Справа № 817/1843/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1843/14

22 вересня 2014 року 15год. 50хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП"
до Рівненська митниця
Міндоходів про визнання
протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю ТОВ «АК ІНТЕРТРЕЙД
ГРУП» звернулося до суду з позовом до
Рівненської митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення Рівненської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 30.04.2014 року №204000003/2014/000020/2.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що при митному оформлені
товарів, які ввозились на територію
України, він самостійно визначив їх
митну вартість за основним методом -
ціною договору (контракту), заявив цей
показник в декларації митної вартості,
до якої додав документи, що її
підтверджують згідно з переліком,
визначеним Митним кодексом України.
Однак, на думку позивача, митний орган
безпідставно не погодився із заявленою
декларантом митною вартістю товарів,
визначеною за ціною договору
(контракту), та незаконно прийняв
рішення про коригування митної
вартості товарів.

Вказує на безпідставність винесення
рішення від 30.04.2014 року №204000003/2014/000020/2
про коригування митної вартості товару
та вважає дане рішення неправомірним.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з наведених
у ньому підстав та просив задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач Рівненська митниця позов не
визнав, подав письмове заперечення. В
обґрунтування заперечень проти позову
зазначив, що під час митного оформлення
задекларованих товарів встановлено, що
аналогічний товар розмитнювався за
іншою митною вартістю, більшою, ніж
заявлена позивачем, тому в посадової
особи митного органу виникли
обґрунтовані сумніви з приводу
правильності визначення декларантом
митної вартості. Як стверджував
відповідач, надані позивачем документи
виявилися недостатніми для визнання
заявленої позивачем митної вартості,
містили розбіжності, тому митний орган
законно та обґрунтовано прийняв
рішення про коригування митної
вартості, підстави для його скасування
відсутні.

Спірне рішення про коригування митної
вартості товару представник
відповідача вважає правомірним, просив
відмовити в задоволенні позову за
безпідставністю вимог.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
адміністративної справи в їх
сукупності, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд прийшов до висновку, що
позов слід задовольнити повністю з
таких підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2014 року між
Компанією «Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ)
ЛТД» (Шрі Ланка), по Контракту -
Продавець, та ТОВ «АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП»,
по Контракту - Покупець, укладено
контракт №PNT-15/01/14, відповідно до п.1.1.
якого Продавець виготовляє та продає, а
Покупець приймає і оплачує на
викладених нижче умовах наступну
продукцію: чай чорний та зелений
ваговий, фасований та у фільт-пакетах, в
подальшому «Товар», вказаний в інвойсі,
в якому зазначені найменування,
кількість, ціна та умови поставки
Товару.

Відповідно до п.п. 2.1., п.2 Контракту, ціни
на товар визначаються у доларах США (USD)
або Євро із урахуванням поставки на
умовах CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно
інтерпретації Міжнародних правил
Інкотермс 2010.

Відповідно до п.п. 2.4., п.2 Контракту, ціни
на товар зазначені в доларах США або
Євро та включають в себе:

- оплату по підготовці товару до
відвантаження (перевірка якості,
кількості, упаковки, маркування);

- оплату навантаження товару щодо його
перевезення в середині
країни-експортера;

- оплату доставки товару до основних
засобів транспортування;

- оплату зберігання товару в пунктах
перевалки вантажів;

- вартість перевантаження товару на
основний транспорт;

- оплату за фрахт та страхування
вантажу до порту Іллічівськ/Одеса;

- вартість вивантаження товару у пункті
призначення.

Відповідно до п.п. 2.5., п.2 Контракту, усі
витрати, понесені до місця призначення
оплачуються Продавцем.

Відповідно до п.п. 6.1., п.6 Контракту,
Продавець виставляє інвойс на кожну
партію Товару для Покупця.

Відповідно до п.п. 6.2., п.6 Контракту,
оплата здійснюється в доларах США
(валютний код 840) або в Євро (валютний
код 978) наступним чином: 100% від вартості
товару має бути переказано на
банківський рахунок Продавця на момент
приходу товару в порт Іллічівськ/Одеса.

Відповідно до п.п. 6.3., п.6 Контракту,
умови та терміни оплати кожної окремої
партії товару можуть встановлюватися
сторонами окремо та зазначаються у
додаткових угодах до даного контракту,
які є його невід'ємною частиною.

В подальшому до Контракту внесено
зміни згідно додаткової угоди №2 від
31.03.2014 року, зокрема якими було
доповнено Контракт п.п. 6.5. п.6
наступного змісту: «Оплату по інвойсу
№РNТ/UKR/02/04/2014 від 31.03.2014 у сумі 20636,08
доларів США здійснити наступним чином:
100% вартості інвойсу має бути
переказана на банківський рахунок
Продавця протягом одного року з дати
розмитнення Товару.».

Згідно із платіжним дорученням №3 від
13.05.2014 року ТОВ «АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП»
здійснило оплату в іноземній валюті
Компанії «Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ)
ЛТД» (Шрі Ланка) за контрактом №PNT-15/01/14
від 15.01.2014 року на суму 20636,08 дол.США.

30 квітня 2014 року позивач пред'явив до
митного оформлення на Рівненську
митницю товар - чай чорний листовий
ферментований, не ароматизований, без
наповнювачів, ваговий, в паперових
крафт-мішках, країна походження
Шрі-Ланка за ціною 3,14 USD за 1 кг, заявив
вартість товару у загальній сумі 235283,94
грн., що за офіційним курсом НБУ на дату
митного оформлення (курс USD: 11,40158100)
становить 20636,08 доларів США.

З метою митного оформлення
імпортованого товару позивач подав до
Рівненської митниці митну декларацію
(МД-2) №204050001/2014/006459 від 30.04.2014 року, в
якій задекларував Товар.

На підтвердження митної вартості
Товару позивач надав також митному
органу наступні документи:

1) митна декларація, за якою було
відмовлено у випуску товарів
№204050001/2014/006459 від 30.04.2014р.;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) №PNT-15/01/14 від 15.01.2014 року;

3) рахунок-фактура (інвойс) №PNT/UKR/02/04/2014
від 31.03.2014 року;

4) міжнародну товарно-транспортну
накладну (СMR) №2962 від 28.04.2014 року;

5) доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) №2 від 31.03.2014 року;

6) сертифікат якості №F535001/AGR/2014/01607 від
31.03.2014 року;

7) коносамент №14240068 від 31.03.2014 року;

8) сертифікат походження товару
№СО/CLS/14/239 від 08.04.2014 року;

9) копія митної декларації країни
відправлення №Е18983 від 31.03.2014 року.

Під час митного оформлення вказаних
товарів інспектор митної служби
Макарчук Вікторія Олександрівна
дійшов висновку, що документи, надані
для митного оформлення, не містили усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару та відомостей щодо ціни, що була
фактично сплачена за товар, у зв'язку з
чим у Рівненської митниці Міндоходів
виникли сумніви щодо правильності
визначення митної вартості товарів та
достовірності відомостей, необхідних
для її підтвердження з метою перевірки
відомостей про заявлену митну вартість
задекларованих товарів витребував від
позивача додаткові документи, а саме:

- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) виробника товару;

- виписки з бухгалтерської
документації продавця щодо механізму
формування ціни товарів, які містять
інформацію щодо числових значень
складових митної вартості товарів
(ціна товару на умовах FOB Шрі-Ланка,
вартість фрахту, вартість страхування
тощо);

- висновок про вартісні характеристики
товару (згідно його сортності),
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією.

30 квітня 2014 року ТОВ «АК ІНТЕРТРЕЙД
ГРУП» направило до Рівненської митниці
Міндоходів лист №60 яким повідомило
митний орган, що у зв'язку із
необхідністю часу на отримання
затребуваних документів, такі
документи будуть надані після митного
оформлення згідно ст.55.7. МК України.

30 квітня 2014 року за результатами
розгляду поданих ТОВ «АК ІНТЕРТРЕЙД
ГРУП» документів Рівненською митницею
Міндоходів було прийнято Рішення про
коригування митної вартості товарів
№204000003/2014/000020/2 від 30.04.2014 року (далі -
Рішення).

Як убачається з Рішення (пункт І-ІІ
графа 33), Рішення прийнято у зв'язку з
такими обставинами:

1. Відсутністю у поданих до митного
оформлення документах усіх відомостей
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів та
наявності розбіжностей у поданих до
митного оформлення документах, а саме:
коносамент від 31.03.2014 №14240068 не містить
відомостей особи, яка понесла витрати
за надані послуги; графа С митної
декларації країни відправлення від
31.03.2014 №Е18983 не містить належної
інформації щодо понесених витрат на
страхування, оплату фрахту; відомості,
зазначені у графі 47 митної декларації
країни відправлення від 31.03.2014 №Е18983
суперечать відомостям, зазначеним у
графі 46.

2. Орган доходів і зборів володіє
інформацією, яка призвела до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості та до
прийняття рішення про коригування
митної вартості, заявленої
декларантом:

- відомості щодо світових цін на чай
походження Шрі-Ланки на чайному
аукціоні в Коломбо (Шрі-Ланка), які
різняться залежно від конкретної
сортності чаю, опубліковані у
періодичному виданні ДП
«Держзовнішінформ» «Огляд цін
українського та світового товарних
ринків», №4 (210) 2014, стор.41;

- відомості щодо рівнів цін заявлених
декларантами та визнаних органами
доходів і зборів при митному
оформленні ідентичних та подібних
товарів того ж виробника, що й
оцінювані товари, імпортованих за
договорами, укладеними безпосередньо з
виробником: МД №100250004/2014/91438 від 19.03.2014
року, №100250004/2014/91662 від 28.03.2014 року;

- відомості щодо рівнів цін заявлених
декларантами та визнаних органами
доходів і зборів при митному
оформленні подібних товарів та товарів
схожих за комерційною назвою, країною
походження, імпортованих за
договорами, укладеними безпосередньо з
виробниками: №100250001/2014/10838 від 16.04.2014
року, №125110000/2014/7231 від 08.04.2014 року,
№807100000/2014/15434 від 17.04.2014 року.

Як убачається з рішення (пункт ІV графа
33), за результатами проведеної
відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МК
України процедури консультації з
декларантом та у зв'язку із відсутністю
у декларанта та органу доходів і зборів
прийнятної до застосування (згідно
положень ст.59 МК України) інформації
щодо вартості операцій щодо ідентичних
товарів, митну вартість скориговано із
застосуванням методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів, згідно
положень ст.60 МК України. При цьому, для
визначення митної вартості оцінюваних
товарів використовується найменша
вартість із альтернативних, згідно
інформації, наявної у органу доходів і
зборів. Митну вартість імпортованого
товару визначено на основі раніше
визнаної органами доходів і зборів
митної вартості (МД №125110000/2014/7231 від
08.04.2014 року) на рівні 4,88 дол.США/кг.
Числове значення митної вартості
партії товарів на день подання митної
декларації до оформлення становить
365872,93 грн., або у валюті контракту 32071,36
дол.США.

01 травня 2014 року товар було випущено в
обіг згідно декларації №204050001/2014/006504
від 01.05.2014 року.

Під час судового розгляду представник
митного органу пояснив суду, що
приводом для висновку про те, що митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору щодо
товару, які імпортуються, витребування
від декларанта додаткових документів
і, як наслідок, прийняття рішення про
коригування митної вартості стало те,
що в поданих декларантом документах
виявлено відсутність певної
інформації та розбіжності щодо
вартості транспортних витрат.

Даючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відносини, з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з
01.06.2012, а також положеннями Податкового
кодексу України та інших законів
України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного
кодексу України митний контроль
передбачає виконання органами доходів
і зборів мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
органу доходів і зборів декларантом
або уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення, а в разі
електронного декларування - з моменту
отримання органом доходів і зборів від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. При застосуванні
письмової форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії (стаття 257 Митного
кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються, зокрема, для
нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного кодексу України також
передбачено, що Митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з органом доходів і
зборів; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації (стаття 52
Митного кодексу України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); другорядні: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
органу доходів і зборів для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
органами доходів і зборів мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про приєднання
України до Протоколу про внесення змін
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур", якими
запроваджено стандартні правила: на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості. Контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо: немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів, за винятком тих, що:
встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); не впливають значною мірою
на вартість товару. Метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою
статті 54 Митного кодексу України орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного кодексу України Орган доходів
і зборів може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: невірно проведеного декларантом
або уповноваженою ним особою
розрахунку митної вартості; неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз положень частини третьої статті
53, частин першої, другої та п'ятої
статті 54, статті 58 Митного кодексу
України надає підстави для висновку
про те, що орган доходів і зборів при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості
зобов'язаний перевірити складові
числового значення митної вартості,
правильність розрахунку, здійсненого
декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право
відійти від наведених вище
законодавчих обмежень, що пов'язують з
перевіркою основного переліку
документів, які підтверджують митну
вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право органу доходів і
зборів витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального
додатку до Міжнародної конвенції про
спрощення та гармонізацію митних
процедур встановлено стандартне
правило, що на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства. У випадках, коли
окремі підтверджуючі документи не
можуть бути представлені разом з
декларацією на товари з причин, які
визнані митною службою обґрунтованими,
вона дозволяє подачу таких документів
протягом визначеного періоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54
Митного кодексу України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

В силу приписів частини третьої статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено).

У даній справі приводом для
витребування митним органом
додаткових документів стало те, що
згідно з даними органу доходів і зборів
з'ясувалось, що інші особи у попередні
періоди розмитнювали подібний товар за
більшою вартістю, ніж це задекларовано
позивачем, а також наявності
розбіжностей щодо числових значень
складових митної вартості.

Відповідач під час розгляду справи не
повідомив суду жодних обставин та не
надав доказів на підтвердження того, що
позивач в декларації митної вартості
зазначив не всі складові числового
значення митної вартості, неправильно
здійснив розрахунок, вніс до
декларації недостовірні або неточні
відомості, або що надані митному органу
документи містили розбіжності, ознаки
підробки або не всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
задекларованих товарів.

Що стосується тверджень відповідача
щодо наявності розбіжностей у
коносаменті від 31.03.2014 №14240068, а саме:
коносамент не містить відомостей
особи, яка понесла витрати за надані
послуги; та щодо наявності
розбіжностей у графі С митної
декларації країни відправлення від
31.03.2014 №Е18983, а саме: декларація країни
відправлення не містить належної
інформації щодо понесених витрат на
страхування, оплату фрахту то дані
твердження спростовані
документальними доказами в ході
розгляду справи.

Відповідно до п.п. 2.4., п.2 Контракту, ціни
на товар зазначені в доларах США або
Євро та включають в себе:

- оплату по підготовці товару до
відвантаження (перевірка якості,
кількості, упаковки, маркування);

- оплату навантаження товару щодо його
перевезення в середині
країни-експортера;

- оплату доставки товару до основних
засобів транспортування;

- оплату зберігання товару в пунктах
перевалки вантажів;

- вартість перевантаження товару на
основний транспорт;

- оплату за фрахт та страхування
вантажу до порту Іллічівськ/Одеса;

- вартість вивантаження товару у пункті
призначення.

Відповідно до п.п. 2.5., п.2 Контракту, усі
витрати, понесені до місця призначення
оплачуються Продавцем.

Відповідно до п.п. 2.1., п.2 Контракту, ціни
на товар визначаються у доларах США (USD)
або Євро із урахуванням поставки на
умовах CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно
інтерпретації Міжнародних правил
Інкотермс 2010.

Відповідно до п.п. 6.1., п.6 Контракту,
Продавець виставляє інвойс на кожну
партію Товару для Покупця.

Судом встановлено, що відслідкувати
механізм формування ціни на чай
(складової ціни) можливо за допомогою
попереднього інвойсу (Proforma invoice) від
21.03.2014 року, з якої вбачається, що у ціну
товару 20 636,08 дол.США входить:

- 18 795,92 дол.США - вартіть товару;

- 1783,78 дол.США - фрахт;

- 56,38 дол.США - страхування.

Ціна за кг товару на умовах CIF
(Іллічівськ/Одеса) - 3,14 дол.США.

Згідно офіційних правил тлумачення
торгівельних термінів Міжнародної
торгової палати Інкотермс (в редакції
2010 року), тобто термін CIF означає
-"вартість", страхування та фрахт", тобто
у ціну товару входить вартість самого
товару та витрати на його страхування
та поставку до порту призначення.

Таким чином суд приходить до висновку,
що Компанія «Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ)
ЛТД» (Шрі Ланка) є особою, яка понесла
витрати за надані послуги - фрахт.

Що стосується тверджень відповідача
щодо наявності розбіжностей у
декларації країни відправлення від
31.03.2014 №Е18983, а саме: відомості,
зазначені у графі 47 митної декларації
країни відправлення від 31.03.2014 №Е18983
суперечать відомостям, зазначеним у
графі 46 то дані твердження спростовані
документальними доказами в ході
розгляду справи, як безпідставні та
необгрунтовані.

Судом встановлено, що у графі 46
декларації країни відправлення від
31.03.2014 №Е18983 зазначена вартість товару
у національній валюті згідно
Контракту, яка становить 2724701,00 LKR, що
становить 414,59 LKR/кг.

У графі 47 декларації країни
відправлення від 31.03.2014 №Е18983
зазначається калькуляція податків, так
у Шрі-Ланки нарахування митних
платежів (податків) за імпорт чаю
здійснюється на підставі середньої
вартості на чай за відповідний місяць
встановленої відповідним органом «Sri
Lanka Tea Board». Відповідно до інформації з
офіційного сайту «Sri Lanka Tea Board» середня
вартість ціни на чай для визначення
вартості податків (зборів) у березні 2014
року становить 503,98 LKR/кг. А відтак,
перемноживши дану вартість на
кількість товару 6572 кг отримаємо 3312157,00
LKR. Дана ціна товару використовується
виключно для розрахунку вартості
податку (зборів) у країні Шрі-Ланка, та
не має жодного відношення до ціни
Контракту.

В даній справі судом також не
встановлено існування яких-небудь
обмежень для визначення митної
вартості задекларованих товарів за
ціною договору, наведених у статті 58
Митного кодексу України.

Суд зазначає, що орган доходів і зборів
при здійсненні митного контролю має
діяти у спосіб, визначений Митним
кодексом України, а відомості, які
містяться в автоматизованій системі
мають лише допоміжний інформаційний
характер при прийнятті органом доходів
і зборів відповідних рішень.

Та обставина, що в органу доходів і
зборів є інформація про те, що товар,
який задекларовано однією особою,
іншими особами розмитнювався за іншою
вартістю, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом та її визначенні за
другорядним методом, адже торгові
відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору, при цьому
безліч обставин можуть впливати на їх
ціну (характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо).

В силу вимог ч.2 ст.71 КАС України
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого Рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
орган доходів і зборів неправомірно
відмовив позивачу у визнанні
задекларованої ним митної вартості
товару за основним методом, визначив
митну вартість за другорядним методом
та прийняв рішення про коригування
митної вартості товару.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд
присуджує понесені позивачем
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Рівненської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №204000003/2014/000020/2 від
30.04.2014 року.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП"
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.