Справа № 2а-6012/12/1070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/49302/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Блажівської Н.Є.

Цвіркуна Ю.І.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства
"Білдгрупменеджмент"

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 р.

та постанову Київського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2013
р.

по справі № 2а-6012/12/1070

за позовом Приватного підприємства
"Білдгрупменеджмент"

до Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
"Білдгрупменеджмент" звернулось до
суду із позовом до Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
28.11.2012 № та № .

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2013
р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 р. позовні вимоги задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Ірпінської ОДПІ
Київської області ДПС від 28.11.2012
№; В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій Позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить рішення окружного та
апеляційного адміністративних судів
скасувати у частині відмови в
задоволенні позовних вимог та прийняти
нову постанову, якою в цій частині
позов задовольнити. В обґрунтування
касаційної скарги скаржник
посилається на порушення судами норм
матеріального права та прийняття
судових рішень у відповідній частині
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
планову виїзну перевірку ПП
«Білдгрупменеджмент» з питань
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.07.2009 по 30.06.2012. За наслідками перевірки
складено Акт від 09.11.2012р. №1660/22-4/35482152,
згідно висновків якого встановлено
порушення позивачем:

- п.п.138.10.4 п.138.10 п.138.4 ст.138, п.п.139.1.1 пп.139.1.9
п.139.1 ст.139 ПК України, а саме
підприємством занижено податок на
прибуток на загальну суму 272 853,80 грн., в
т.ч. за І квартал 2011р. у розмірі 20 006,26
грн. за ІІ квартал 2011р. у розмірі 142 964,75
грн., за ІІІ квартал 2011р. у розмірі 27 988,15
грн., за IV квартал 2011р. у розмірі 28 967,30
грн., за І квартал 2012р. у розмірі 34 274,44
грн., за ІІ квартал 2012р. у розмірі 18 652,90
грн.

- п.198.2 п.198.4 ст.198 ПК України, а саме
підприємством завищено залишок
від'ємного значення по ПДВ на загальну
суму 3 081 668,74 грн. в т.ч. по періодах:
листопад 2011року на суму 11 268,65 грн. за
грудень 2011року на суму 422 670,08 грн. за
червень 2012року на суму 2 647 730,01 грн.

- п.2.8, п.2.9 р.2, п.3.5 р.3 постанови Правління
Національного банку України від
15.12.2004р. №637 «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні», а
саме встановлено понадлімітний
залишок готівкових коштів в касі
підприємства 31.03.2011р. на загальну суму
682,00 грн.

- п.3 «Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку»
та п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України в
частині не відображення у податковому
розрахунку сум доходу нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку
(ф. № 1ДФ) фактів виплати інвестиційного
доходу (ознака « 112») за період 4 кв.2010р, 3
кв.2011р.,

- п. 2.1 «Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку»
затвердженого наказом ДПА України від
29.09.2003 № 451, зареєстрованого в Мін'юсті
України 22.10.2003 за № 960/8281 в частині
неподання податкового розрахунку сум
доходу нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку і сум
утриманого з них податку за ІІ кв. 2010р.;

- п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України та п. 3
Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку,
затвердженого наказом ДПА України від
29.09.2003р. № 451, зареєстрованого в Мін'юсті
України 22.10.2003р. за №960/8281 в частині
подання не у повному обсязі відомостей
про суми доходів нарахованих
(сплачених) на користь фізичної
особи-підприємця в І-ІІ кв. 2012р. та
подання з недостовірними відомостями
розрахунку про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
фізичної особи-підприємця в ІV кв. 2011р.;

- п.239.2. ст. 239 розділу VII ПК України в
частині несвоєчасного подання «до
відома» Розрахунку суми збору за першу
реєстрацію транспортного засобу (вх.
№63227 від 07.12.2011р), останній день подання
для якого 06.12.2011р.

В результаті відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
28.11.2012 № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств на 286
86,64 грн., з яких 272 853,80 грн. - за основним
платежем та 13 232,84 грн. - за штрафними
фінансовими санкціями, та № , яким
підприємству зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 3 081 668,00 грн.

Суди попередніх інстанцій, частково
задовольняючи позовні вимоги, дійшли
висновку про те, що позивачем у
відповідній частині доведено
правомірність ведення ним податкового
та бухгалтерського обліку
господарської діяльності у межах
спірних правовідносин. У той же час,
суди визнали обґрунтованим факт
прийняття контролюючим органом
податкового повідомлення-рішення від
28.11.2012 № за порушення п. 198.4 ст. 198
ПК України у зв'язку з відображенням
позивачем у сумі податкового кредиту
за перевіряємий період коштів,
сплачених в рахунок оплати за
придбання у ТОВ «Євразіябуд трейд»
згідно попереднього договору від 11.06.2012
№ 1/1106-12 нерухомого майна у
недобудованому житловому будинку
загальною площею 5 882,00 кв.м.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що вказані
висновки судів не можна вважати такими,
що зроблені на підставі повно та
всебічно досліджених встановлених
фактичних обставин справи.

Судами попередніх інстанцій не були
враховані приписи частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо здійснення розгляду і
вирішення справ в адміністративних
судах на засадах змагальності сторін
та свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Відповідно, частинами 4
та 5 цієї статті на суд покладається
обов'язок вживати передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи; зобов'язує суд
запропонувати особам, які беруть
участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

Так, приймаючи рішення у даній справі
суди попередніх інстанцій, з
посиланням на відповідні первинні
документи, не встановили правову
природу договірних зобов'язань при
передачі майна у межах спірних
правовідносин, зокрема судами
достеменно не встановлено правовий
статус такого майна з відповідними
правовими наслідками у податковому
обліку, у тому числі не з'ясовано, чи
відповідають такі операції з
постачання визначенню, наданому у пп.
197.1.14 п. 197.1 ст. 197 ПК України. А відтак
висновки судів щодо обсягу та змісту
прав та обов'язків сторін у межах
спірних правовідносин не є такими, що
ґрунтуються на підставі повно та
всебічно досліджених обставин справи.

При цьому, необхідно врахувати, що
наслідки у податковому обліку платника
податків створюють не самі по собі
правочини, а вчинювані таким платником
господарські операції, тобто дії або
події, які викликають зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства (стаття 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»). Зміст
господарської операції може
встановлюватися з урахуванням змісту
цивільно-правових чи
господарсько-правових зобов'язань
сторін, але не вичерпується останнім. А
відтак правильність відображення в
податковому обліку господарських
операцій відповідно до їх реального
змісту повинно здійснюватися виключно
на підставі норм податкового
законодавства. Якщо ж певна
господарська операція не відбулася чи
відбулася не за тим її змістом, який
відображений в укладених платником
податку договорах, то це є підставою
для застосування відповідних
наслідків у податковому обліку.

Таким чином, для правильного вирішення
цього спору судам слід було вичерпно
з'ясувати дійсний економічний зміст
господарських операцій, виконанням
яких опосередковувалися зобов'язання у
межах спірних правовідносин. Так, судам
слід було встановити (на підставі
дослідження як змісту цих договорів,
так і первинних документів, складених
на виконання цих господарських
операцій), чи були вказані операції
спрямовані на придбання активів
(житлових приміщень), чи на
інвестування коштів тощо.

Таким чином, суди обох інстанцій дали
передчасну юридичну оцінку
встановленим фактичним обставинам
справи, а тому ухвалені ними судові
рішення не можна вважати законними та
обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ст. 227 КАС України,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
ухвала та постанова у справі
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Білдгрупменеджмент"
задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 р. та постанову Київського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2013 р. по справі № 2а-6012/12/1070
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 6 ст. 254 КАС
України та оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)Голубєва Г.К.Судді
(підпис) Блажівська Н.Є. (підпис)
Цвіркун Ю.І.

Ухвала складена у повному обсязі
03.10.2014р.