Справа № 815/308/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 жовтня 2014 року
К/800/50608/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження заяву ОСОБА_2 про
забезпечення доказів

у справі № 815/308/14

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства інфраструктури
України

третя особа Міністерство оборони
України

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.10.2014 відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
16.04.2014 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.09.2014 у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства інфраструктури України,
третя особа: Міністерство оборони
України, про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії.

Разом із касаційною скаргою ОСОБА_2 до
Вищого адміністративного суду України
подав заяву про забезпечення доказів у
цій справі.

Згідно з положеннями частини третьої
статті 75 КАС України неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
заяви про забезпечення доказів, судова
колегія дійшла висновку про те, що
заява задоволенню не підлягає з огляду
на таке.

Відповідно до частини першої статті 75
КАС України у заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що надання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази, або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Частиною першою статті 220 КАС України
установлено, що суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Зі змісту положень статті 75 КАС України
убачається, що забезпечення доказів у
справі спрямовано на встановлення
обставин, які мають значення для
правильного вирішення спору.

У той же час стаття 220 КАС України
містить процесуальні особливості для
суду касаційної інстанції щодо
встановлення та визнання доведеними
обставин, які не були встановлені
судами попередніх інстанцій.

Зважаючи на викладене, суд касаційної
інстанції позбавлений можливості
установлювати обставини, які, на думку
заявника ОСОБА_2, можливо підтвердити
зазначеними у заяві доказами. У зв'язку
з цим колегія суддів дійшла висновку
про відсутність правових підстав для
забезпечення (витребування) додаткових
доказів у справі.

Таким чином, заява ОСОБА_2 задоволенню
не підлягає.

Керуючись статтями 75, 165, 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.