Справа № 461/2158/14-а
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2158/14-а
Провадження № 6-а/461/16/14
УХВАЛА

28.02.2014 року

м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого - судді:
Юрківа О.Р.,

при секретарі:
Чорненькій К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові
подання Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу і порядку виконання
виконавчого листа № 2а-440/11 Галицького
районного суду міста Львова від 06.11.2013
рок , -

В С Т А Н О В И В:

державний виконавець Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції звернувся до суду із поданням,
в якому просить змінити спосіб і
порядок виконання виконавчого листа №
2а-440/11 Галицького районного суду м.
Львова від 06.11.2013 року, мотивуючи свої
вимоги тим, що виконання судового
рішення та вимог державного виконавця
щодо виплати стягувачу нарахованої
суми допомоги є неможливим, у зв'язку з
відсутності бюджетного фінансування.
Просить змінити спосіб і порядок
виконання виконавчого листа.

Заявник та заінтересовані особи в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
час, день та місце розгляду справи,
причини своєї неявки суд не повідомили.
За таких обставин, суд вважає за
можливе вирішити питання про зміну
способу виконання рішення суду,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС
України неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши
докази наявні у справі в сукупності,
суд прийшов до висновку, що заяву слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Ці заходи повинні
забезпечити виконання конкретного
судового рішення і не поширюватися на
відносини, які виникли після його
ухвалення. Тобто зі змісту вказаної
норми випливає, що суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту. Стаття 263 КАС України
не містить виключного переліку
обставин, що є підставою для вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення, однак основними обставинами
для цього слід вважати такі, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Як вбачається із роз'яснень, даних в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України №
846/12/13-13 від 13.06.2013 року у даній категорії
справ зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що постановою
Галицького районного суду м. Львова від
13.05.2011 року адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі міста
Львова про визнання неправомірними та
зобов'язання до вчинення дії,
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку та виплаті пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 17.08.2010 року, Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
державної пенсії, встановленої до
рівня не нижче восьми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії до
рівня 75% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з 17.08.2010 року.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2011 року
постанову Галицького районного суду
м.Львова від 13.05.2011 року змінено.
Адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині позовних вимог про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова перерахунок його пенсії
згідно з вимогами ст.ст. 50, 54. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 17.02. по 16.08.2010 року - залишено
без розгляду. В іншій частині постанову
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08.11.2012 року, постанову
Галицького районного суду м.Львова від
13.05.2011 року, замінену постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2011 року -
залишено без змін.

Постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 11.11.2013 року
відкрито виконавче провадження №40629102,
за виконавчим листом №2а-440/11, виданого
06.11.2013 року Галицьким районним судом
м.Львова про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова здійснення ОСОБА_1
перерахунку та виплати державної
пенсії, встановленої до рівня восьми
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до вимог ст..ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з 17.08.2010 року.

Із доданих до подання матеріалів, а
саме листа Управління Пенсійного Фонду
України в Сихівському районі міста
Львова № 1171/0619 від 07.02.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 слід виплатити
кошти в сумі 61982,86 грн.

Зі змісту ст. 22 Конституції України
вбачається, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Статтею 124
Конституції України передбачено, що
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Стаття 46 Конституції України
передбачає, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

У відповідності до ст. 2 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є
зокрема, державний орган. Згідно ч. 1ст. 3
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Суд переконаний за необхідне зазначити
наступне. Як вбачається із правової
позиції Європейського суду з прав
людини, викладеної у справі "Кечко
проти України" від 08.11.2005 року органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань; чинне
правове положення передбачає виплату
певних надбавок і дотримано всі вимоги,
необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти у
цих виплатах доки відповідні положення
є чинними. Аналогічну позицію
викладено в справі "Шмалько до України"
від 20.07.2004 року, в якому зазначено, що
орган державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.
Зрозуміло, що за певних обставин
затримка з виконанням судового рішення
може бути виправданою. Але затримка не
може бути такою, що зводить нанівець
сутність гарантованого пунктом 1
статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод права.

Згідно ч. 2, 3 ст. 8 КАС України
встановлено, що суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини. Звернення до
адміністративного суду для захисту
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

З огляду на те, що покликання органу
державної влади на відсутність
бюджетного фінансування як на причину
невиконання рішення суду не можуть
прийматися до уваги, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, а тому суд
приходить до переконання, що зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат.

Керуючись ст. ст. 2, 7-14, 158-163, 184-186, 263 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу і порядку виконання
виконавчого листа № 2а-440/11 Галицького
районного суду міста Львова від 06.11.2013
року - задовольнити.

Змінити спосіб виконання виконавчого
листа № 2-а-440/11 Галицького районного
суду міста Львова від 06.11.2013 року за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі міста Львова в частині
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплату державної пенсії,
встановленої до рівня восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії до рівня 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастроф»,
починаючи з 17.08.2010 року, у спосіб
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
міста Львова в розмірі 62982,86 грн. вже
нарахованої доплати як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Галицький районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня її
проголошення.

Суддя

О.Р.Юрків