Справа № 2а-2957/09/0970
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
66663/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 4.07.2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
прокуратури Івано-Франківської
області, Кабінету Міністрів України,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_2, про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В
И В :

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
прокуратури Івано-Франківської
області, Кабінету Міністрів України
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання до вчинення дій.

Позивач просив зобов'язати
відповідачів визнати, що будинок
лінійного обхідника магістрального
газопроводу в с. Поточище
Городенківського району є державною
власністю, зобов'язати Кабінет
Міністрів України ініціювати, а
прокуратуру Івано-Франківської
області заявити в суді позов про
витребування будинку з чужої
власності, а також про виселення осіб,
які проживають в даному будинку,
зобов'язати Кабінет Міністрів України
прийняти рішення про надання ОСОБА_2 у
власність рівноцінного житлового
приміщення або про безоплатну
приватизацію будинку лінійного
обхідника в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
будинок лінійного обхідника в с.
Михальче Городенківського району був
безпідставно переданий в комунальну
власність територіальних громад
Городенківського району, оскільки
встановленої законом процедури
передачі та прийому будинку не було
дотримано, а Кабінет Міністрів України
не приймав жодних рішень з приводу
зміни статутного фонду НАК «Нафтогаз
України», на балансі якої перебував
будинок. Прокуратура
Івано-Франківської області на
порушення закону належної уваги не
звернула та передбачених законом
заходів для захисту інтересів держави
та ОСОБА_2 не вжила.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
4.07.2011 року ОСОБА_1 в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив ОСОБА_1, який в апеляційній
скарзі просить її скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Посилається на те, що суд першої
інстанції прийшов до безпідставного
висновку про можливість ОСОБА_2
захистити порушене право та законні
інтереси в суді самостійно, не взяв до
уваги, що в судовому порядку
встановлено факт вселення в будинок в
1986 року як у службове житло. Суд на
припущеннях прийшов до висновку про
перебування будинку лінійного
обхідника магістрального газопроводу
у власності ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України», не взяв до уваги, що
спірний будинок у встановленому
порядку не був переведений в не
житловий, якого Городенківська районна
рада у власності не мала. Суд не
дослідив обставини передачі будинку у
власність зазначеної районної ради та
безпідставно відмовив в задоволенні
позову.

Особи, які беруть участь в справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, проте в
судове засідання не прибули, що є
підставою для її розгляду в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що будинок
лінійного обхідника в с. Михальче
Городенківського району
Івано-Франківської області був
введений в експлуатацію з 1.12.1986 року,
перебував у власності ДК
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
та обліковувався на балансі
Богородчанського лінійного
виробничого управління магістральних
газопроводів.

З 10.07.1986 року по 1.02.2001 року лінійним
обхідником працював ОСОБА_2, який
здійснював догляд за спірним будинком.

Листом №10/6-116 від 12.07.2006 року НАК
«Нафтогаз України» на запит ДК
«Укртрансгаз» дано дозвіл на передачу
будинку лінійного обхідника в с.
Михальче у комунальну власність
відповідно до Закону України «Про
передачу об'єктів права державної та
комунальної власності».

На підставі листа Богородчанського
лінійного виробничого управління
магістральних газопроводів від 26.07.2006
року рішенням Городенківської
районної ради від 4.08.2006 року
зазначений будинок прийнято у спільну
власність територіальних громад
району та передано на баланс відділу
освіти Городенківської РДА під
використання дитячого оздоровчого
табору «Перлина Придністровя». Як
цілісний майновий комплекс ДОК
«Перлина Придністров'я», так і спірний
будинок лінійного обхідника в с.
Михальче з господарськими спорудами,
були включені до переліку майна
спільної власності територіальних
громад Городенківського району.

Проте, при підготовці відповідної
документації було допущено помилку у
визначенні місця знаходження будинку,
оскільки фактично він знаходиться на
межі сіл Михальче та Поточище. Тому
рішенням Городенківської районної
ради від 5.10.2007 року було внесено зміни в
раніше прийняте рішення від 4.08.2006 року
та зазначено місце розташування
будинку - с. Поточище Городенківського
району.

На підставі виданого свідоцтва про
право власності від 27.11.2007 року
Коломийське МБТІ зареєструвало право
власності на будинок обхідника,
гаражі, склади, кладову, що в АДРЕСА_1,
за Городенківською районною радою
Івано-Франківської області.

Між ОСОБА_2 та Городенківською міської
радою з приводу спірного будинку
лінійного обхідника виник спір, за
наслідками розгляду якого рішенням
Городенківського районного суду від
22.06.2007 року, яке набрало законної сили,
зобов'язано ОСОБА_2 звільнити спірний
будинок, а в зустрічному позові ОСОБА_2
про визнання розпорядження ДК
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
та рішення Городенківської районної
ради від 4.08.2006 року незаконними та про
встановлення права власності на
будинок відмовлено.

Рішенням від 25.12.2008 року Городенківська
районна рада дала згоду на продаж
будинку обхідника та господарських
будівель в АДРЕСА_1, за результатами
якого будинок у власність придбав
ОСОБА_3

В березні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Генерального
прокурора України та прокурора
Городенківського району про визнання
прокурора неповноважним, нікчемним
позову прокурора в інтересах
Городенківської районної ради ,
зобов'язання внести протест на рішення
районної ради від 4.08.2006 року, рішення
цієї ж ради від 5.10.2007 року,
розпорядження голови Городенківської
РДА, відносно спірного будинку,
скасування свідоцтва про право
власності, проте постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 25.06.2009 року
позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Таким чином, з приводу передачі
спірного будинку обхідника з державної
в комунальну власність територіальних
громад Городенківського району
Івано-Франківської області, законності
з цього приводу рішень, спори вирішені
в судовому порядку.

З приводу незаконності такої передачі
позивач в травні 2009 року звертався до
Кабінету Міністрів України, Комітету
Верховної ради України з питань
боротьби з корупцією та організованою
злочинністю, на звернення яких органи
прокуратури дали йому відповідь про
відсутність порушення чинного
законодавства в процесі приватизації
спірного будинку лінійного обхідника
магістральних газопроводів (відповіді
від 7.08.2009 року, від 18.08.2009 року, від 9.10.2009
року).

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
при виявленні порушень закону прокурор
або його заступник у межах своєї
компетенції мають право:
опротестувати акти Прем'єр-міністра
України, Кабінету Міністрів України,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, виконавчих
органів місцевих Рад, підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, а також рішення і дії
посадових осіб; вносити подання або
протест на рішення місцевих Рад
залежно від характеру порушень;
порушувати у встановленому законом
порядку кримінальну справу,
дисциплінарне провадження або
провадження про адміністративне
правопорушення, передавати матеріали
на розгляд громадських організацій;
давати приписи про усунення очевидних
порушень закону; вносити подання до
державних органів, громадських
організацій і посадовим особам про
усунення порушень закону та умов, що їм
сприяли; звертатись до суду з заявами
про захист прав і законних інтересів
громадян, держави, а також підприємств
та інших юридичних осіб.

Прокуратурою Івано-Франківської
області розглянуто всі звернення
позивача з приводу спірних обставин та
дано на них відповіді.

Тому вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
цього відповідача до визнання, що
будинок лінійного обхідника є
державною власністю, рішення суду
розцінювати таким, що не має відношення
до даного об'єкту власності, про
зобов'язання відповідача звернутися до
суду з позовом про оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень, актів
права власності цивільного правочину,
виселення з будинку людей, суд першої
інстанції обґрунтовано визнав
безпідставними.

Стосовно позовних вимог до Кабінету
Міністрів, то такі є також
безпідставними.

Відповідно до ст. 20 чинного на час
спірних правовідносин Закону України
«Про Кабінет Міністрів України», у
відповідній редакції, Кабінет
Міністрів України у сфері економіки та
фінансів здійснює відповідно до
закону управління об'єктами державної
власності, у тому числі корпоративними
правами, делегує в установленому
законом порядку окремі повноваження
щодо управління зазначеними об'єктами
міністерствам, іншим центральним
органам виконавчої влади, місцевим
державним адміністраціям та
відповідним суб'єктам господарювання;
забезпечує розроблення і виконання
державних програм приватизації; подає
Верховній Раді України пропозиції
стосовно визначення переліку об'єктів
права державної власності, що не
підлягають приватизації.

В справі встановлено, що відомості про
будинок лінійного обхідника в с.
Михальче (Поточище) Городенківського
району в Єдиному реєстрі об'єктів
державної власності, що належать до
сфери Мінпаливоенерго, відсутні.

Відповідно до ст. 2 та 4 Закону України
«Про передачу об'єктів права державної
та комунальної власності» об'єктами
передачі згідно з цим Законом є:
цілісні майнові комплекси підприємств,
установ, організацій, їх структурних
підрозділів ; нерухоме майно (будівлі,
споруди, у тому числі об'єкти
незавершеного будівництва,
приміщення); інше окреме індивідуально
визначене майно підприємств; акції
(частки, паї), що належать державі або
суб'єктам права комунальної власності
у майні господарських товариств.

Передача об'єктів з державної у
комунальну власність здійснюється за
рішенням:

Кабінету Міністрів України - щодо
об'єктів, визначених у абзацах другому,
третьому, п'ятому частини першої статті
2 цього Закону;

органів, уповноважених управляти
державним майном, самоврядних
організацій - щодо об'єктів, визначених
у абзацах четвертому та шостому
частини першої статті 2 цього Закону.

Отже, житловий фонд та інші об'єкти
соціальної інфраструктури, які
перебувають у повному господарському
віданні чи оперативному управлінні
державних підприємств, установ,
організацій або не увійшли до
статутних фондів господарських
товариств, створених у процесі
приватизації (корпоратизації), у тому
числі не завершені будівництвом, є
об'єктом передачі за рішенням органів,
уповноважених управляти державним
майном, самоврядних організацій.

З матеріалів справи видно, що будинок
обхідника в с. Поточище
Городенківського району входив до
житлового фонду ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України», а його передача в
комунальну власність проведена не за
рішенням уряду України.

В зв'язку з цим вимоги позивача щодо
зобов'язання Кабінету Міністрів
України вчинити певні дії, в т.ч.
визнати спірний будинок як об'єкт
державної власності, зобов'язання
надати третій особі іншого
рівноцінного приміщення або надати
спірного приміщення, не ґрунтуються на
законі.

Суд першої інстанції повно встановив
обставини справи, дав належну оцінку
доказам, правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
тому підстав для його скасування
колегія суддів не знаходить.

Доводи апелянта, викладені вище, на
висновки суду не впливають.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
4.07.2011 року в справі № 2а-2957/09/0970
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М.Старунський