Справа № 175/2893/14-а
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2893/14-а
Провадження № 2-а/175/87/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«_25» липня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Новік Л.М.

при секретарі - Кукушкіній Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-інвест» до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради, третя особа - Приватне
підприємство «Творчо-виробничий центр
«Олеся», про визнання протиправним та
скасування рішення від 07.05.2014р. № 150
«Про вжиття невідкладних заходів щодо
усунення порушень вимог земельного та
містобудівного законодавства в м.
Житомирі»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення виконкому від
07.05.2014р. № 150 «Про вжиття невідкладних
заходів щодо усунення порушень вимог
земельного та містобудівного
законодавства в м. Житомирі», яким були
зупинені будівельні роботи на
земельній ділянці по вул. Київській, 6 у
м. Житомирі тощо.

В обгрунтування позову представник
позивача Гриценко Д.В. зазначив, що між
позивачем та Приватним підприємством
«Творчо-виробниций центр «Олеся» 27
березня 2013 року було укладено договір
№ 27/03-1 про інвестиційну участь в
будівництві, відповідно до умов якого
ТОВ «АТБ-інвест» виступило інвестором
будівництва будівлі магазину з
приміщеннями громадського призначення
за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 6.
Будівельні роботи з будівництва
вказаного вище об'єкту нерухомого
майна здійснювались на підставі
декларації про початок виконання
будівельних робіт, зареєстрованої
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області за № ЖТ 10 02
квітня 2013 року (при цьому, замовником
будівництва в декларації про початок
виконання будівельних робіт
вказується Приватне підприємство
«Творчо-виробничий центр «Олеся», у
якого знаходиться земельна ділянка
площею 0,40 га для будівництва
культурно-адміністративного центру з
прибудованим багатоповерховим
житловим будинком в постійному
користуванні згідно державного акту на
право користування землею (серія Б №
022692). Як зазначається в вищевказаній
декларації про початок виконання
будівельних робіт на земельній ділянці
по вул. Київській, 6 у м. Житомирі
здійснюється будівництво будівлі
магазину з приміщеннями громадського
призначення. Додатково позивач
зазначив, що будівництво будівлі
здійснювалось у відповідності із
проектом і перед початком будівництва
та реєстрацією декларації замовником
були отримані в управлінні
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища Житомирської
міської ради містобудівні умови і
обмеження забудови земельної ділянки
від 24.12.2012р., у яких зазначається, що
згідно з Генеральним планом міста,
земельна ділянка в системі міста
знаходиться на території з переважною
забудовою будівлями громадського
призначення.

У судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Гриценко Д.В.
позовні вимоги підтримав та просив суд
задовольнити їх у повному позов,
посилаючись на обставини, зазначені в
позові.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином але надав суду
заперечення в яких просив відмовити в
задоволенні позовних вимог, оскільки
рішення виконкому Житомирської
міської ради про зупинку проведення
будівельних робіт по вул. Київській, 6 в
м.Житомирі було прийнято відповідно до
ст.31 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», а позивач в
свою чергу недотримався вимог п.2.5
рішення сесії Житомирської міськради
від 26.02.1993 року.

18 липня 2014 року судом до участі в
адміністративній справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
було залучено приватне підприємство
«Творчо-виробничий центр «Олеся».

Представник третьої особи -
приватного підприємства
«Творчо-виробничий центр «Олеся» у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі,заперечення
відповідача та дослідивши матеріали
справи, суд доходить наступного
висновку.

Судом встановлено, що відповідач
прийняв рішення від 07.05.2014р. № 150 «Про
вжиття невідкладних заходів щодо
усунення порушень вимог земельного та
містобудівного законодавства в м.
Житомирі», яким було: 1) зупинено
проведення будівельних робіт по вул.
Київській, 6 в м. Житомирі через
недотримання вимог п. 2.5 рішення сесії
Житомирської міської ради від 26.02.1993
року щодо цільового використання
земельної ділянки та порушення
зобов'язань щодо проектування та
будівництва багатоповерхового
багатоквартирного житлового будинку
згідно рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 23.07.2008р.
№ 533; 2) створено робочу групу з числа
членів виконавчого комітету
Житомирської міської ради для вивчення
документів та виявлення зловживань
посадовими особами при прийнятті
спірних рішень у складі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5; 3) доручено юридичному
департаменту Житомирської міської
ради протягом 15 днів з моменту
прийняття рішення підготувати заяви до
прокуратури, суду та інших
уповноважених державних органів з
метою скасування реєстрації
декларації про початок будівельних
робіт та вилучення земельної ділянки.

В оскаржуваному рішенні вказується, що
виконавчий комітет Житомирської
міської ради прийняв таке рішення
враховуючи висновки комісії з питань
самоврядного контролю в галузі
будівництва, використання та охорони
земель у м. Житомирі, з метою збереження
історичної частини міста та припинення
порушень земельного та містобудівного
законодавства, відповідно до ст. 31
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до пп. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.1997р. № 280/97-ВР
(повноваження у галузі будівництва) до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
делеговані повноваження щодо
здійснення в установленому порядку
державного контролю за дотриманням
законодавства, затвердженої
містобудівної документації при
плануванні та забудові відповідних
територій; зупинення у випадках,
передбачених законом, будівництва, яке
проводиться з порушенням
містобудівної документації і проектів
окремих об'єктів, а також може
заподіяти шкоди навколишньому
природному середовищу.

Відповідно до ч. 2 та пп. «б» п. 3 ч. 4 ст. 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2014р.
№ 3038-VI посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
вимогам законодавства, зокрема
будівельних норм, містобудівним умовам
та обмеженням, затвердженому проекту
або будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 2 розділу V Прикінцевих
положень Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2014р. № 3038-VI закони та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом, діють у
частині, що не суперечить цьому Закону.

Тому, в даному випадку, при визначенні
уповноваженого органу, який має право
зупиняти проведення будівельних робіт,
необхідно керуватись нормами Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2014р.
№ 3038-VI.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» від
19 червня 2003 року N 963-IV державний
контроль за використанням та охороною
земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13 квітня
2011 року N 459/2011 Державна інспекція
сільського господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Тому, контроль за використанням
земельної ділянки за цільовим
призначенням не відноситься до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад.

Судом також встановлено, що згідно
державного акту на право користування
землею (серія Б № 022692), виданого
Приватному підприємству
«Творчо-виробничий центр «Олеся» на
підставі рішення сесії Житомирської
міської ради від 26.02.1993р., земельна
ділянка надавалась ПП «ТВЦ «Олеся» для
будівництва
культурно-адміністративного центру з
багатоповерховим житловим будинком. В
свою чергу, ПП «ТВЦ «Олеся» здійснювало
роботи з будівництва будівлі магазину
з приміщеннями громадського
призначення по вул. Київській, 6 у м.
Житомирі відповідно до зареєстрованої
02.04.2013 року інспекцією ДАБК у
Житомирській області декларації про
початок виконання будівельних робіт.
Також, відповідно до містобудівних
умов і обмежень забудови земельної
ділянки № 106/12, які були надані ПП «ТВЦ
«Олеся» управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Житомирської міської ради
24.12.2012р. саме для будівництва будівлі
магазину з приміщеннями громадського
призначення, функціональне
призначення земельної ділянки -
«згідно з генеральним планом міста,
земельна ділянка в системі міста
знаходиться на території з переважною
забудовою будівлями громадського
призначення.».

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного
кодексу України види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Враховуючи, що земельна ділянка, яка
знаходиться у користуванні ПП «ТВЦ
«Олеся» з видом використання «для
будівництва
культурно-адміністративного центру з
прибудованим багатоповерховим
житловим будинком» за основним
цільовим призначенням відноситься до
категорії «Землі житлової та
громадської забудови», то в даному
випадку, земельна ділянка
використовується ПП «ТВЦ «Олеся» за
цільовим призначенням.

Таким чином, так як виконавчий комітет
Житомирської міської ради не належить
до органів державного
архітектурно-будівельного контролю, а
право приймати рішення щодо зупинення
будівельних робіт мають лише органи
державного архітектурно-будівельного
контролю, та враховуючи відсутність
порушень з боку ПП «ТВЦ «Олеся» вимог
земельного законодавства щодо
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням, то рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 07.05.2014р. № 150 прийнято
відповідачем з перевищенням наданих
законом повноважень.

Таким чином, рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
150 від 07.05.2014р. «Про вжиття невідкладних
заходів щодо усунення порушень вимог
земельного та містобудівного
законодавства в м. Житомирі»
суперечить вимогам закону.

Також, суд прийшов до висновку, що
оскаржуваним рішенням порушуються
права ТОВ «АТБ-інвест» як інвестора.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»
об'єктами інвестиційної діяльності
можуть бути будь-яке майно, в тому числі
основні фонди і оборотні кошти в усіх
галузях економіки, цінні папери (крім
векселів), цільові грошові вклади,
науково-технічна продукція,
інтелектуальні цінності, інші об'єкти
власності, а також майнові права.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ст. 5 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»
інвестори - суб'єкти інвестиційної
діяльності, які приймають рішення про
вкладення власних, позичкових і
залучених майнових та інтелектуальних
цінностей в об'єкти інвестування.
Учасниками інвестиційної діяльності
можуть бути громадяни та юридичні
особи України, інших держав, які
забезпечують реалізацію інвестицій як
виконавці замовлень або на підставі
доручення інвестора.

Відповідно до ст. 9 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»
основним правовим документом, який
регулює взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода).

Відповідно до ст. 18 Закону України
«Про інвестиційну діяльність» держава
гарантує стабільність умов здійснення
інвестиційної діяльності, додержання
прав і законних інтересів її суб'єктів.
Умови договорів, укладених між
суб'єктами інвестиційної діяльності,
зберігають свою чинність на весь строк
дії цих договорів і у випадках, коли
після їх укладення законодавством
(крім податкового, митного та валютного
законодавства, а також законодавства з
питань ліцензування певних видів
господарської діяльності) встановлено
умови, що погіршують становище
суб'єктів або обмежують їх права, якщо
вони не дійшли згоди про зміну умов
договору. Державні органи та їх
посадові особи не мають права
втручатися в діяльність суб'єктів
інвестиційної діяльності, крім
випадків, коли таке втручання
допускається чинним законодавством і
здійснюється в межах компетенції цих
органів та посадових осіб. У разі
прийняття державними або іншими
органами актів, що порушують права
інвесторів і учасників інвестиційної
діяльності, збитки, завдані суб'єктам
інвестиційної діяльності, підлягають
відшкодуванню у повному обсязі цими
органами. Спори про відшкодування
збитків розв'язуються судом.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»
захист інвестицій - це комплекс
організаційних, технічних та правових
заходів, спрямованих на створення умов,
які сприяють збереженню інвестицій,
досягненню цілі внесення інвестицій,
ефективній діяльності об'єктів
інвестування та реінвестування,
захисту законних прав та інтересів
інвесторів, у тому числі права на
отримання прибутку (доходу) від
інвестицій. Держава гарантує захист
інвестицій незалежно від форм
власності, а також іноземних
інвестицій. Захист інвестицій
забезпечується законодавством
України, а також міжнародними
договорами України. Інвесторам, у тому
числі іноземним, забезпечується
рівноправний режим, що виключає
застосування заходів
дискримінаційного характеру, які могли
б перешкодити управлінню інвестиціями,
їх використанню та ліквідації, а також
передбачаються умови і порядок вивозу
вкладених цінностей і результатів
інвестицій. З метою забезпечення
сприятливого та стабільного
інвестиційного режиму держава
встановлює державні гарантії захисту
інвестицій. Державні гарантії захисту
інвестицій - це система правових норм,
які спрямовані на захист інвестицій та
не стосуються питань
фінансово-господарської діяльності
учасників інвестиційної діяльності та
сплати ними податків, зборів
(обов'язкових платежів). Державні
гарантії захисту інвестицій не можуть
бути скасовані або звужені стосовно
інвестицій, здійснених у період дії цих
гарантій.

Відповідно до п. 2 ст. 19 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»
інвестиції не можуть бути безоплатно
націоналізовані, реквізовані або до
них не можуть бути застосовані заходи,
тотожні за наслідками. Такі заходи
можуть застосовуватися лише на основі
законодавчих актів України з
відшкодуванням інвестору в повному
обсязі збитків, заподіяних у зв'язку з
припиненням інвестиційної діяльності.
Порядок відшкодування збитків
інвестору визначається в зазначених
актах. Внесені або придбані
інвесторами цільові банківські вклади,
акції та інші цінні папери, платежі за
набуте майно або за орендні права у
разі вилучення відповідно до
законодавчих актів України
відшкодовуються інвесторам, за
винятком сум, що виявилися
використаними або втраченими в
результаті дій самих інвесторів або
вчинених за їх участю.

Таким чином, при прийнятті рішення від
07.05.2014р. № 150 «Про вжиття невідкладних
заходів щодо усунення порушень вимог
земельного та містобудівного
законодавства в м. Житомирі»,
відповідачем не були узяті до уваги
положення ст.ст. 9, 18, 19 Закону України
«Про інвестиційну діяльність», чим
порушено права та інтереси позивача як
інвестора на отримання інвестиції, а
саме: завершеної будівництвом будівлі
магазину з приміщеннями громадського
призначення по вул. Київській, 6 в м.
Житомирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі, на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАСУ у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а за ч. 1 ст. 86
цього Кодексу, суд оцінює докази, які є
у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

З урахуванням аналізу вищенаведених
норм законодавства України, суд
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 150 від
07.05.2014р. «Про вжиття невідкладних
заходів щодо усунення порушень вимог
земельного та містобудівного
законодавства в м. Житомирі» винесено
відповідачем не у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
законами України, без врахування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), у
зв'язку з чим оскаржуване рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 2, 18, 71, 86, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-інвест» до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради, третя особа - Приватне
підприємство «Творчо-вирбничий центр
«Олеся» про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
150 від 07.05.2014р. «Про вжиття невідкладних
заходів щодо усунення порушень вимог
земельного та містобудівного
законодавства в м. Житомирі»
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 150 від
07.05.2014р. «Про вжиття невідкладних
заходів щодо усунення порушень вимог
земельного та містобудівного
законодавства в м. Житомирі».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-інвест»
(місцезнаходження: 52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Теплична, буд. 27С) судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 73,08 грн.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
отримання копії постанови у повному
обсязі апеляційної скарги з одночасним
направленням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
Л.М.Новік