Справа № 2-а-4708/11
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-4708/11

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Рева С.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю, справу
розглянуто згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Департамента праці та
соціальної політики Одеської міської
ради на постанову Київського районного
суду м. Одеси від 18 липня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради, третя особа Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради (далі
ДПСП Одеської МР), третя особа
Управління праці та соціального
захисту населення Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
(далі УПСЗН Київської РА Одеської МР)
про:

- визнання протиправними дії щодо
відмови сплатити ОСОБА_2, як вдові
учасника бойових дій, належну їй
матеріальну допомогу за 2010 рік
відповідно до Регіональної програми
соціального захисту та медичного
забезпечення ветеранів війни в
Одеській області на період до 2010 року,
які брали участь в бойових діях в
Республіці Афганістан;

- зобов'язання сплатити ОСОБА_2, як
вдові учасника бойових дій, належну їй
матеріальну допомогу за 2010 рік
відповідно до Регіональної програми
соціального захисту та медичного
забезпечення ветеранів війни в
Одеській області на період до 2010 року,
які брали участь в бойових діях в
Республіці Афганістан.

Обґрунтовуючи свої вимоги, вона є
вдовою учасника бойових дій ОСОБА_3 та у
відповідності до регіональної
програми соціального захисту та
медичного забезпечення ветеранів
війни в Одеській області, вона має
право на виплату 400 гривень щомісячно,
однак їй було безпідставно відмовлено
у виплаті вищевказаних коштів.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що на адресу позивачки були направлені
листи з повідомленням про необхідність
прибуття до управління для надання
відповідних документів на отримання
матеріальної допомоги, але позивачка
до управління так і не з'явилась, тому
виплата була зупинена з метою
збереження державних коштів.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 18 липня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ДПСП
Одеської МР щодо відмови сплати ОСОБА_2
матеріальної допомоги за 2010 рік як
вдові учасника бойових дій відповідно
до Регіональної програми соціального
захисту та медичного забезпечення
ветеранів війни в Одеській області у
період до 2010 року, що брали участь в
бойових діях в Республіці Афганістан
та інших країнах.

Зобов'язано ДПСП Одеської МР виплатити
ОСОБА_2 матеріальну допомогу за 2010 рік
як вдові учасника бойових дій
відповідно до Регіональної програми
соціального захисту та медичного
забезпечення ветеранів війни в
Одеській області у період до 2010 року, що
брали участь в бойових діях в
Республіці Афганістан та інших
країнах.

В апеляційній скарзі ДПСП Одеської МР
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також що у зв'язку з тим, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДПСП Одеської МР,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем
неправомірно припинено виплату ОСОБА_2
матеріальної допомоги у 2010 році.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, Рішення Одеської
обласної ради №467-V від 29 лютого 2008 року.

В апеляційній скарзі ДПСП Одеської МР
вказується, що на адресу позивачки були
направлені листи з повідомленням про
необхідність прибуття до управління
для надання відповідних документів на
отримання матеріальної допомоги.
Також, особисто спеціалістами
управління були залишені запрошення з
переліком необхідних документів 11 та 12
листопада 2010 року. Однак, позивачка до
управління так і не з'явилась.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Рішенням Одеської обласної ради №467-V
від 29 лютого 2008 року було затверджено
регіональну програму соціального
захисту та медичного забезпечення
ветеранів війни в Одеській області.

Відповідності до Програми передбачено
надання адресної допомоги сім'ям
загиблих (померлих) військових, які
брали участь в бойових діях в
Республіці Афганістан та інших країнах
з 01 січня 2010 року.

Особам, які отримали в
рай(міськ)управліннях праці та
соціального захисту населення
щомісячну допомогу з січня 2010 року у
розмірі 200 грн. провести перерахунок до
400 грн.

Особам, які не отримували в
рай(міськ)управліннях праці та
соціального захисту населення
щомісячну допомогу, призначити виплату
починаючи з січня 2010 року у розмірі 400
грн. щомісячно.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є членом сім'ї загиблого
військовослужбовця, який брав участь в
бойових діях в Республіці Афганістан,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 10 червня 1997 року (а.с. 6).

ОСОБА_2 міститься у списку осіб, які
отримували у 2009 році щомісячну
допомогу сім'ям загиблих.

Отже, відповідно регіональній програми
соціального захисту та медичного
забезпечення ветеранів війни в
Одеській області позивач має право на
виплату 400 гривень щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Судовою колегією не можуть бути
прийняті до уваги доводи апелянта про
те, що на адресу позивачки були
направлені листи №5535 від 03 вересня 2010
року та №6382 від 08 жовтня 2010 року з
повідомленням про необхідність
прибуття до управління для надання
відповідних документів на отримання
матеріальної допомоги, а також про те,
що особисто спеціалістами управління
були залишені запрошення з переліком
необхідних документів 11 та 12 листопада
2010 року, оскільки управлінням не надано
жодних підтверджень цих доводів.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову, є
правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Департамента праці
та соціальної політики Одеської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Київського районного суду
м. Одеси від 18 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: