Справа № К/9991/1991/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/1991/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою
Контрольно-ревізійного управління в
Автономній Республіці Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 06
травня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року у справі за позовом
Контрольно-ревізійного управління в
Автономній Республіці Крим до
Ялтинського міського управління
головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України АР Крим
про спонукання до виконання дій,-

в с т а н о
в и л а:

Контрольно-ревізійне управління в
Автономній Республіці Крим звернулося
до суду з позовом до Ялтинського
міського управління головного
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій України АР Крим про
зобов'язання виконати пункт 1 вимоги
КРУ в Автономній Республіці Крим від 05
квітня 2007 року № 24-14/428.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 06 травня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, КРУ в Автономній
Республіці Крим, не погоджуючись з
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та постановити
нове рішення про задоволення позовних
вимог повністю.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами було встановлено, що
Контрольно-ревізійним відділом в м.
Ялта КРУ в АР Крим проведено ревізію
фінансово господарської діяльності
Ялтинського міського управління
Головного управління МНС України в АР
Крим за період з 01 жовтня 2005 року по 31
грудня 2006 року.

За результатами вказаної ревізії
складено акт від 20 березня 2007 року №
24-21/19 в якому відображено незаконні
витрати на оплату праці за рахунок
коштів загального фонду особам, які
надавали платні послуги, за 1 півріччя
2006 року в сумі 14460,56 грн.

05 квітня 2007 року на підставі
зазначеного акту прийнято вимогу №
24-14/428, відповідно до якої, Ялтинське
міське управління головного
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій України АР Крим зобов'язано
вжити заходи по відшкодуванню витрат
на оплату праці за рахунок коштів
загального фонду інспекторам
Управління, які надавали платні
послуги (проведення експертизи стану
пожежної безпеки об'єктів) на загальну
суму 14460,56 грн.

Разом з тим, правомірність спірної
вимоги вже була предметом судового
розгляду у справі № 2а-11104/09/2/0170 за
позовом Ялтинського міського
управління Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в АР Крим до
Контрольно-ревізійного управління в АР
Крим про часткове скасування вимоги
припису.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 09 грудня 2009 року
встановлено факт законності дій
Ялтинського міського управління
Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в АР
Крим при фінансуванні видатків на
оплату праці інспекторам, які надавали
платні послуги в розмірі 14460,56 грн., з
загального фонду. Судом також
встановлено, що державний фінансовий
контроль реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що положення цієї статті повинні
запобігати ухваленню різних судових
рішень щодо однієї й тієї самої
обставини. Тобто, в адміністративному
процесі не належить доказувати,
зокрема, преюдиційні обставини, тобто
ті, що встановлені в судовому рішенні
іншого суду, яке набрало законної сили
(обов'язковим для врахування).
Обставини вважаються встановленими в
іншому судовому рішенні, якщо про це
зазначено у мотивувальній чи
резолютивній частинах цього рішення.

При цьому, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді іншої справи
лише за умови, що в ній беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Враховуючи встановлення факту
законності дій відповідача та
відсутність в акті перевірки порушень
вимог чинного законодавства, які би
були виявлені під час перевірки, а
також факт набрання рішенням у справі
№ 2а-11104/09/2/0170 законної сили,
неправомірність винесення акту від 20
березня 2007 року № 24-21/19 є доведеною, а
відтак вимога, складена за
результатами вказаного акту, є
незаконною.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
попередніх інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У х в а л и л
а:

Касаційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Автономній Республіці Крим залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 06 травня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: