Справа № 2-а-63/12
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"30" вересня 2014 р.
Справа № 2-а-63/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на ухвалу Олевського районного суду
Житомирської області від "22" квітня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячної
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою, в якій просив змінити
спосіб та порядок виконання рішення за
виконавчим листом №2-а-63/12 в частині
зобов'язання відповідача провести
виплату пенсії.

Як на підставу для задоволення заяви
посилався на те, що постанову суду в
частині зобов'язання виконано, однак,
виплату коштів не проведено у зв'язку з
відсутністю відповідного фінансування
з Державного бюджету на виплату доплат
по рішенню судів.

Ухвалою Олевського районного суду
Житомирської області від 22 квітня 2014
року відмовлено в задоволенні заяви
ОСОБА_3 про зміну способу і порядку
виконання рішення суду по справі
№2-а-63/12.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
постановити ухвалу, якою заяву про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення задовольнити.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, хоча про дату, час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу згідно ст.195 КАС
України, колегія суддів уважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою
Олевського районного суду від 10.07.2012
року, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії
відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 17.06.2011 по 23.07.2011. При цьому в
постанові суду від 10.07.2012 чітко вказано
спосіб і порядок виконання даного
судового рішення.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року, постанову Олевського
районного суду Житомирської області
від 10.07.2012 в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_3 коштів, передбачених
ст.50. ч.4 ст.54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", враховуючи ч.3 ст.67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 23.07.2011
по 01.10.2011 скасовано та прийнято в цій
частині нову постанову про відмову у
задоволенні позову.У заяві від 15.01.2014
року позивач просить змінити спосіб і
порядок виконання вищевказаного
судового рішення в частині
зобов'язання відповідача провести
виплату пенсії на стягнення на його
користь державної пенсії по
інвалідності, щодо якої встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю.

У заяві від 15 січня 2014 року позивач
просить суд змінити порядок і спосіб
виконання судового рішення в частині
зобов'язання відповідача провести йому
пенсійні виплати на стягнення
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Згідно з ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення в разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, судами
попередніх інстанцій не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення, а заявником не надано
достатніх доказів наявності таких
підстав.

Вказана заявником підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду та не вирішено
питання щодо наявності бюджетних
коштів, за рахунок яких можливо буде
виконати судове рішення.

Крім того, слід зазначити, що
реалізуючи своє право на захист
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4
статті 105 Кодексу адміністративного
судочинства України).

У разі задоволення адміністративного
позову суд, обираючи спосіб захисту
порушених прав позивача, може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (пункт 2 частини 2
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Аналіз наведених норм та статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України дають підстави зробити
висновок про те, що суд, здійснюючи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, не може змінювати зміст
резолютивної частини рішення або
змінити обраний судом спосіб захисту
порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(статті 198, 223 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а ухвалу Олевського
районного суду Житомирської області
від "22" квітня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 11001

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області
вул.Свято-Миколаївська,31, м.Олевськ,
Житомирська область, 11002

- ,