Справа № 826/9272/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9272/14
інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.08.2014 року по справі за його позовом до
Головного управління юстиції у м.
Києві, Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Державної казначейської служби
України, Головного управління
Державної казначейської служби у м.
Києві, заступника начальника служби -
начальника відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Замикули
Ігоря Володимировича, державного
реєстратора прав на нерухоме майно
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Коломієць Ольги Анатоліївни
про визнання дій протиправними,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до ГУЮ у м.
Києві, Реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві, ДКС України, ГУ ДКС у м. Києві,
заступника начальника служби -
начальника відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві Замикули І.В., державного
реєстратора прав на нерухоме майно
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби ГУЮ у м. Києві Коломієць О.А. про
визнання незаконними дій щодо
винесення рішення від 26 грудня 2013 року
№ 9568916 та його скасування, стягнення
солідарно з відповідачів коштів 41 039
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.08.2014 року позов задоволено частково:

визнано протиправними дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби ГУЮ у м. Києві Коломієць О.А. щодо
прийняття рішення від 26 грудня 2013 року
№ 9568916; визнано протиправним та
скасовано дане рішення. В іншій частині
позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
та постановити нову про задоволення
позову в повному обсязі. При цьому
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що, на його думку, є підставою для
скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позову. Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
28.10.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно було прийнято
рішення № 7285049 про відмову в реєстрації
права власності на квартиру.

20.12.2013 року позивач повторно звернувся
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві із заявою
про проведення реєстрації права
власності на нерухоме майно - квартиру
у новозбудованому житловому будинку з
підземним паркінгом по просп. Тичини,
18-б.

26.12.2013 року державний реєстратор прав
на нерухоме майно Коломієць О.А.,
ототожнюючи заяву позивача про
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно з заявою про скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, прийняв рішення
№ 9568916 про відмову у скасуванні рішення
від 28.10.2013 року № 7285049.

З приписів п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «
Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Таким чином, Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлює, що за результатами
розгляду заяв про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, державний
реєстратор повинен прийняти одне із
можливих рішень: про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про
зупинення державної реєстрації.

Разом з тим, рішення про відмову у
скасуванні запису приймається
державним реєстратором в результаті
розгляду заяви про скасування запису
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та з дотриманням
процедури, яка передбачена Порядком
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12
грудня 2011 року №3502/5.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що державний
реєстратор помилково прийшов до
висновку, що позивачем було подано
заяву про скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно і, як наслідок, прийнято
протиправне та необґрунтоване рішення
№ 9568916. Адже, матеріали справи містять
копію заяви ОСОБА_2 на бланку «Заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень» (а.с. 174).

Колегія суддів не може не зауважити, що
нормами Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та пунктами
Порядку не передбачено прийняття
державним реєстратором рішення про
відмову у скасуванні раніше прийнятого
ним рішення. Крім того, в оскаржуваному
рішенні державний реєстратор
посилається на пп. 2.15.2 п. 2.15 Порядку, які
станом на прийняття оскаржуваного
рішення вже не діяли.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідачів солідарно 41 039 грн., з яких
239 грн. - сплата зборів за проведення
реєстрації нерухомого майна, 40 800 грн. -
втрачений дохід, який позивач мав
отримати від здачі квартири в оренду,
колегія суддів зазначає наступне.

З приписів ч. 1 ст. 29 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
вбачається, що за проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
справляється державне мито. У разі
відмови у проведенні державної
реєстрації прав та їх обтяжень
державне мито не повертається.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 21 листопада 2012 року №1204
«Про затвердження розміру і порядок
використання плати за внесення змін до
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та надання
інформації із зазначеного реєстру»,
розмір плати за надання інформації з
Реєстру у формі витягу складає - 120
гривень.

Відповідно до пп. «х» п. 6 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
державне мито» за державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно
справляється державне мито у розмірі 7
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян - 119 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень подав
квитанції про оплату державного мита
за проведення державної реєстрації
прав та їх обтяжень у розмірі 119,00 грн.
та плату за видачу витягу з Державного
реєстру прав у розмірі 120,00 грн.

Враховуючи те, що чинним
законодавством не передбачено
випадків повернення державного мита за
проведення державної реєстрації та
плати за видачу витягу з Державного
реєстру прав, беручи до уваги, що
вказані кошти зараховуються до
державного бюджету України, не є
збитками у розумінні ст. 22 Цивільного
кодексу України, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав щодо стягнення з відповідачів
зазначеної суми.

В частині матеріальної шкоди, а саме
втрат доходів у розмірі 40 800 грн., які
позивач мав намір одержати від здачі
квартири в оренду за договором, колегія
суддів звертає увагу, що позивачем не
доведено реальність зазначених
доходів, не надано обґрунтованого
розрахунку суми втрачених доходів, не
надано відповідних доказів, які б
підтверджували факт завдання
відповідачами матеріальної шкоди, а
також наявності причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
відповідачів.

Посилання апелянта на договір про
наміри від 01.10.2013 року, укладений між
позивачем та ОСОБА_5, колегією суддів не
приймається до уваги, оскільки зі
змісту даного договору неможливо
встановити дату укладення договору
оренди в майбутньому (від 01.01.2014 року
або з 01.11.2013 року) та суму упущеної
вигоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну правову
оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києві від 20.08.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 15.10.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.