Справа № 2а-4108/11/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
124126/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

представника відповідача
Пісної Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
в Пустомитівському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
20.09.2011 року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції в
Пустомитівському районі Львівської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції (далі ДПІ) в Пустомитівському
районі Львівської області про
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позивач, з врахуванням доповнень та
уточнень до позовної заяви, просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
29.03.2011 року №, яким йому збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «податок з доходів фізичних
осіб» на загальну суму 77192,16 грн., у тому
числі за основним платежем 61753, 73 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
15438, 43 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.09.2011 року
позов задоволено.

Визнано протиправним податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Пустомитівському районі від 29.03.2011 року
№.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ДПІ у Пустомитівському
районі, подавши на неї апеляційну
скаргу.

Апелянт посилається на те, що
перевіркою встановлено порушення
позивачем ст.ст. 13,14 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992
№13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», в результаті чого
податковим органом правомірно
донараховано позивачу податок з
фізичних осіб.

Законодавство з питань оподаткування
не містить прямої норми щодо
звільнення від оподаткування доходів,
одержаних фізичною особою-суб'єктом
підприємницької діяльності у разі
порушення умов Указу Президента
України від 3.07.1998 року №727/98 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» при перевищенні
встановленого ним максимального рівня
доходів (виручки) за рік. Законодавчі
підстави для неоподаткування доходів
платників єдиного податку, які
перевищують 500 тис. грн. на календарний
рік, відсутні.

Апелянт просить скасувати рішення
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.09.2011 року
та прийняти нову постанову про відмову
в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, яка апеляційну
скаргу підтримала, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення з таких
підстав.

У справі встановлено, що в період з
28.02.2011 року по 16.03.2011 року ДПІ у
Пустомитівському районі було
проведено планову виїзну
документальну перевірку з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 за
період з 1.10.2007 року по 31.12.2010 року,

За результатами перевірки складено акт
перевірки від 23.03.2011 року №116/172/НОМЕР_1,
згідно якого відповідачем встановлено
порушення ОСОБА_2 ст.ст. 13,14 розділу IV
Декрету Кабінету Міністрів України від
26.12.1992 №13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», яке полягає в тому, що ним не
визначено розмір чистого доходу,
одержаного за 2008 рік у сумі 411 691, 50 грн.

На підставі акта перевірки від 23.03.2011
року ДПІ в Пустомитівському районі
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.03.2011 №
, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 77192,16
грн., у тому числі: основний платіж - 61
753,73 грн. та штрафна (фінансова) санкція -
15 438,43 грн.

Протягом періоду, що перевірявся
приватний підприємець ОСОБА_2,
перебував на таких системах
оподаткування, обліку та звітності:

IV квартал 2007 року - ІІІ квартал 2008 року -
спрощена система;

IV квартал 2008 року - IV квартал 2009 року -
загальна система;

I квартал 2010 року - IV квартал 2010 року -
спрощена система.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
відсутність порушень позивачем
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»,
тому оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідача щодо
збільшення суми грошового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб є протиправним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою від продажу
нею товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи здійснюється за правилами,
встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Статтею 1 Указу Президента України від
3.07.1998 року №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» (далі
Указ), встановлено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для суб'єктів малого
підприємництва, в тому числі для
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб, та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Відповідно до ст. 2 Указу, суб'єкти
малого підприємництва - фізичні особи
мають право самостійно обирати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

Доходи, отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника та осіб,
що перебувають з ним у трудових
відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається
до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку,
так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Згідно з ст. 5 Указу, у разі порушення
вимог, встановлених ст. 1 цього Указу,
платник єдиного податку повинен
перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності,
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

Перевіркою встановлено, що позивач з
І-го по ІІІ-ій квартал 2008 року
знаходився на спрощеній системі
оподаткування та був платником єдиного
податку за ставкою 200 грн.

Кошти в розмірі 548 922 грн., за рахунок
яких позивач перевищив обсяг виручки
від виконання робіт 500 000 грн. за
календарний рік, ОСОБА_2 отримав на
розрахунковий рахунок в 3-му кварталі
2008 року. У встановлений законодавством
термін позивач здав до податкового
органу свідоцтво про сплату єдиного
податку та з 4-го кварталу 2008 року
перейшов на загальну систему
оподаткування.

Згідно акта перевірки та податкового
повідомлення - рішення, сума
податкового зобов'язання в розмірі
61753,73 грн. визначена відповідачем
ОСОБА_2 за ІІІ-ій квартал 2008 року, тобто
за період, коли позивач знаходився на
спрощеній системі оподаткування і був
платником єдиного податку.

Відповідно до ст. 6 Указу, суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником податку на
доходи фізичних осіб, оскільки
вказаний податок сплачується ним у
складі єдиного податку.

Згідно п. 5 постанови Кабінету
Міністрів України від 16 березня 2000 року
№507 «Про роз'яснення Указу Президента
України від 03 липня 1998 року № 727», на
суб'єктів малого підприємництва -
фізичних осіб, які відповідно до абз. 4
ч. 1 ст. 6 не є платниками податку на
доходи фізичних осіб, не поширюються
вимоги розділу IV Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992р. № 13 «Про
прибутковий податок з громадяни» у
частині доходів від провадження
підприємницької діяльності, що
здійснюється відповідно до
зазначеного Указу.

За таких обставин,оскільки перевищення
обсягу виручки від виконаних робіт
було допущено позивачем в ІІІ-му
кварталі 2008 року, тому загальна система
оподаткування для визначення його
податкового зобов'язання повинна
застосовуватися починаючи з IV-го
кварталу 2008 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що позивач, перебуваючи в ІІІ-му
кварталі 2008 року на спрощеній системі
оподаткування і сплачуючи єдиний
податок, не може бути одночасно
платником податку на доходи з фізичних
осіб за цей період.

Суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов ОСОБА_2 та визнав
протиправним податкове
повідомлення-рішення відповідача від
29.03.2011 року №, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання за
платежем «податок з доходів фізичних
осіб» на загальну суму 77192,16 грн., у тому
числі за основним платежем 61753, 73 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
15438, 43 грн.

Не зазначення в оскаржуваній постанові
про скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача від
29.03.2011 року № може бути вирішено
судом першої інстанції шляхом
прийняття додаткової постанови.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним
в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального права, тому
підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Пустомитівському районі Львівської
області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.09.2011 року
у справі №2а-4108/11/0970 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський