільгового стажу;
копіями довідок про особливий характер
праці цих осіб та довідок щодо їх стажу
роботи.

Крім того, працівникам відповідача на
підставі п.«б» ч.1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», якою
визначені умови призначення пільгових
пенсій за віком та перелік осіб, які
мають право на такі пенсії, було
призначено та виплачувались пенсії за
віком на пільгових умовах (робота за
Списком №2), що також підтверджується
наданими позивачем копіями протоколів
про призначення пенсій цим пенсіонерам
із розрахунками стажу та розподілом
пільгового стажу; копіями довідок про
особливий характер праці цих осіб та
довідок щодо їх стажу роботи.

При цьому, органом Пенсійного фонду
були сформовані та направлені
відповідачеві розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій вищевказаним особам
за листопад 2013 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку
суми боргу та копій розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, визначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону № 1058-ІV в частині пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ч.1 ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за серпень 2014 року
загальна сума заборгованості
відповідача по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України за серпень 2014 р.
складає 2128,57 грн.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку суми боргу та розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, визначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону № 1058-ІV в частині пенсій,
призначених відповідно до п.п. «б» - «з»
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за серпень 2014 року,
загальна сума заборгованості
відповідача по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та особам, які були
зайняті на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці затверджених Кабінетом
Міністрів України за серпень 2014 р.
складає 1403,84 грн.

Таким чином, загальна сума фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, яка має бути
відшкодована відповідачем, становить
3532,41 грн.

На час розгляду справи судом доказів
погашення відповідачем заборгованості
по відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій суду не
надано. Також суду не надано і доказів
того, що відповідачем оскаржені у
встановленому законодавством порядку
рішення органів Пенсійного фонду
України про призначення його
працівникам пільгових пенсій та
доказів оскарження розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, надісланих
відповідачу.

При цьому, судом також враховується і
те, що розрахунки органів Управління
Пенсійного фонду України фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій є узгодженими з моменту їх
отримання відповідачем і обов'язковими
для виконання. Розрахунок є актом
індивідуальної дії суб'єкта владних
повноважень, його відповідач не
оскаржив, тому отримані розрахунки є
обов'язковими для виконання, тобто
підлягають сплаті.

Зазначеної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
суд України у своїй ухвалі від 25.11.2010 р.
у справі № 26993/09.

Правомірність та законність
компенсації підприємствами витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до п.
«а-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» підтверджено також і
постановами Верховного Суду України,
зокрема від 23.03.2010 р., від 13.02.2012 р. та від
25.09.2012р.

Зважаючи на наведене, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Синельниківська
теплоізоляція» (52500, Дніпропетровська
обл., м.Синельникове, вул.Кирпична,
буд.13, ) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області (52500,
Дніпропетровська обл., м.Синельникове,
вул.Миру, буд.27) заборгованість за
серпень 2014 року по відшкодуванню
виплати і доставки пенсій за списком №1
в сумі 2128,57 грн., заборгованість за
листопад 2013 року по сумі витрат на
виплату і доставку пенсій за списком №2
у розмірі 1403,84 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова