Справа № 872/9756/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2014 р.справа № 310/1910/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Чабаненко
С.В. Іванова С.М.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради на
постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької обласні від 21 травня
2013 року у справі № 310/1910/13-а за
адміністративним позовом Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради до ОСОБА_1 про стягнення
надміру виплаченої допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
звернулось до суду із позовною заявою,
в якій просило стягнути з ОСОБА_1
надміру виплачену грошовому допомогу.
В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що ОСОБА_1 звернулась до
позивача із заявою про призначення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку у розмірі,
що перевищує мінімальний, та державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям. Згідно Закону України „Про
державну допомогу сімям з дітьми", „Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сімям" та „Про
державний бюджет на 2009 рік",
відповідачу була призначена допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
3-річного віку у розмірі, що перевищує
мінімальний, та державна соціальна
допомога малозабезпеченим сімям, з
01.07.2009р. по 31.12.2009р. Відповідач
зверталася за призначенням допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
3-річного віку у розмірі, що перевищує
мінімальний 21.01.2010р., 01.07.2010р., 05.05.2011р.,
01.11.2011р., 03.05.2012р. та відповідно їй було
призначено допомогу з 01.01.2010р. по
30.06.2010р., з 01.07.2010р. по 31.11.2010р., з 01.05.2011р.
по 31.10.2011р., з 01.11.2011р. по 30.04.2012р., з
01.05.2012р. по 31.10.2012р. В результаті
перевірки відповідача було з'ясовано,
що з 01.01.2009р. вона отримувала аліменти
на утримання сина, але при зверненні за
призначенням грошової допомоги не
вказувала у декларації суми аліментів,
в результаті чого незаконно отримала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку в сумі
7076,34 грн. та державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям в
сумі 2095,62 грн.

Постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
обласні від 21 травня 2013 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради звернулось з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржену постанову суду та
прийняти нову про задоволення
адміністративного позову. Апелянт
зазначає, що судом першої інстанції не
прийнято до уваги, що відповідно до п. 22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми, для
призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, подається
декларація про доходи та майновий стан
кожного члена сім'ї, тоді як відповідач,
отримуючи грошову допомогу, не
повідомив позивача про зміну майнового
стану, внаслідок чого протиправно
отримав грошові кошти.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час апеляційного
розгляду, у судове засідання не
прибули, про причини неприбуття не
повідомили.

Справа розглянута у відповідності до
приписів частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до яких неприбуття
у судове засідання сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі, за
наявності доказів належного їх
повідомлення, не є перешкодою для
судового розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість оскарженого
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, дійшла
висновку про наявність підстав для
часткового її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1
зверталась до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради 01.07.2009року, 21.01.2010 року,
01.06.2010р., 20.07.2010 року, 05.05.2011 року, 01.11.2011
року, 03.05.2012 року із заявами про
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та допомоги на дітей одиноким
матерям, що підтверджується копіями
заяв (а.с.2-15), також подавала декларації
про доходи (а.с. 16-24). Позивачем було
призначено державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на сина відповідача на
період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року, з
01.07.2010р. по 31.12.2010р., з 01.05.2011р. по 31.10.2011р.,
з 01.11.2011р. по 30.04.2012р., 3 01.05.2012р. по 31.10.2012р.,
а також соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям з 01.01.2010 року по
30.06.2010 року (а.с.25-27). Внаслідок
проведеної перевірки правильності та
повноти інформації, наданої для
призначення державної допомоги сім'ям
з дітьми, було виявлено, що відповідач з
01.01.2009 року отримувала аліменти на
утримання сина ОСОБА_9, тому не мала
права на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в сумі 7076,34 грн. та
соціальну державну допомогу
малозабезпеченим сім'ям в сумі 2095,62
грн., про що складено Акти від 06.02.2013
року (а.с.29,30).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що аліменти, отримані
відповідачем, мали цільовий характер і
призначались на утримання сина, а тому
не впливали на призначення та виплату
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Колегія суддів частково погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав особою, яка
отримувала грошові виплати та мала
надати інформацію про обставини, що
спричиняють зміну розміру зазначених
виплат або припинення її виплати.

На підставі наведеного, враховуючи
характер спірних правовідносин, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що дану справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки така підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства
України.

Статтею 203 цього ж Кодексу передбачено,
що постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених статтею 157
Кодексу.

Зважаючи на те, що при розгляді справи,
суд першої інстанції припустився
порушень норм процесуального права,
які призвели до ухвалення
неправильного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про скасування
оскарженої постанови та закриття
провадження у справі на підставах,
зазначених вище, у зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись статтями 195-196, 198, 203, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради - задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької обласні від 21 травня
2013 року у справі № 310/1910/13-а - скасувати.

Провадження у справі - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали у повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко