Справа № 819/2182/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2182/14-a

"10" жовтня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі до Тернопільського
державного науково-технічного
підприємства «Промінь» про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду
України в місті Тернополі (далі - УПФУ в
місті Тернополі, позивач) звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Тернопільського державного
науково-технічного підприємства
«Промінь» (далі - ТД НТП «Промінь»,
відповідач) про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначених
згідно із Законом України «Про наукову
та науково-технічну діяльність», і
сумою пенсій, обчислених відповідно до
інших законодавчих актів, у розмірі
15376,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що троє колишніх працівників ТД НТП
«Промінь» за період роботи на
підприємстві отримали необхідний
науковий стаж для призначення пенсій
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність». Однак, відповідач, в
порушення вимог Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», не сплатив Пенсійному
фонду України кошти на покриття сум
пенсій таких наукових працівників.
Сума заборгованості по відшкодуванню
різниці між сумою пенсій, призначених
на підставі Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», та сумою пенсій,
обчислених відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, за період з 01.04.2014 року
по 30.09.2014 року склала 15376,24 грн., яку
позивач просить стягнути з ТД НТП
«Промінь».

Представник позивача у судове
засідання не прибув, проте подав до
суду клопотання від 10.10.2014 року про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча в розумінні
статей 33, 35 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а. с. 21), причини
неприбуття представника до суду не
повідомив. Разом з тим, представник
відповідача подав до суду заяву від
10.10.2014 року про визнання
адміністративного позову в повному
обсязі (а. с. 24).

Частиною четвертою статті 122 КАС
України передбачено, що особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Відповідно до частини
четвертої статті 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Згідно з
частиною шостою статті 128 КАС України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Як передбачено частиною першою статті
41 КАС України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної
справи здійснено в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів, без фіксування
адміністративного процесу технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ТД НТП «Промінь»
зареєстроване як юридична особа (а. с.
6-8), відповідач взятий на облік в УПФУ в
місті Тернополі як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Колишнім працівникам ТД НТП «Промінь»
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 призначена
пенсія як науковим працівникам
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
від 13.12.1991 року № 1977-ХІІ.

За період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року
відповідачеві нараховано до
відшкодування витрати на фінансування
різниці між сумою пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
і сумою пенсій, обчислених відповідно
до інших законодавчих актів, у розмірі
15376,24 грн., що визначені органом
Пенсійного фонду у відповідних
повідомленнях, які щомісяця
надсилались відповідачу (а. с. 10-18).

Згідно з розрахунком заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат, що
становлять різницю між сумою пенсій,
призначених як науковим працівникам, і
сумою пенсій, обчислених на загальних
підставах, за період з 01.04.2014 року по
30.09.2014 року заборгованість ТД НТП
«Промінь» перед органами Пенсійного
фонду становить 15376,24 грн., яка не
сплачена станом на 10.10.2014 року (а. с. 9).

До спірних правовідносин суд
застосовує наступні правові норми.

Стаття 24 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» від 13.12.1991
року № 1977-XII далі - Закон № 1977-XII)
передбачає умови, на яких за наявності
необхідного стажу наукової роботи,
призначається пенсія науковим
працівникам.

Відповідно до частини третьої статті 24
цього ж Закону пенсії науковим
(науково-педагогічним) працівникам
призначаються в розмірі 80 відсотків
від сум заробітної плати наукового
(науково-педагогічного) працівника, яка
визначається відповідно до статті 23
цього Закону та частини другої статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та на яку відповідно до
законодавства нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування (внески).

Частиною дев'ятою статті 24 Закону №
1977-XII передбачено, що різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується: для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів державного бюджету; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Відповідач є державною небюджетною
науковою установою, яка має
відшкодовувати 50 відсотків різниці між
сумою пенсій, призначених відповідно
до Закону № 1977-XII, та сумою пенсій,
обчислених відповідно до інших
законодавчих актів, на які має право
науковий працівник.

Згідно з пунктом 2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 372 від 24.03.2004 року (далі - Порядок), за
рахунок коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Пункт 5 Порядку визначає, що розмір
витрат на фінансування різниці у
розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення. Зазначені
підприємства, установи, організації та
заклади самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.

У спірному випадку за відповідачем
рахується заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату
пенсій, що становлять різницю між сумою
пенсій, призначених згідно із Законом
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», і сумою
пенсій, обчислених відповідно до інших
законодавчих актів, у розмірі 15376,24 грн.,
яка підтверджена належними та
допустимими доказами, визнається
відповідачем.

Згідно зі статтею 136 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, судове рішення у зв'язку з
відмовою від адміністративного позову,
визнанням адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач - визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Суд не приймає відмови від
адміністративного позову, визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії позивача або відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем адміністративного позову
про стягнення заборгованості не
суперечить закону та не порушує
чиї-небудь права, свободи або інтереси,
а тому приймається судом. Таким чином,
враховуючи наведені положення чинного
законодавства та встановлені
обставини справи, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Тернопільського державного
науково-технічного підприємства
«Промінь» (46016, Тернопільська область,
місто Тернопіль, вулиця Текстильна,
будинок 28, ідентифікаційний код 14040960)
на користь управління Пенсійного фонду
України в місті Тернополі (46001,
Тернопільська область, місто
Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17,
ідентифікаційний код 21157094) на р/р №
519 в ТВБВ № 10019/032 філії
Тернопільського обласного управління
АТ «Ощадбанк» ПАТ «Державний Ощадний
банк України», МФО 338545, код платежу 50020100
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначених
згідно із Законом України «Про наукову
та науково-технічну діяльність», і
сумою пенсій, обчислених відповідно до
інших законодавчих актів, у розмірі 15376
(п'ятнадцять тисяч триста сімдесят
шість) гривень 24 двадцять чотири)
копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна:

Суддя
Чепенюк
О.В.