Справа № 805/2699/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/30940/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Тракало В.В., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м.Донецька та Управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28.03.2013 та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013 у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м.Донецька про стягнення коштів,
-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Пролетарському районі
м. Донецька звернулося до суду із
позовом про стягнення суми витрат на
виплату і доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та державної
адресної допомоги за період з 01.10.2012 по
31.01.2013 в розмірі 5490 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28.03.2013 у
задоволені позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013
скасовано рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову щодо стягнення
витрат на виплату та доставку пенсії по
інвалідності за період з 01.01.2012 по 31.01.2013
в розмірі 1028 грн. і в цій частині
позовні вимоги задоволено. В решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

З рішенням суду апеляційної інстанції
не погодився відповідач, подав
касаційну скаргу, в якій посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати постановлене судом
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Також, з рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач - Управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі
м.Донецька, подало касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційні скарги в межах наведених у
них доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що вони не підлягають
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно до положення статті 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

13 березня 1992 року між
державами-учасницями Співдружності
Незалежних Держав підписано Угоду про
гарантії прав громадян у сфері
пенсійного забезпечення, в преамбулі
якої визначено, що держави-учасниці
Співдружності мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які отримали
право на пенсійне забезпечення на
їхній території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР і реалізують це право на
території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць цієї Угоди та
членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди про гарантії
встановлено, що всі витрати, пов'язані
зі здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою, несе
держава, яка надає забезпечення.

Судами встановлено, що Управлінням
Пенсійного фонду на підставі актів про
нещасний випадок на виробництві
призначені та виплачувались пенсії по
інвалідності ОСОБА_1, ОСОБА_2, які
отримали трудові каліцтва на території
колишнього СРСР.

Також, судами встановлено, що
відповідачем не було прийнято до
заліку витрати понесені позивачем на
виплату і доставку пенсії громадянам
держав-учасниць СНД, які отримали
трудове каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну, витрат на виплату та
доставку державної адресної допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
діючим законодавством не передбачено
обов'язку відповідача відшкодовувати
позивачу пенсії особам, які отримали
каліцтво за межами України. Крім того,
згідно положень статті 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», статей 21, 25
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» державна адресна
допомога, передбачена постановою КМ
України №265, не відноситься до
страхових виплат, передбачених
загальнообов'язковим державним
страхуванням від нещасних випадків, а
тому не повинна виплачуватись за
рахунок коштів відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
стягненні витрат на виплату і доставку
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві і в
цій частині задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний суд виходив із
того, що згідно статті 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», пункту 3
розділу ХІ Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та положень Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у сфері пенсійного забезпечення
від 13.03.1992р. страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодовувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційних скарг
висновки судів не спростовують і є
безпідставними, оскільки згідно
положень Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від
13.03.1992 витрати, понесені органами ПФУ у
зв'язку із виплатою пенсії особам, які
стали інвалідами від нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР, підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Крім того, щомісячна державна адресна
допомога, призначена та виплачена
управлінням Пенсійного фонду України
відповідно до постанови КМ України від
26.03.2008 №265 не є виплатою, що підлягає
фінансуванню згідно статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому касаційні скарги слід залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м.Донецька та Управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 28.03.2013 та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013 у
даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
В.В. Тракало

І.В. Штульман

Помічник судді
В.В. Коротких