Справа № 806/3381/14
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"15" жовтня 2014 р.
Справа № 806/3381/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"13" серпня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промислова група
"Север-Сталь" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про визнання протиправними
дій,визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13.08.2014
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 24 червня 2014 року, прийняте
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промислова група "Север-Сталь".

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленою судом
першої інстанції постановою в частині
задоволення позову, відповідач у
справі подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та неправильними висновками щодо
обставин справи, просить оскаржену
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.195 КАСУ справа
розглядається в межах доводів
апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, дослідивши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
відсутні підстави для її задоволення,
зважаючи на таке.

Матеріали справи свідчать, що 22 липня
2014 року до Житомирського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промислова група
«Север-Сталь» із позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів України у
Житомирській області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 24
червня 2014 року №.

У позовній заяві ТОВ «Промислова група
«Север-Сталь» вказало, що Житомирською
ОДПІ проведено позапланову
документальну невиїзну перевірку ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь» з
питань фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Укрбудівниця» у
вересні-грудні 2012 року, з ТОВ «К.А.М.
Трейд Мастер» у серпні 2013 року, ТОВ
«Техно-Еліт» у червні 2013 року, ТОВ
«Арс-Сіті» у квітні 2013 року, ТОВ
«Епро-Дівайс» у лютому 2013 року, ТОВ
«Тенза Юніон Лайн» у вересні 2013 року. За
результатами перевірки відповідачем
було складено акт перевірки
№3349/06-25-22-02/34973350 від 4 червня 2014 року. На
підставі вказаного акту перевірки
Житомирською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 24
червня 2014 року №, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 436860 грн. 00
коп., з яких 291240 грн. 00 коп. основний
платіж та 145620 грн. 00 коп. - штрафні
(фінансові) санкції. Просив визнати
протиправними дії Житомирської ОДПІ
щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
складання акту перевірки, визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення прийняте
Житомирською ОДПІ від 24 червня 2014 року
№.

Судова колегія зазначає наступне.

З 22 травня 2014 року до 28 травня 2014 року
посадовими особами Житомирської ОДПІ
на підставі наказу від 22 травня 2014 року
№1288 та повідомлення від 22 травня 2014
року №666/10/06-25-22-02 проведено позапланову
документальну невиїзну перевірку ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь» з
питань фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Укрбудівниця» у
вересні-грудні 2012 року, з ТОВ «К.А.М.
Трейд Мастер» у серпні 2013 року, ТОВ
«Техно-Еліт» у червні 2013 року, ТОВ
«Арс-Сіті» у квітні 2013 року, ТОВ
«Епро-Дівайс» у лютому 2013 року, ТОВ
«Тенза Юніон Лайн» у вересні 2013 року
(Том №1 а.с.29-30).

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки №3349/06-25-22-02/34973350 від 4 червня
2014 року, у якому зафіксовано порушення
пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1
статті 201 Податкового кодексу України у
результаті чого ТОВ «Промислова група
«Север-Сталь» було занижено податок на
додану вартість на загальну суму 291240
грн.00 коп. у тому числі в частині
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Укрбудівниця» у
вересні 2012 року у сумі 112821 грн. 00 коп., у
грудні 2012 року у сумі 62790 грн. 00 коп., з
ТОВ «К.А.М. Трейд Мастер» у серпні 2013
року у сумі 20948 грн. 00 коп., з ТОВ
«Техно-Еліт» у червні 2013 року в сумі 72766
грн. 65 коп., ТОВ «Арс-Сіті» у квітні 2013
року у сумі 16358 грн. 06 коп., ТОВ
«Епро-Дівайс» у лютому 2013 року у сумі
30208 грн. 61 коп., ТОВ «Тенза Юніон Лайн» у
вересні 2013 року у сумі 1604 грн. 58 коп. (Том
№1 а.с.33-66).

На підставі акта позапланової
документальної перевірки від 4 червня
2014 року №3349/06-25-22-02/34973350 Житомирською
ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 24
червня 2014 року №, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 436860 грн. 00
коп., з яких 291240 грн. 00 коп. основний
платіж та 145620 грн. 00 коп. - штрафні
(фінансові) санкції).

Стосовно правомірності податкового
повідомлення-рішення, яке позивач
просить скасувати, суд зазначає
наступне.

В акті перевірки вказано, що ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь» в
порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198,
пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України занизило податок на
додану вартість на загальну суму 291240
грн. 00 коп., підставою для таких
висновків податкового органу стало
безпідставне віднесення позивачем до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість з вартості
придбаних будівельних послуг та
товарів, отриманих від ТОВ
«Укрбудівниця» у вересні 2012 року у сумі
112821 грн. 00 коп., у грудні 2012 року у сумі
62790 грн. 00 коп. у зв'язку з відсутністю
належним чином оформлених документів,
а саме акти виконаних робіт та довідки
про вартість будівництва не містять
інформації щодо конкретного місця
(об'єкта) та адреси проведення
будівельних робіт (Том №1 а.с.40), від ТОВ
«К.А.М. Трейд Мастер» у серпні 2013 року у
сумі 20948 грн. 00 коп. у зв'язку з
відсутністю документів на доставку
товарів: товарно-транспортних
накладних, подорожніх листів, а також
сертифікатів на товар (Том №1 а.с.44), від
ТОВ «Техно-Еліт» у червні 2013 року в сумі
72766 грн. 65 коп., від ТОВ «Арс-Сіті» у
квітні 2013 року у сумі 16358 грн. 06 коп. у
зв'язку з тим, що з наданих для
перевірки документів, а саме довідок
про вартість виконаних робіт за
квітень 2013 року та актів приймання
виконаних будівельних робіт неможливо
встановити хто є замовником вказаних
робіт та чи дійсно такі роботи
замовлялись (Том №1 а.с.49), від ТОВ
«Епро-Дівайс» у лютому 2013 року у сумі
30208 грн. 61 коп. у зв'язку з неможливістю
визначити для яких господарських
потреб було виготовлено замовлені щити
(Том №1 а.с.50), від ТОВ «Тенза Юніон Лайн»
у вересні 2013 року у сумі 1604 грн. 58 коп. у
зв'язку з відсутністю документів на
доставку товарів: товарно-транспортних
накладних, подорожніх листів, а також
сертифікатів на товар (Том №1 а.с.54).

Виходячи з наведеного, неможливо
підтвердити реальність здійснення
господарської операції між ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь» та ТОВ
«Укрбудівниця» у вересні 2012 року,
грудні 2012 року, з ТОВ «К.А.М. Трейд
Мастер» у серпні 2013 року, з ТОВ
«Техно-Еліт» у червні 2013 року, з ТОВ
«Арс-Сіті» у квітні 2013 року, з ТОВ
«Епро-Дівайс» у лютому 2013 року, з ТОВ
«Тенза Юніон Лайн» у вересні 2013 року, а
також правомірність формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість в частині
взаємовідносин з вищевказаними
контрагентами (Том №1 а.с.64). Крім того
зі змісту акту перевірки також
вбачається, що податковим органом при
проведенні перевірки були використані
та здійснені посилання на акти про
неможливість здійснення зустрічної
звірки з контрагентами ТОВ «Промислова
група «Север-Сталь» (Том №1 а.с.40-41, 44-45,
48, 50-51, 53).

Апеляційний суд, підтримуючи позицію
суду першої інстанції, не погоджується
з такими висновками податкового органу
з огляду на таке.

Стосовно відносин позивача з ТОВ
«Укрбудівниця».

Встановлено, що 30 серпня 2012 року між ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь»
(Замовник) та ТОВ «Укрбудівниця»
(Виконавець) укладено договір №30/08/2012
(Том №1 а.с.106-110). Відповідно до пункту 1.1
договору виконавець зобов'язується
своїми силами та засобами на
замовлення замовника виконати та здати
в установлений цим договором строк
роботи по влаштуванню фундаментів, а
замовник зобов'язується їх прийняти і
оплатити в строки та на умовах,
визначених цим договором. Пунктом 2.1
договору встановлено, що договірна
вартість робіт узгоджена сторонами на
момент укладення договору становить
676926 грн 00 коп., в тому числі податок на
додану вартість 112821 грн. 00 коп.
Остаточний обсяг робіт визначається
актами приймання виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2в та
довідок КБ-3 (Том №1 а.с.106).

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору в матеріалах
справи містяться: договірна ціна,
підписаний між позивачем та ТОВ
«Укрбудівниця» 28 вересня 2012 року акт
прийому виконаних підрядних робіт за
формою №КБ-2в та довідка №КБ-3 на
загальну суму 676926 грн. 00 коп., в тому
числі податок на додану вартість 112821
грн. 00 коп. (Том №1 а.с.111-117), платіжні
доручення (Том №1 а.с.150, 152-159), податкова
накладна від 28 вересня 2012 року №9 (Том
№1 а.с.118), яка відповідає вимогам
частини 2 статті 9 Закону України від 16
липня 1999 року №996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон
України №996-XIV) та пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, в ході
проведення перевірки та у судовому
засіданні даний факт відповідач не
спростував.

Також 3 жовтня 2012 року між ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь»
(Замовник) та ТОВ «Укрбудівниця»
(Виконавець) укладено договір №03/10/2012
(Том №1 а.с.119-122). Відповідно до пункту 1.1
договору виконавець зобов'язується
своїми силами та засобами на
замовлення замовника виконати та здати
в установлений цим договором строк
роботи по влаштуванню фундаментів, а
замовник зобов'язується їх прийняти і
оплатити в строки та на умовах,
визначених цим договором. Пунктом 2.1
договору встановлено, що договірна
вартість робіт узгоджена сторонами на
момент укладення договору становить
376740 грн 00 коп., в тому числі податок на
додану вартість 62790 грн. 00 коп. (Том №1
а.с.123-124). Остаточний обсяг робіт
визначається актами приймання
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-2в та довідок КБ-3 (Том №1 а.с.119).

Відповідно до частини 1 статті 875
Цивільного кодексу України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу
України визначено, що оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

На підтвердження фактичного виконання
умов договору в матеріалах справи
містяться: підписаний між позивачем та
ТОВ «Укрбудівниця» 31 грудня 2012 року акт
прийому виконаних підрядних робіт за
формою №КБ-2в та довідка №КБ-3 на
загальну суму 376740 грн 00 коп., в тому
числі податок на додану вартість 62790
грн. 00 коп. (Том №1 а.с.125-128), картка
рахунку 631 за 1 вересня 2012 року - 14 липня
2014 року (Том №1 а.с.130-131), заявка на
гарантований платіж (Том №1 а.с.132),
платіжні доручення (Том №1 а.с.133-143, 145)
податкова накладна від 31 грудня 2012 року
№57 (Том №1 а.с.129), яка відповідає
вимогам частини 2 статті 9 Закону
України №996-XIV та пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, в ході
проведення перевірки та у судовому
засіданні даний факт відповідач не
спростував.

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ТОВ
«Укрбудівниця» був зареєстрований як
платник податку на додану вартість та
внесений у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Щодо посилання податкового органу на
акт Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
від 18 листопада 2013 року №310/04-63-22-03/35381314
про неможливість проведення
зустрічної звірки з ТОВ «Укрбудівниця»
з питань правомірності проведених
господарських відносин з платниками
податків за період з 1 жовтня 2012 року до
30 вересня 2013 року, то вони є
безпідставними, оскільки відповідачем
не доведено, що цим актом
досліджувались питання взаємовідносин
ТОВ «Укрбудівниця» з позивачем. Окрім
того в матеріалах справи міститься
копія постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
лютого 2014 року (Том №1 а.с.69-77) по справі
за позовом ТОВ «Укрбудівниця» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
про визнання дій незаконними,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, якою
адміністративний позов задоволено у
частині та визнано дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська щодо
скасування реєстрації ТОВ
«Укрбудівниця» як платника податку на
додану вартість протиправними.
Скасовано рішення №151/28-42 Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська від 21
листопада 2013 року про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «Укрбудівниця».
Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська вчинити певні дії
щодо внесення до Реєстру платників
податку на додану вартість відповідних
змін шляхом вилучення запису про
анулювання реєстрації ТОВ
«Укрбудівниця» як платника податку на
додану вартість на підставі рішення
від 21 листопада 2013 року №151/28-42.

Стосовно відносин позивача з ТОВ «К.А.М.
Трейд Мастер».

Судом попередньої інстанції
встановлено, що 27 серпня 2012 року між ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь»
(Покупець) та ТОВ «К.А.М. Трейд Мастер»
(Постачальник) укладено договір
поставки №27/08/2013 (Том №1 а.с.160-162). Згідно
з пунктом 1.1 договору відповідно до
замовлень покупця постачальник
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених цим договором, поставляти і
передавати у власність покупця товар в
асортименті, кількості, за цінами та на
загальну суму, що відображаються у
видаткових накладних. Пунктом 1.2
договору встановлено, що покупець
зобов'язується в порядку та на умовах
визначених цим договором прийняти
товар та оплатити його вартість в
асортименті, кількості та за цінами
відповідно до рахунків-фактур,
товарних накладних, тощо (Том №1 а.с.160).

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору в матеріалах
справи містяться: видаткові накладні
(Том №1 а.с.163-165), картка рахунку 631 за 1
серпня 2013 року - 14 липня 2014 року (Том №1
а.с.169-176), платіжне доручення (Том №1
а.с.177), податкові накладні (Том №1
а.с.166-168), які відповідають вимогам
частини 2 статті 9 Закону України №996-XIV
та пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, в ході проведення
перевірки та у судовому засіданні
даний факт відповідач не спростував.

Перевезення придбаного товару
здійснювалось орендованим
транспортним засобом, на підтвердження
чого в матеріалах справи міститься
договір оренди транспортних засобів
від 18 січня 2013 року, укладений між ПП
«Укпромпостач» (Орендодавець) та ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь»
(Орендар) (Том №1 а.с.217-218). Відповідно до
пункту 1.1 договору у порядку та на
умовах, визначених цим договором,
орендодавець зобов'язується передати
орендареві у платне користування на
строк до 31 грудня 2013 року включно,
транспортний засіб, який зазначено у
пункті 1.2 договору. Згідно з пунктом 1.2
предметом договору, є автомобіль марки
МАЗ 5432, 1992 року випуску, червоного
кольору, кузов №ХТМ54328Р0001204, шасі
№6588/6000002, що перебуває на обліку в ОРЕВ
ДАІ УМВС України в Житомирській
області з 10 січня 2012 року, напівпричіп
бортовий Е, марка ОДАЗ, реєстраційний
номер 9080ВА, модель 9370, рік випуску 1982,
шасі №226090 (Том №1 а.с.217).

Крім того, в матеріалах справи
міститься наказ №4-К від 18 січня 2013 року
щодо призначення ОСОБА_6 на посаду
водія орендованого автомобіля (Том №1
а.с.229).

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ТОВ
«К.А.М. Трейд Мастер» був
зареєстрований як платник податку на
додану вартість та внесений у Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Позивачем реалізовано отримані від ТОВ
«К.А.М. Трейд Мастер»
товарно-матеріальні цінності у складі
виконаних будівельних робіт у вересні
2013 року на загальну суму податку на
додану вартість 56874 грн.00 коп., а саме:
частково реалізовані в складі вартості
виконаних будівельних робіт - товари
(дошка обрізна, портландцемент, дошка
обрізна, труба, опалубка металева на
загальну суму 9726 грн. 24 коп., в тому
числі податок на додану вартість 1621
грн. 04 коп.) - покупцю Служба
автомобільних доріг у Київській
області, згідно договору №34 Д-12 від 21
грудня 2012 року (Том №2 а.с.53-63). На
виконанні робіт з улаштування
шумозахисної стінки на автомобільній
дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський,
ділянка Київ-Бориспіль, км 24+560-км 25+140 в
с.Проліски, Бориспільський район,
Київська область, що підтверджується
довідками про вартість виконаних робіт
за вересень 2013 року (Том №2 а.с.64, 75),
актами приймання виконаних
будівельних робіт за вересень 2013 року
(Том №2 а.с.65-70, 76-80), підсумковими
відомостями ресурсів (Том №2 а.с.71-74,
81-84), реєстром виданих та отриманих
податкових накладних (Том №2 а.с.85-87),
податковими накладними (Том №2 а.с.88-91),
актом списання від 13 вересня (Том №2
а.с.92), листом від 4 грудня 2012 року №7013-6-12
та повідомленням про акцепт (Том №2
а.с.50-52); друга частина матеріалів по
видатковим накладним від 27 вересня 2013
року №27094 на загальну суму 177556 грн 49
коп., в тому числі податок на додану
вартість 29592 грн 75 коп. та від 30 вересня
2013 року №30101 на загальну суму 115095 грн 00
коп., в тому числі податок на додану
вартість 19182 грн 50 коп. згідно актів
списання матеріалів були передані у
виробництво для виконання робіт на
об'єкті - виконання ремонту автодороги
М06 Київ-Чоп в Україні «Тодіні
Конструкціоні Дженералі СПА через
представництво в України «Тодіні
Конструкціоні Дженералі СПА».

Щодо посилання податкового органу на
акт Державної податкової інспекції у
Печерському районі м.Києва від 21
листопада 2013 року №2393/26-55-22-07/38546810 про
неможливість проведення зустрічної
звірки з ТОВ «К.А.М. Трейд Мастер» щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин з платниками податків
за період з 1 травня 2013 року до 31 жовтня
2013 року, то вони є безпідставними,
оскільки відповідачем не доведено, що
цим актом досліджувались питання
взаємовідносин ТОВ «К.А.М. Трейд
Мастер» з позивачем. Окрім того
постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
грудня 2013 року у справі №826/19283/13-а
визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м.Києва щодо проведення
зустрічної перевірки за результатами
якої складено акт від 21 листопада 2013
року №2393/26-55-22-07/38546810. Дане рішення
залишено без змін ухвалами Київського
апеляційного адміністративного суду
та Вищого адміністративного суду
України (Том №1 а.с.78-86).

Стосовно відсутності
товарно-транспортної документації у
ТОВ «Промислова група «Север-Сталь»
товарно-транспортних накладних або
інших документів, що засвідчували б
факт транспортування товарів від ТОВ
«К.А.М. Трейд Мастер», необхідно
зазначити наступне.

Згідно з висновком Міністерства
юстиції України від 15 травня 2006 року
№10/68 про скасування рішення про
державну реєстрацію
нормативно-правового акта з Державного
реєстру нормативно-правових актів, 30
травня 2006 року виключено з Державного
реєстру Нормативно-правових актів
наказ Міністерства статистики України
і Міністерства транспорту України
№228/253 «Про затвердження Інструкції про
порядок виготовлення, зберігання,
застосування єдиної первинної
транспортної документації для
перевезення вантажів автомобільним
транспортом та обліку транспортної
роботи», яким визначалась типова форма
товарно-транспортної накладної та
порядок її заповнення. 3 листопада 2006
року вказану інструкцію було скасовано
Наказом Державного комітету
статистики №507/1059.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України №493 від 22 травня 2006
року, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 30 травня 2006 року за
№621/12495, виключено пункт 11.2 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 року №363,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, який
передбачав, що товарно-транспортні
накладні і дорожні листи вантажного
автомобіля належать до документів
суворої звітності, які виготовляються
друкарським способом з обліковою
серією та номером. Форма і порядок
заповнення цих документів замовником і
перевізником визначаються
відповідними нормативними актами.

Апеляційний суд вважає за необхідне
наголосити, що окружним судом
встановлено: поставка товару за
договором здійснювалась орендованим
транспортним засобом, оскільки позивач
не являється підприємством - власником
транспортних засобів (перевізником),
тому оформлення товарно-транспортних
накладних у такому випадку не
вимагається.

Таким чином, судом встановлено і не
спростовано відповідачем, що
здійснення господарських операцій
позивачем щодо купівлі та отримання
товару від ТОВ «К.А.М. Трейд Мастер» у
перевіряємий період підтверджено
первинними документами, а недоліки в
оформленні деяких з них, так само як і
відсутність деяких з них не є підставою
для висновків про відсутність
господарських операцій.

Стосовно відносин позивача з ТОВ
«Техно-Еліт».

Встановлено, що 20 червня 2013 року між ТОВ
«Техно-Еліт» (Продавець) та ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь»
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу №20/06/2013. Згідно з
пунктом 1.1 договору продавець продає, а
покупець купує та оплачує на умовах
встановлених цим договором трубу
d-820x8мм у кількості 29,5 тонн (Том №1 а.с.178).

У червні 2013 року ТОВ «Техно-Еліт»
поставило трубу d-820x8мм у кількості 29,5
тонн, на загальну суму 436599 грн 89 коп., в
тому числі податок на додану вартість
72766 грн 65 коп.

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору в матеріалах
справи містяться: видаткова накладна
№27089 від 27 червня 2013 року (Том №1 а.с.179),
картка рахунку 631 за 1 червня 2013 року - 14
липня 2014 року (Том №1 а.с.181), платіжні
доручення (Том №1 а.с.182-185), податкова
накладна від 27 червня 2013 року №27089 (Том
№1 а.с.180), яка відповідає вимогам
частини 2 статті 9 Закону України №996-XIV
та пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, в ході проведення
перевірки та у судовому засіданні
даний факт відповідач не спростував.

Перевезення придбаного товару
здійснювалось орендованим
транспортним засобом, на підтвердження
чого в матеріалах справи міститься
договір оренди транспортних засобів
від 18 січня 2013 року, укладений між ПП
«Укпромпостач» та позивачем (Том №1
а.с.217-218).

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ТОВ
«Техно-Еліт» був зареєстрований як
платник податку на додану вартість та
внесений у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Щодо посилання податкового органу на
акт Державної податкової інспекції в
Оболонському районі м.Києва від 23
серпня 2013 року №388/22.5-03/35847508 про
результати неможливості проведення
зустрічної звірки з ТОВ «Техно-Еліт» з
питань відображення господарських
операцій в бухгалтерському та
податковому обліку при
взаємовідносинах з
контрагентами-постачальниками за
період з 1 січня 2013 року до 31 липня 2013
року, то вони є безпідставними,
оскільки відповідачем не доведено, що
цим актом досліджувались питання
взаємовідносин ТОВ «Техно-Еліт» з
позивачем. Окрім того постановою
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 8 листопада 2013 року у справі
№826/16822/13-а визнано протиправними дії
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі м.Києва щодо
проведення зустрічної звірки за
результатами якої складено акт від 23
серпня 2013 року №388/22.5-03/35847508. Дане
рішення залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року (Том №1 а.с.87-94).

Стосовно відносин позивача з ПП
«Елітбуд-1» .

Судом першої інстанції встановлено, що
14 вересня 2012 року між ПП «Елітбуд-1»
(Замовник) та ТОВ «Промислова група
«Север-Сталь» (Підрядник) укладено
договір на виконання робіт по
реконструкції літнього театру
«Ракушка» №14/09/2012 (Том №2 а.с.1-9).
Відповідно до пункту 1.1 на умовах
даного договору підрядник
зобов'язується на свій страх і ризик
виконати роботи за завданням
замовника.

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору в матеріалах
справи містяться: довідка про вартість
виконаних робіт за квітень 2013 року (Том
№2 а.с.10), акт приймання виконаних
будівельних робіт за квітень 2013 року
(Том №2 а.с.11-14), підсумкова відомість
ресурсів (Том №2 а.с.15-16), реєстр виданих
та отриманих податкових накладних (Том
№2 а.с.19-20), податкова накладна від 15
квітня 2013 року №16 (Том №1 а.с.17-18), яка
відповідає вимогам частини 2 статті 9
Закону України №996-XIV та пункту 201.1
статті 201 Податкового кодексу України,
в ході проведення перевірки та у
судовому засіданні даний факт
відповідач не спростував.

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ПП
«Елітбуд-1» був зареєстрований як
платник податку на додану вартість та
внесений у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Стосовно відносин позивача з ТОВ
«Арс-Сіті».

8 квітня 2013 року між ТОВ «Арс-Сіті»
(Виконавець) та ТОВ «Промислова група
«Север-Сталь» (Замовник) було укладено
договір про виконання
будівельно-монтажних робіт №08/04/2013 (Том
№1 а.с.186). Відповідно до пункту 1.1
договору замовник доручає, а
виконавець зобов'язується виконати
роботи по монтажу (укрупненому
збиранні) металоконструкцій на об'єкті
будівництва літньої естради «Ракушка»
в Парку культури та відпочинку
ім.Ю.Гагаріна за адресою: м.Житомир, вул.
Бульвар Старий, 34, а замовник
зобов'язується прийняти виконані
роботи та їх оплатити (Том №1 а.с.186).
Пунктом 3.1 договору встановлено, що
виконавець повинен виконати роботи і
передати їх замовнику за актом
виконаних робіт. Роботи виконуються
поетапно: перший етап - збирання
металоконструкцій, другий етап -
фарбування та складування
металоконструкцій (Том №1 а.с.186).

Вартість робіт передбачених цим
договором становить 98148 грн 35 коп., в
тому числі податок на додану вартість
16358 грн 06 коп. (Том №1 а.с.187).

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору в матеріалах
справи містяться: довідки про вартість
виконаних робіт за квітень 2013 року (Том
№1 а.с.188, 192), акти приймання виконаних
будівельних робіт за квітень 2013 року
(Том №1 а.с.189-191, 193-195), картка рахунку 631
за квітень 2013 року (Том №1 а.с.198),
платіжне доручення (Том №1 а.с.199),
податкові накладні від 10 квітня 2013 року
№10046 та від 11 квітня 2013 року №11047 (Том №1
а.с.196-197), які відповідають вимогам
частини 2 статті 9 Закону України №996-XIV
та пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, в ході проведення
перевірки та у судовому засіданні
даний факт відповідач не спростував.

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ТОВ
«Арс-Сіті» був зареєстрований як
платник податку на додану вартість та
внесений у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Стосовно відносин позивача з ТОВ
«Епро-Дівайс».

Встановлено, що 3 травня 2012 року між
«Тодіні Конструкціоні Дженералі СПА
через представництво в України «Тодіні
Конструкціоні Дженералі СПА»
(Підрядник) та ТОВ «Промислова група
«Север-Сталь» (Субпідрядник) було
укладено контракт субпідряду на
виконання ремонту автошляху М06 М06
Київ-Чоп в Україні, контракт км 14+080 - км
128+000 (Том №2 а.с.21-23). Відповідно до
статті 1 контракту підрядник передає на
субпідряд, а субпідрядник бере на себе
зобов'язання по виконанню робіт,
усуненню будь-яких виявлених дефектів
чи недоліків у відповідності до
технічних специфікацій у об'ємах та
видах робіт у відповідності до
прикладеної ВОР, згідно проекту з
ремонту автошляху М06 Київ-Чоп в
Україні, контракт км 14+080 - км 128+000 (Том №2
а.с.22).

На підтвердження виконання вказаного
контракту в матеріалах справи
містяться: довідка про вартість
виконаних робіт за травень 2013 року (Том
№2 а.с.24), акт приймання виконаних
будівельних робіт за травень 2014 року
(Том №2 а.с.25-43), акти списання від 23
грудня 2013 року №СС-0000026, від 30 вересня
2013 року №СС-0000020, від 27 січня 2014 року
№СС-0000002 (Том №2 а.с.44-49).

Вищевказаним контрактом зокрема
передбачено установку щитів з
профнастилу.

22 лютого 2013 року між ТОВ «Епро-Дівайс»
(Продавець) та ТОВ «Промислова група
«Север-Сталь» (Покупець) укладено
договір поставки №22/02/2013 (Том №1 а.с.200).
Відповідно до пункту 1.1 договору в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, продавець зобов'язується
продати (передати у власність)
покупцеві, а покупець зобов'язується
купити (прийняти та оплатити) - 1088
квадратних метра профнастилу Н-75 (0,70 мм)
(Том №1 а.с.200). Пунктом 2.1 договору
встановлено, що ціна профнастилу, що
поставляється за цим договором
становить 112 грн 00 коп. за один
квадратний метр, в тому числі податок
на додану вартість 18 грн. 67 коп.
Загальна вартість договору на момент
його укладення становить 121851 грн. 65
коп., в тому числі податок на додану
вартість 20308 грн 61 коп. (Том №1 а.с.200).

На підтвердження фактичного виконання
умов договору в матеріалах справи
містяться: видаткова накладна від 28
лютого 2013 року №28050 (Том №1 а.с.201),
картка рахунку 631 за 1 лютого 2013 року - 14
липня 2014 року (Том №1 а.с.203), платіжні
доручення від 29 березня 2013 року №1917 та
від 11 квітня 2013 року №1938 (Том №1
а.с.204-205), податкова накладна від 28
лютого 2013 року №28050 (Том №1 а.с.202), яка
відповідає вимогам частини 2 статті 9
Закону України №996-XIV та пункту 201.1
статті 201 Податкового кодексу України,
в ході проведення перевірки та у
судовому засіданні даний факт
відповідач не спростував.

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ТОВ
«Епро-Дівайс» був зареєстрований як
платник податку на додану вартість та
внесений у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Щодо посилання податкового органу на
акт Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській
області від 23 травня 2013 року №41/22-00/37896740
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки з ТОВ «Епро-Дівайс»
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
серпень, жовтень-грудень 2012 року,
січень-квітень 2013 року», то вони є
безпідставними, оскільки відповідачем
не доведено, що цим актом
досліджувались питання взаємовідносин
ТОВ «Епро-Дівайс» з позивачем. Окрім
того постановою Київського окружного
адміністративного суду від 6 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 лютого 2014
року (Том №1 а.с.95-98), по справі №810/2570/13-а
визнано протиправними дії
Вишгородської державної податкової
інспекції в Київській області щодо
вжиття заходів з метою проведення
зустрічної звірки ТОВ «Епро-Дівайс»
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
жовтень-грудень 2012 року та
січень-квітень 2013 року, результати яких
оформлені актом від 23 травня 2013 року
№41/22-00/37896740.

Стосовно відносин позивача з ТОВ
«Тенза Юніон Лайн».

Встановлено, що 26 серпня 2013 року між ТОВ
«Тенза Юніон Лайн» (Виконавець) та ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь»
(Замовник) було укладено договір
надання послуг №26/08/2013 (Том №1 а.с.206) та
додаткову угоду №1 від 2 вересня 2013 року
(Том №1 а.с.207). Відповідно до пункту 1.1
виконавець зобов'язується за заявками
замовника надавати послуги: -
екскаватором-навантажувачем з
місткістю ковша 0,3/1,0 м3; -
екскаватором-навантажувачем з
місткістю ковша 0,3/1,0 м3, а замовник
приймає їх і оплачує по узгодженим
цінам (Том №1 а.с.206). Згідно з пунктом 3.1
договору вартість наданих послуг
залежить від кількості фактично
відпрацьованих екскаваторами
машино-годин. Погоджена сторонами
вартість однієї машино-години
становить: - екскаватора-навантажувача
з ковшом 0,3/1,0 м3 - 241 грн. 03 коп. з
урахуванням податку на додану вартість
та екскаватора-навантажувача з
навісним гідро буром - 213 грн. 42 коп. з
урахуванням податку на додану вартість
(Том №1 а.с.206). Вартість наданих послуг
визначається в актах наданих послуг.

Згідно з договором ТОВ «Промислова
група «Север-Сталь» у вересні 2013 року
було надано послуг ТОВ «Тенза Юніон
Лайн» на загальну суму 9627 грн 50 коп., в
тому числі податок на додану вартість
1604 грн. 58 коп.

На підтвердження виконання вказаного
договору в матеріалах справи
містяться: акт здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №9 (Том №1 а.с.208), картка
рахунку 631 за 1 вересня 2013 року - 14 липня
2014 року (Том №1 а.с.210) та податкова
накладна від 5 вересня 2013 року №5094 (Том
№1 а.с.209), яка відповідає вимогам
частини 2 статті 9 Закону України №996-XIV
та пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, в ході проведення
перевірки та у судовому засіданні
даний факт відповідач не спростував.

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ТОВ
«Тенза Юніон Лайн» був зареєстрований
як платник податку на додану вартість
та внесений у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Щодо посилання податкового органу на
акт Державної податкової інспекції у
Печерському районі м.Києва від 12
листопада 2013 року №2244/26-55-22-08/38749925 «Про
результати неможливості проведення
зустрічної звірки з ТОВ «Тенза Юніон
Лайн» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період з 1 серпня 2013 року до
31 жовтня 2013 року», то вони є
безпідставними, оскільки відповідачем
не доведено, що цим актом
досліджувались питання взаємовідносин
ТОВ «Тенза Юніон Лайн» з позивачем.
Окрім того постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року (Том №1 а.с.99-105), визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м.Києва щодо проведення
зустрічної звірки ТОВ «Тенза Юніон
Лайн» за результатами якої складено
акт від 12 листопада 2013 року
№2244/26-55-22-08/38749925.

Відповідно до пункту 44.1. статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.6. статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності. Якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Частина 1 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року № 996-XIV (далі - Закон України №996-XIV)
визначає, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України №996-XIV
встановлено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

В листах Вищого адміністративного суду
України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 та
від 01 листопада 2011 року №1936/11/13-11
проаналізовано відповідні законодавчі
акти щодо формування показників
податкової звітності на підставі
даних, не підтверджених документами та
наголошено на тому, що для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. При цьому, сама собою
наявність або відсутність окремих
документів, а так само помилки у їх
оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Стосовно посилання податкової на акти
неможливості проведення зустрічних
звірок з контрагентами позивача, то ТОВ
«Промислова група «Север-Сталь» не
може нести відповідальності за
неправомірні дії своїх контрагентів,
навіть якщо такі мали місце.

Наявність у платника податку - покупця
належно оформленої податкової
накладної є єдиною підставою для
формування податкового кредиту, про що
неодноразово наголошувалося у
рішеннях Верховного Суду України,
зокрема у постанові Верховного Суду
України від 1 червня 2010 року у справі №
21-573во10, у якій висловлено правову
позицію стосовно того, якщо контрагент
не виконав свого зобов'язання щодо
сплати податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначені обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого
відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Реальне настання правових наслідків за
договорами, підтверджено тим, що за
договорами поставки та надання послуг
контрагенти ТОВ «Промислова група
«Север-Сталь» виконали повністю взяті
на себе зобов'язання по поставці
товарів/наданню послуг.

Пункт 185.1 статті 185 Податкового кодексу
України, визначає, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; ввезення товарів на митну
територію України; вивезення товарів
за межі митної території України;
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом. З метою оподаткування цим
податком до операцій з ввезення
товарів на митну територію України та
вивезення товарів за межі митної
території України прирівнюється
поміщення товарів у будь-який митний
режим, визначений Митним кодексом
України.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Абзацами 1-3 пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України,
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до підпунктів «а», «б»
пункту 187.1 статті 187 Податкового
кодексу України, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно з абзацом 1 пункту 198.6 статті 198
ПК України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України Платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим. У
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно з абзацом 1 пункту 201.7 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна виписується на кожне повне
або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформленої
податкової накладної, щодо включення
до податкового кредиту суми сплаченого
податку, не встановлено обов'язку для
позивача здійснювати контроль за
веденням господарської діяльності та
зобов'язань сплати податку до бюджету
контрагентами.

Судом встановлено та не спростовано
відповідачем, що позивач на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних та інших первинних
документів сформував податковий
кредит та грошові зобов'язання з
податку на додану вартість.

Колегія суддів наголошує, що
первинними документами підтверджено
реальне виконання ТОВ «Промислова
група «Север-Сталь» та його
контрагентами ТОВ «Укрбудівниця», ТОВ
«К.А.М. Трейд Мастер», ТОВ «Техно-Еліт»,
ТОВ «Арс-Сіті», ТОВ «Епро-Дівайс», ТОВ
«Тенза Юніон Лайн» своїх зобов'язань.

За таких обставин окружний суд дійшов
правильного висновку, що вказане
спростовує твердження відповідача про
відсутність факту нереального
здійснення господарських операцій.

Відповідачем не доведено
правомірність його рішення (такий його
обов"язок передбачений ст.71 КАСУ).

Підсумовуючи вищевикладене, слід
вказати, що постанова в оскарженій
частині законна і обґрунтована,
відповідає матеріалам справи та
вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не є
переконливими, не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Правові підстави для скасування
постанови відсутні, а тому апеляційний
суд залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" серпня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промислова група
"Север-Сталь" вул.Східна,80,м.Житомир,10029

3- відповідачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

4 - представнику позивача ОСОБА_7,
АДРЕСА_1 - ,