Справа № 500/3146/14-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 р. Справа № 500/3146/14-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Присакар О.Я.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 04 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
неправомірними дій та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду (далі УПФ)
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про (з
урахуванням уточнень):

- визнання неправомірними дій щодо
відмови в призначенні (перерахунку)
пенсії по втраті годувальника у
відповідності до ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;

- визнання протиправним та
скасування рішення №30 від 18 квітня 2014
року управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області;

- зобов'язання призначити пенсію
по втраті годувальника, провести
перерахунок пенсії з 21 січня 2014 року та
виплатити недоотриману суму пенсії, у
відповідності до ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказувала, що вона є інвалідом 2 групи
загального захворювання та отримує
пенсію по інвалідності. Після смерті
свого чоловіка (ОСОБА_5), який мав статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
отримував пенсію по інвалідності у
розмірі фактичних збитків, вона
звернулася до відповідача із заявою
про призначення пенсії в зв'язку із
втратою годувальника в розмірі
фактичних збитків. Оскаржуваним
рішенням відповідач відмовив їй у
призначенні пенсії по втраті
годувальника, у зв'язку з тим, що
довідка №03/38-24 від 05.02.1997 року, на
підставі якої була призначена пенсія
її чоловіку, була видана безпідставно.
На думку позивача, відмова є
протиправною.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що при розгляді заяви ОСОБА_4 про
призначення пенсії, були виявлені
порушення, а саме в довідці від 05.02.1997 р.
в частині зазначення відомостей про
нарахування заробітної плати вказано,
що ОСОБА_5 не нараховувались та не
виплачувались суми вказані в довідці
(згідно з особовими рахунками та Акту
№18 від 11.02.2014 р.). Встановлений факт
унеможливлює відомості зазначені в
даній довідці використати для
призначення пенсії по втраті
годувальника в розмірі фактичних
збитків. Рішенням №30 від 18.04.2014 р. було
відмовлено у призначенні пенсії
позивачу, у зв'язку з відсутністю
підстав для її призначення. Однією з
обов'язкових умов для призначення
пенсії за віком, відповідно до
законодавства, є надання довідки про
заробітну плату, отриману в зоні
відчуження. На момент винесення
рішення про відмову у призначенні
пенсії у позивача була відсутня
довідка (належним чином оформлена) про
заробітну плату, отриману в зоні
відчуження, яка видається на підставі
первинних документів. Відповідно
довідки від 27.04.1987р., виданою
підприємством автомобільного
транспорту «Київенерго» ОСОБА_5
нараховувалась заробітна плата, але
доказів щодо отримання зазначених сум
не збереглося.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 04 серпня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано
рішення №30 від 18 квітня 2014 року УПФ
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про відмову
ОСОБА_4 в призначені (перерахунку)
пенсії по втраті годувальника у
відповідності до ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано УПФ України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
призначити ОСОБА_4 пенсію по втраті
годувальника, провести перерахунок
пенсії з 21 січня 2014 року та виплатити
недоотриману суму пенсії, у
відповідності до ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області подало апеляційну
скаргу, в якій апелянтом ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняття нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Відповідно до довідки до акту огляду
МСЕК від 04.05.2006 року, ОСОБА_4 є інвалідом
другої групи загального захворювання.

Згідно посвідчення НОМЕР_1, ОСОБА_4 є
дружиною померлого громадянина із
числа ліквідаторів категорії 1, смерть
якого пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

На підставі заяви ОСОБА_5 від 02.08.2011
року, УПФ України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі було прийняте
розпорядження №134878 від 11.08.2011 року про
переведення його на пенсію по
інвалідності в розмірі фактичних
збитків.

Відповідно до свідоцтва про смерть від
30.08.2013 року ОСОБА_5 помер.

Із пенсійної справи померлого ОСОБА_5
вбачається, що заробіток було
визначено на підставі довідки
Ізмаїльських електричних мереж №03/38-24
від 05.02.1997 року, крім цього, в матеріалах
пенсійної справи знаходиться довідка
Ізмаїльських електричних мереж від
27.04.1987 року, згідно якої ОСОБА_5 з 27.03.1987
року по 28.04. 1987 року знаходився у
відрядженні на Чорнобильської АЕС і
йому було додатково нараховано 992, 93
крб.

Згідно довідки Ізмаїльських
електричних мереж №03-38/84, ОСОБА_5 з
27.03.1987 року по 27.04.1987 року було
нараховано заробіток в сумі 992, 93 крб.

Згідно відповіді ГУПФ України в
Одеській області від 20.09.2004 року №1477/К-3,
сума заробітку 992, 93 крб., зазначена в
довідці ПАТ «Київенерго», включена і в
довідку, видану Ізмаїльським ПЕС.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржуване рішення
№30 від 18 квітня 2014 року суперечить ч.4
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та п.10 «Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року №22-1, тому воно є
протиправним.

Також, суд виходив з того, що, оскільки
відповідачем було прийнято
протиправне рішення, а не вчинено
протиправну дію, то у задоволенні
вимоги про визнання протиправними дій
належить відмовити.

В апеляційній скарзі УПФ України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області вказується, що
попередня правова експертиза виявила,
що суми, вказані в довідці №03/38/24 від 05
лютого 1997 року, ОСОБА_5 не
нараховувались та не виплачувались, у
зв'язку з чим, на підставі вказаної
довідки неможливо призначити пенсію
позивачу.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та не
приймає доводи апелянта, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
пенсія в разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні (при цьому дітям
пенсія призначається незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника), у розмірі:

- на одного непрацездатного члена сім'ї
- 50 процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника;

- на двох та більше непрацездатних
членів сім'ї - 100 процентів пенсії по
інвалідності померлого годувальника,
визначеної згідно із зазначеною
статтею, що розподіляється між ними
рівними частками.

Згідно п.10 «Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року №22-1, до
заяви про призначення пенсії сім'ї
померлого пенсіонера повинні бути
додані необхідні документи, зазначені
в цьому пункті. Заробіток у такому
випадку визначається за документами,
що є в пенсійній справі померлого
годувальника, або за поданими
додатково документами відповідно до
вимог частини першої статті 40 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що в
пенсійній справі померлого чоловіка
позивача є довідка ВАТ
«Одесаобленерго» Ізмаїльські
електричні мережі №03/38-24 від 05 лютого
1997 року (а.с.18), згідно з якою, ОСОБА_5 з 27
березня 1987 року по 28 квітня 1987 року
працював в зоні відчуження водієм І
класу, за що йому було виплачено
заробітну плату в сумі 992, 23 крб.

Також, згідно з довідкою ПАТ
«Київенерго» від 27 квітня 1987 року
(а.с.19), ОСОБА_5 за період роботи в зоні
відчуження з 27 березня 1987 року по 28
квітня 1987 року нараховано вище
середньомісячного заробітку, який
зберігається за місцем основної
роботи, 992, 23 крб.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що у 2004 році ГУПФ України в
Одеській області перевіряло
правильність розрахунку пенсії ОСОБА_5
та за результатами перевірки
зазначило, що розмір пенсії визначений
обґрунтовано з урахуванням, серед
іншого, і вказаних довідок про
нарахування і виплату ОСОБА_5 992, 23 крб.
(а.с.26).

Таким чином, орган Пенсійного фонду не
виявив жодних порушень в отриманні
ОСОБА_5 пенсії з урахуванням
чорнобильського заробітку.

Згідно з листом АЕК «Київенерго» від 08
липня 2004 року №036/1-05-1054 (а.с.25), після
закінчення робіт на ЧАЕС, пов'язаних з
ліквідацією аварії, всім водіям
надавались довідка або табель робочого
часу, на підставі яких бухгалтерія
підприємства (на якому працював водій
за основним місцем роботи)
нараховувала йому зарплату; примірник
такої довідки або табеля робочого часу
зберігається в бухгалтерії
підприємства.

Колегія суддів вважає, що відсутність в
архіві ВАТ «Одесаобленерго»
Ізмаїльські електричні мережі табеля
обліку робочого часу ОСОБА_5 у 2014 році
(на час проведення відповідачем
правової експертизи) не є доказом того,
що такого табеля не існувало на ВАТ
«Одесаобленерго» Ізмаїльські
електричні мережі на час видання
довідки №03/38-24 від 05 лютого 1997 року.
Більш того, зміст цієї довідки (а.с.18)
свідчить, що вона видавалась на
підставі документів, в яких містились
відомості про: кількість днів та годин
роботи ОСОБА_5 в зоні відчуження, у тому
числі і в надурочний час, вихідні і
святкові дні; тарифну ставку,
кратність, тобто, очевидно, що ця
довідка видавалась на підставі
відповідних первинних документів про
роботу ОСОБА_5 адже в іншому випадку
вона не містила б всіх перелічених
відомостей.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставними доводи апелянта про
неможливість використання довідки
№03/38-24 від 05 лютого 1997 року для
призначення пенсії позивачу та
відповідно, вважає протиправним
оскаржуване рішення.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги як необґрунтовані
та погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 04 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець