Справа № 2а-2076/12/1370
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/10950/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Юрченко В.П., при секретарі
Луцак А.В.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Акціонерного товариства
«Полімекс-Мостосталь» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року

у справі № 2а-2076/12/1370

за позовом Акціонерного
товариства «Полімекс-Мостосталь»

до Державної
податкової інспекції у місті
Червонограді

про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Акціонерне товариство
«Полімекс-Мостосталь» (надалі також -
позивач, АТ
««Полімекс-Мостосталь») звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у місті
Червонограді (надалі також -
відповідач, ДПІ) про визнання
протиправними дій відповідача
стосовно відмови у підтвердженні
інформаційного повідомлення про
внесення іноземної інвестиції в сумі
3588800,33 грн. від 25 листопада 2011 року та
зобов'язання відповідача підтвердити
зазначене інформаційне повідомлення у
відповідності з Порядком
підтвердження органами державної
податкової служби інформаційних
повідомлень про фактичне внесення
іноземних інвестицій та векселів,
виданих під час увезення в Україну
майна, як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року апеляційну скаргу Акціонерного
товариства «Полімекс-Мостосталь»
залишено без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року - без змін.

Позивач в касаційній скарзі, вказуючи
на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, що
беруть участь у справі, обговоривши
доводи касаційної скарги та
перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
Вищий адміністративний суд України
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, АТ «Полімекс-Мостосталь» -
юридична особа згідно законодавства
Республіки Польща, є учасником
товариства з додатковою
відповідальністю «Червоноградський
завод металоконструкцій», що
підтверджується спеціальним витягом є
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Збори учасників ТДВ «ЧЗМК» 15 липня 2011
року прийняли рішення про збільшення
статутного капіталу товариства з 9880850
грн. до 16810941,55 грн. за рахунок грошових
та майнових внесків учасників,
затвердження нової редакції статуту,
оформлені протоколом № 2 від 15
липня 2011 року. Учасник АТ
«Полімекс-Мостосталь» як додатковий
внесок до статутного капіталу вносить
в т.ч. автоматичну лінію для
виготовлення зварного решіткового
настилу.

23 серпня 2011 року АТ
«Полімекс-Мостосталь» ввезло на митну
територію України згідно
вантажно-митної декларації від 23 липня
2011 року № 209070000/2011/004521 від як внесок в
статутний фонд підприємства
автоматичну лінію для виготовлення
зварного решіткового настилу вартістю
3588800,33 грн.

6 грудня 2011 року представник АТ
«Полімекс-Мостосталь» звернувся до ДПІ
із заявою від 28 листопада 2011року про
підтвердження інформаційних
повідомлень про фактичне внесення
іноземних інвестицій.

Відмовляючи у підтвердженні
інформаційного повідомлення про
внесення іноземної інвестиції майном
на суму 3558800,33 грн., податковий орган
виходив із того, що позивачем до заяви
іноземного інвестора не долучено
документів, передбачених пунктом 7
Порядку видачі, обліку і погашення
векселів, виданих під час ввезення в
Україну майна як внеску іноземного
інвестора до статутного фонду
підприємства з іноземними
інвестиціями, а також за договорами
(контрактами) про спільну інвестиційну
діяльність, та сплати ввізного мита у
разі відчуження цього майна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 серпня
1996 року № 937.

Попередні судові інстанції погодились
із такими висновками податкового
органу та зазначили, що останній
правомірно відмовив АТ
«Полімекс-Мостосталь» у підтвердженні
інформаційного повідомлення про
фактичне внесення іноземної
інвестиції у формі майнового внеску у
статутний фонд ТДВ «ЧЗМК» вартістю
3588800,33 грн.

Разом з тим Вищий адміністративний суд
України вважає такі висновки
передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення не
відповідають визначеним статтею 159
Кодексу адміністративного судочинства
України вимогам, з огляду на те, що суди
при вирішенні спору по суті не звернули
увагу на наступне.

Процедуру підтвердження органами
державної податкової служби
інформаційних повідомлень про
фактичне внесення іноземних
інвестицій та векселів, виданих під час
увезення в Україну майна як внеску
іноземного інвестора до статутного
фонду підприємства з іноземними
інвестиціями, а також за договорами
(контрактами) про спільну інвестиційну
діяльність визначає Порядок
підтвердження органами державної
податкової служби інформаційних
повідомлень про фактичне внесення
іноземних інвестицій та векселів,
виданих під час увезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність, затверджений
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29 червня 2005
року № 238, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 14 липня
2005 року за № 756/11036 (надалі також -
Порядок № 238).

Згідно з пунктом 2 зазначеного вище
нормативно-правового акту для
підтвердження інформаційних
повідомлень про фактичне внесення
іноземних інвестицій та векселів,
виданих під час увезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність, іноземний
інвестор або уповноважена ним в
установленому порядку особа,
векселедавець (далі - заявник)
звертається із заявою у письмовій
формі до органу державної податкової
служби за місцем здійснення інвестиції
(далі - податковий орган).

До заяви додаються:

- інформаційне повідомлення про
внесення іноземної інвестиції у трьох
примірниках, заповнене за формою і в
порядку згідно з додатками № 1 і 2 до
Положення про порядок державної
реєстрації іноземних інвестицій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 серпня 1996 року
№ 928, та документи, які свідчать про
фактичне внесення інвестиції, - для
підтвердження інформаційного
повідомлення;

- документи згідно з пунктом 7 Порядку
видачі, обліку і погашення векселів,
виданих під час ввезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність, та сплати
ввізного мита у разі відчуження цього
майна, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 7 серпня
1996 року № 937, -з метою погашення векселя.

З наведеного слідує, що для
підтвердження інформаційного
повідомлення про фактичне внесення
іноземних інвестицій та векселів
заявник звертається до органу
державної податкової служби із заявою,
до якої додаються інформаційне
повідомлення про внесення іноземної
інвестиції у трьох примірниках,
заповнене за формою і в порядку згідно
з додатками № 1 і 2 до Положення про
порядок державної реєстрації
іноземних інвестицій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 серпня 1996 року № 928, та документи,
які свідчать про фактичне внесення
інвестицій.

При цьому, як слідує з тексту вказаного
нормативно-правового акта, вимога щодо
додавання документів згідно з пунктом 7
Порядку видачі, обліку і погашення
векселів, виданих під час ввезення в
Україну майна як внеску іноземного
інвестора до статутного фонду
підприємства з іноземними
інвестиціями, а також за договорами
(контрактами) про спільну інвестиційну
діяльність, та сплати ввізного мита у
разі відчуження цього майна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 серпня 1996 року
№ 937 передбачена для випадку звернення
із заявою з метою погашення векселя.

Вказане підтверджується також
наступним.

Порядок подання документів, їх
розгляду та здійснення державної
реєстрації іноземних інвестицій, що
відповідають умовам, викладеним у
пункті 2 статті 1 Закону України «Про
режим іноземного інвестування», і
здійснюються за видами і формами,
передбаченими статтями 2 і 3 цього
Закону, встановлений Положенням про
порядок державної реєстрації
іноземних інвестицій, яке затверджене
Постановою Кабінету Міністрів України
від 7 серпня 1996 року № 928 «Про
затвердження Положення про порядок
державної реєстрації іноземних
інвестицій».

Відповідно до пункту 2 цього Положення,
державна реєстрація іноземних
інвестицій здійснюється Радою
Міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями (далі - органи
державної реєстрації) протягом трьох
робочих днів після їх фактичного
внесення.

Відповідно до пункту 3 цього Положення,
для державної реєстрації іноземних
інвестицій іноземний інвестор або
уповноважена ним в установленому
порядку особа (далі - заявник) подає
органу державної реєстрації такі
документи: - інформаційне повідомлення
про внесення іноземної інвестиції у
трьох примірниках, заповнене за формою
і в порядку згідно з додатками № 1 і 2 до
цього Положення, з відміткою державної
податкової інспекції за місцем
здійснення інвестиції про її фактичне
внесення; - документи, що підтверджують
форму здійснення іноземної інвестиції
(установчі документи, договори
(контракти) про виробничу кооперацію,
спільне виробництво та інші види
спільної інвестиційної діяльності,
концесійні договори тощо); - документи,
що підтверджують вартість іноземної
інвестиції (відповідно до вимог,
визначених статтею 2 Закону України
«Про режим іноземного інвестування»); -
документ, що свідчить про внесення
заявником плати за реєстрацію.

При цьому за змістом пункту 7 Порядку
видачі, обліку і погашення векселів,
виданих під час ввезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність, та сплати
ввізного мита у разі відчуження цього
майна, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 7 серпня
1996 року № 937 з метою погашення векселя
векселедавець звертається у письмовій
формі до державної податкової
адміністрації (інспекції) з проханням
зробити відповідну відмітку на його
копії векселя. До заяви додаються:
копія векселя; копія ввізної вантажної
митної декларації на майно; документи
про зарахування майна на баланс
підприємства з іноземними
інвестиціями або окремий баланс
сторін, що провадять спільну
інвестиційну діяльність на підставі
укладеного договору (контракту). У разі
потреби державна податкова
адміністрація (інспекція) має право
перевірити на місці фактичну наявність
майна у векселедавця; документи про
державну реєстрацію іноземної
інвестиції.

З аналізу наведених норм слідує, що без
реєстрації іноземної інвестиції, якій
передує процедура підтвердження
податковим органом інформаційних
повідомлень про фактичне внесення
іноземних інвестицій та векселів,
виданих під час увезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність, процедура
погашення векселя за змістом цього
нормативно-правового акту була б
неможливою.

Вказаному попередні судові інстанції
оцінки не надали, як і не перевірили на
підставі належних доказів чи було
позивачем належним чином виконано
вимоги, що зумовлюють підтвердження
податковим органом інформаційних
повідомлень про фактичне внесення
іноземних інвестицій та векселів,
виданих під час увезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність.

Згідно з частиною 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій не було встановлено всіх
важливих обставин справи, що призвело
до не обґрунтованих належним чином
висновків щодо прав і обов'язків сторін
у даному спорі, а також те, що
передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до положень
частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

При цьому, при новому розгляді справи
суди повинні неухильно дотримуватися
принципу невтручання в дискреційні
повноваження суб'єкта владних
повноважень.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Акціонерного
товариства «Полімекс-Мостосталь»
задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2013 року скасувати.

Справу № 2а-2076/12/1370 направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

В.П. Юрченко