Справа № 813/4934/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа № 876/13032/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 16.09.2013р. по
справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Стрию та
Стрийському районі Львівської області
про визнання протиправною та
скасування вимоги і зобов'язання
вчинити дії,-

встановив:

02.07.2013 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Стрию та Стрийського району
Львівської області (надалі - УПФУ у м.
Стрию та Стрийському районі) про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату заборгованості зі
сплати єдиного внеску № Ф-1125 від 14.05.2013
року за вих. № 9471/04-17 від 16.05.2013 року в
розмірі 1194,03 грн та зобов'язання
припинити нарахування єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач як колишній
військовослужбовець отримує пенсію за
вислугу років, а тому може брати участь
у солідарній системі пенсійного
забезпечення лише на добровільній
основі. Оскільки позивач такого
бажання не виявив, твердження органу
ПФУ про виникнення в нього недоїмки по
сплаті єдиного внеску за І квартал 2013
року є безпідставними, а вимога № Ф-1125
від 14.05.2013 року за вих. № 9471/04-17 від 16.05.2013
року щодо сплати недоїмки за вказаний
період у сумі 1194,03 грн підлягає
скасуванню.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 16.09.2013 р. у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивачу призначена пенсія
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» за вислугу років, що
підтверджується доданою копією
пенсійного посвідчення.

Отже, позивач не входить до переліку
осіб, які мають права на пільги,
встановлені ч.4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Оскільки ОСОБА_1 є фізичною особою -
підприємцем, який обрав спрощену
систему оподаткування і є платником
єдиного податку, то сплата єдиного
соціального внеску ним, як підприємцем,
здійснюється на умовах
загальновизначеного порядку,
передбаченого Законом України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

З огляду на зазначене, суд прийшов до
висновку, що підстави для звільнення
ОСОБА_1 від сплати єдиного внеску з
січня по березень 2013 року відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 15.12.2008 року за №
0001591, що підтверджується випискою
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(а.с.10).

Позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування з 01.01.2012 року, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
Свідоцтво платника єдиного податку
Серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Відповідно до витягу з Наказу №375 о/с
від 01.12.2008 року позивач згідно
положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України
звільнений з органів внутрішніх справ
у відставку, за п. 65 «а» (за віком) (а.с. 9).

Також , до матеріалів справи позивачем
долучено копію пенсійного посвідчення
НОМЕР_1, з якого вбачається, що позивачу
з 12.03.2009 року довічно призначено пенсію
за вислугу років.

Управління ПФУ у м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області,
на підставі відомостей особового
рахунку позивача, сформувало та
скерувало на адресу підприємця вимогу
№ Ф-1125 від 14.05.2013 року за вих. № 9471/04-17
від 16.05.2013 року щодо сплати недоїмки по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на суму
1194,03 грн, що виникла за період
січень-березень 2013 року (а.с.6).
Зазначену вимогу позивачу вручено
31.05.2013 року.

Не погодившись із вказаною вимогою
позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464-VІ платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

06 серпня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 07
липня 2011 року №3609-VI. Даним Законом
доповнено статтю 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", частиною
четвертою такого змісту: "4. Особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором. У разі якщо особа має право
на отримання пенсії відповідно до
цього Закону та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", призначається одна
пенсія за її вибором. При цьому різниця
між розміром пенсії, на який особа має
право відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", і розміром пенсії із
солідарної системи відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", яка
визначається в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України,
фінансується за рахунок коштів
державного бюджету.

Колегією суддів встановлено, що дійсно
позивачу призначено пенсію за вислугою
років відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб". Проте, відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції не
врахував ту обставину, що ОСОБА_1,
відповідно до приписів ст. 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
досяг пенсійного віку та має право
виходу на пенсію за віком.

З системного аналізу норм діючого
законодавства вбачається, що надання
пільг щодо звільнення від сплати
єдиного внеску не залежить від виду
отримуваної пенсіонером пенсії (за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника чи за вислугу років),
визначальним критерієм надання
вказаних пільг є досягнення фізичною
особою - підприємцем пенсійного віку.
Таким чином, фізична особа -
підприємець, яка досягла пенсійного
віку, незалежно від виду пенсії, яку
отримує, має право на пільги,
встановлені ч. 4 ст. 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем,
який обрав спрощену систему
оподаткування. Позивач досяг
встановленого вказаним Законом
пенсійного віку, а тому на нього
поширюються положення ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" щодо звільнення
від сплати за себе єдиного внеску.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів не погоджується із висновками
суду першої інстанції про те, що
заявлені позовні вимоги є не
обґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсним обставинам,
встановленим у справі.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин не
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, яке
підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
16.09.2013р. по справі № 813/4934/13-а - скасувати.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу управління Пенсійного фонду
України в м.Стрию та Стрийському районі
Львівської області про сплату
заборгованості зі сплати єдиного
внеску № Ф-1125 від 14.05.2013 року за вих. №
9471/04-17 від 16.05.2013 року в розмірі 1194,03 грн.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Постанова складена в повному обсязі
13.10.2014 року.