Справа № 9101/137122/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 0807/789/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.03.2012р. у
справі №0807/789/12

за позовом ОСОБА_2

до Відділу державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області

треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_1

про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся до адміністративного суду з
позовом про скасування постанови
Відділу державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області (далі по тексту - відповідач) в
частині накладання арешту на житловий
будинок, розташований в м.Мелітополі
Запорізької області по вул.Річкова, б.75,
який належить третій особі, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ОСОБА_3 (далі по тексту - третя
особа 1).

Позивач обґрунтував свої позовні
вимоги тим, що зазначене накладення
арешту незаконне, оскільки
забезпечувальні (приватні) обтяження,
які зареєстровані у Реєстрі обтяжень
на користь позивача на підставі
договору іпотеки, мають вищий
пріоритет над публічними обтяженнями,
де обтяжувачем виступає відділ
державної виконавчої служби.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. Суд погодився з позивачем,
що згідно із Законом України «Про
іпотеку» позивач має пріоритет щодо
обтяження стосовно майна, яке належить
ОСОБА_4, оскільки право вимоги на
вказане нерухоме майно згідно з
договором іпотеки від 14.11.2009р.
встановлене раніше, ніж накладено
арешт відповідачем.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач оскаржує
постанову суду в апеляційному порядку.
Апелянт вважає судове рішення
незаконним. В обґрунтування
апеляційних вимог зазначається, що
приймаючи постанову, суд першої
інстанції не встановив та не дослідив
належним чином фактичні обставини
справи, невірно застосував норми
матеріального права. Апелянт
стверджує, що оспорювана постанова
відповідача складена відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Позивач заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, судове рішення
вважає законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 14.11.2009 між
громадянином ОСОБА_5 і громадянином
ОСОБА_4 укладено договір позики в
розмірі 21770 євро (що за курсом НБУ на
дату укладання цього Договору
становить 258812,00грн.) Зазначену суму
грошей громадянин ОСОБА_4 отримав і
зобов'язався повернути в строк до
14.11.2010. Договір позики був нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Мелітопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстраційним номером №5741 від 14.11.2009р.
(а.с.8).

Матеріали спарви підтверджують, що в
якості забезпечення повергнення
позики між громадянином ОСОБА_5 і
громадянином ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки від 14.11.2009, на підставі
якого в іпотеку громадянину ОСОБА_5
(Іпотекодержателю) було надано
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок з усією садибою, розташований в
м. Мелітополі Запорізької області, вул.
Річкова, буд. 75, який належить на праві
власності громадянину ОСОБА_4
Зазначений договір іпотеки був
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Мелітопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 14.11.2009 за
реєстраційним номером №5743. Відомості
про обтяження 14.11.2009 були внесені до
Єдиного державного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
що підтверджується записом №1 (а.с.9).

01.06.2011 між громадянином ОСОБА_5 та
громадянином ОСОБА_2 був укладений
договір відступлення права вимоги
(цісії). За цим договором ОСОБА_5
здійснює відступлення прав вимоги, а
ОСОБА_2 приймає право вимоги боргу до
громадянина ОСОБА_4, який одночасно є
позичальником за договором позики від
14.11.2009.

01.06.2011 між громадянином ОСОБА_5 та
громадянином ОСОБА_2 був укладений
договір про відступлення прав вимоги
за договором іпотеки (цесія) за цим
договором ОСОБА_5 здійснює
відступлення прав вимоги, а ОСОБА_2
приймає право вимоги виконання
зобов'язань ОСОБА_5 до ОСОБА_4 за
договором іпотеки від 14.11.2009р. (а.с.12-13).

21.10.2011 постановою державного виконавця
ВП №29370343 накладено арешт на майно
боржника та оголошено заборону на його
відчуження на підставі виконавчого
листа №2-1666/11, виданого Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 суми боргу за
розписками від 01.01.2009, та від 29.05.2009 в
розмірі 278600 грн. 00 коп. 3% річних від
простроченої суми в розмірі 3297 грн. 40
коп., а також судові витрати 1820 грн. 00
коп. Загальна сума стягнення - 283717 грн. 40
коп. (а.с.7)

Вказаною постановою було накладено
арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 а
саме: комплекс за адресою: АДРЕСА_2 в
межах суми стягнення; будинок за
адресою: АДРЕСА_3 в межах суми
стягнення; будинок за адресою: АДРЕСА_1
в межах суми стягнення 283717 грн. 40 коп.

На підставі винесеної постанови 24.10.2011
до Єдиного державного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
внесені відомості про обтяження всього
нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 -
запис №3 (а.с.14-16).

Заочним рішенням Мелітопольського
міського суду Запорізької області від
23.06.2011 по справі №2-1666/2011 звернено
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
суми боргу за розписками від 01.01.2009, та
від 29.05.2009 в розмірі 278600 грн. 00 коп. 3%
річних від простроченої суми в розмірі
3297 грн. 40 коп. а також судові витрати 1820
грн. 00 коп. - на загальну суму 283 717 грн. 40
коп. (а.с.48)

21.10.2011р. державним виконавцем винесено
постанову ВП №29370343 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження на підставі
виконавчого листа №2-1666/11, виданого
Мелітопольським міськрайонним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу за
розписками від 01.01.2009, та від 29.05.2009 в
розмірі 278600 грн. 00 коп. 3% річних від
простроченої суми в розмірі 3297 грн. 40
коп. а також судові витрати 1820 грн. 00
коп. на загальну суму 283717 грн. 40 коп.
Накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_4 та знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 в межах суми
стягнення; а саме: будинок за адресою:
АДРЕСА_3 в межах суми стягнення; будинок
за адресою: АДРЕСА_1 в межах суми
стягнення 283717 грн. 40 коп.

Вказане рішення суду набрало законної
сили 04.07.2011, що підтверджується
відміткою суду на копії рішення.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 3 Закону
України "Про іпотеку" у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

За визначенням понять, наданих у абз. 11,
12 ст. 1 Закону України "Про іпотеку"
пріоритет - це переважне право однієї
особи відносно права іншої особи на те
ж саме нерухоме майно; вищий пріоритет -
пріоритет, встановлений раніше
будь-якого іншого пріоритету стосовно
одного й того ж нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 62-1 Закону України
"Про виконавче провадження" (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) звернення стягнення на
предмет іпотеки і його реалізація для
задоволення вимог іпотекодержателя
здійснюються відповідно до умов
іпотечного договору. На майно, щодо
якого встановлено іпотеку чи накладено
заборону на відчуження, не може бути
звернено стягнення для задоволення
вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями згідно із Законом
України "Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати".

З урахуванням вимог ч.2 ст.19 Конституції
України суд першої інстанції дійшов
вірного висновку щодо обґрунтованості
позовних вимог.

Як вбачається із витягу з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна обтяження нерухомого
майна згідно договору іпотеки від
14.11.2009р., зареєстроване 14.11.2009р.,
заявником є Приватний нотаріус
Мелітопольського міського
нотаріального округу.

За встановлених обставин вірним є
висновок суду про те, що позивач має
пріоритет щодо обтяження стосовно
майна, яке належить ОСОБА_4, оскільки
право вимоги на вказане нерухоме майно
згідно з договором іпотеки від 14.11.2009р.
встановлене раніше, ніж накладено
арешт відповідачем.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду. Суд об'єктивно, повно і
всебічно дослідив обставини, які мають
значення для справи. Висновки суду
відповідають нормам законодавства та
підтверджуються зібраними по справі
доказами. Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.03.2012р. у
справі № 0807/789/12 залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.03.2012р. у
справі № 0807/789/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у
відповідності до ст.254 КАС України та
може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна