Справа № 823/1821/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/1821/14
1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Троян Н.М., Костюк Л.О.

за участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2014
року в справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
21.05.2014 року № 4679-15.

Відповідно до постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Черкаського
окружного адміністративного суду та
ухвалити нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до витягу з рішення
Черкаської міської ради від 31.01.2006 року
№ 9-59 позивачу передано в довгострокову
оренду на 49 років земельну ділянку
загальною площею 1600 кв. м., що
знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.
Замковий узвіз, 5 та за цільовим
призначенням відноситься до категорії
земель житлової та громадської
забудови.

16.02.2006 року на підставі рішення
Черкаської міської ради від 31.01.2006 року
№ 9-59 між позивачем ОСОБА_2.(орендарем)
та Черкаською міською радою
(орендодавцем) укладено договір оренди
землі, за яким орендодавець передав, а
орендар прийняв в строкове платне
користування вказану земельну ділянку
строком до 31.01.2055 року.

Згідно з п. 4.1 договору оренди землі від
16.02.2006 року грошова оцінка земельної
ділянки передбачена витягом із
технічної документації Черкаського
міського управління земельних
ресурсів від 08.02.2006р. №129 і на час
укладення договору складає 193088 грн.
Річна орендна плата за вказану
земельну ділянку встановлюється у
розмірі 1% від грошової оцінки
земельної ділянки і згідно з
розрахунком Черкаського міського
управління земельних ресурсів від
09.02.2006р. № 244-25-2 на час укладання цього
договору складає 1931 грн.

Згідно з п. 4.2 договору оренди землі від
16.02.2006 року обчислення орендної плати
за землю здійснюється з урахуванням
індексу інфляції. Розмір грошової
оцінки та орендної плати не є сталим і
змінюється у зв'язку з проведенням її
щорічної індексації та внесенням змін
на підставі вимог діючого
законодавства. В таких випадках розмір
грошової оцінки земельної ділянки та
розмір щорічної орендної плати
змінюватиметься без внесення змін та
доповнень до договору.

21.05.2014 року Державна податкова
інспекція у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області прийняла податкове
повідомлення-рішення від № 4679-15, яким
на підставі п. 286.5 ст. 286 Податкового
кодексу України визначила ОСОБА_2
грошове зобов'язання з орендної плати
за земельну ділянку за 2014 рік у сумі 17 172
грн. 40 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
позивач звернувся до суду з позовом за
захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. «в» ст. 12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 96 Земельного кодексу
України землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати земельний
податок або орендну плату.

Пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України визначено, що плата за землю це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності є
обов'язковим платежем, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (пп.14.1.136 п. 14.1 ст. 14
Кодексу).

Пунктом 288.1. ст. 288 Податкового кодексу
України, встановлено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем (п. 288. 4 ст. 288 Кодексу).

Згідно п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу
України, розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом; для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом.

Законом України від 27.03.2014р. № 1166-VI "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні", який набрав
чинності з 01.04.2014 року, були внесені
зміни в пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового
кодексу України та визначено, що розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Таким чином, розмір орендної плати за
земельну ділянку, що надана позивачці в
оренду, з 01.01.2014р. повинен становити не
менше трикратного розміру земельного
податку, а з 01.04.2014р. - не менше 3
відсотків нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що орендується.

Статтею 271 Податкового кодексу України
визначено, що базою оподаткування є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом та
площа земельних ділянок, нормативну
грошову оцінку яких не проведено.

Підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру (п. 286.1 ст. 286 Кодексу).

Згідно з витягом з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки №139 від 24.02.2012
року станом на 24.02.2012 року нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить 686896 грн.

Ставка податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 цього
Кодексу. (п. 274.1 ст. 274 Кодексу).

Згідно п. 276.1 ст. 276 Податкового кодексу
України податок за земельні ділянки (в
межах населених пунктів), зайняті
житловим фондом, справляється у
розмірі 3 відсотків суми земельного
податку, обчисленого відповідно до
статей 274 і 275 цього Кодексу.

Річний розмір земельного податку,
розрахованого відповідно до п. 274.1 ст. 274
та п. 276. Ст. 276 Кодексу, становить: (686896
грн. х 1%) х 3% = 206 грн. 07 коп.

Трикратний розмір орендної плати
відповідно до п. 288.5 ст. 288 Кодексу
становить: 206 грн. 07 коп. х 3 = 618 грн. 21 коп.

В свою чергу, річний розмір орендної
плати за земельну ділянку,
передбачений договором оренди землі
від 16.02.2006р., становить: 686896 грн. х 1% = 6868
грн. 96 коп., тобто є більшим, ніж
мінімальний розмір орендної плати,
який підлягає сплаті.

Таким чином, за січень, лютий та
березень 2014р. підлягає сплаті орендна
плата у розмірі 1% від нормативної
оцінки землі.

Натомість з 01.04.2014р. підлягає сплаті
орендна плата у розмірі 3 відсотків від
нормативної оцінки землі.

З врахуванням викладеного згідно
наданого відповідачем розрахунку
загальна сума орендної плати за
земельну ділянку за 2014 рік складає 17172
грн. 40 коп.

Доводи апелянта викладені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
згідно статті 9 Податкового кодексу
України плату за землю у формі орендної
плати за землі комунальної та
державної власності віднесено
Верховною Радою України до
загальнодержавних податків і зборів,
відтак розмір орендної плати за землю є
нормативно-регульованою ціною.

Посилання апелянта, що зміна розміру
орендної плати у зв'язку з набранням
чинності Податкового кодексу України є
підставою для перегляду установлено
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі сторонами цього договору, а у
випадку недосягнення згоди щодо зміни
умов договору оренди в цій частині спір
вирішується в судовому порядку,
колегією суддів також не береться до
уваги, з наступних підстав.

Статтею 654 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміна договору
вчиняється в тій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Як вбачається з п. 4.2 договору оренди
землі від 16.02.2006 року обчислення
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексу інфляції. Розмір
грошової оцінки та орендної плати не є
сталим і змінюється у зв'язку з
проведенням її щорічної індексації та
внесенням змін на підставі вимог
діючого законодавства. В таких
випадках розмір грошової оцінки
земельної ділянки та розмір щорічної
орендної плати змінюватиметься без
внесення змін та доповнень до договору.

Орендар бере на себе обов'язок
уточнення зміни розмірів орендної
плати та банківських реквізитів через
фінансові та податкові органи на
місцях (п. 4.3 договору оренди землі).

Таким чином, позивач мав самостійно
перерахувати або уточнити в
податковому органі величину орендної
плати на поточний рік.

Посилання апелянта на постанову
Верховного суду України від 11.06.2013 року
суд вважає необгрунтованим, оскільки у
вказаній постанові викладена правова
позиція щодо правовідносин, які
існували до набрання чинності
Податковим кодексом України.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.