Справа № 2-а-7482/09/2270/02
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/75035/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Шепетівської об'єднаної державної
податкової інспекції Хмельницької
області

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня
2009 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2011
року

у справі № 2-а-7482/09/2270/02

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Шепетівський
буто-щебеневий кар'єр»

до Шепетівської об'єднаної державної
податкової інспекції Хмельницької
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень та рішення про
результати розгляду первинної скарги, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Шепетівський буто-щебеневий кар'єр»
(далі - ВАТ «Шепетівський
буто-щебеневий кар'єр»; позивач)
звернулось до суду з позовом до
Шепетівської об'єднаної державної
податкової інспекції Хмельницької
області (далі - Шепетівська ОДПІ
Хмельницької області), в якому просило
скасувати податкові
повідомлення-рішення № /0/6191 від 05
червня 2009 року, №
/0/6191 від 05 червня 2009 року, № /1
від 29 липня 2009 року, № /1 від 29
липня 2009 року та рішення № 8772/10/10-022 від
29 липня 2009 року про результати
розгляду первинної скарги.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня
2009 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2011
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення №
/0/6191 від 05 червня
2009 року, № /0/6191 від 05 червня 2009
року, № /1 від 29 липня 2009 року, №
/1 від 29 липня 2009 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29
жовтня 2009 року, ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що відповідачем
проведено планову виїзну перевірку ВАТ
«Шепетівський буто-щебеневий кар'єр» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня 2006
року по 31 грудня 2008 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
січня 2006 року по 31 грудня 2008 року, за
результатами якої складено акт №
1143/23/00991321 від 25 травня 2009 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
Шепетівською ОДПІ Хмельницької
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0/6191 від 05
червня 2009 року, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 75 607,20 грн.
(63 006,00 грн. - основний платіж, 12 601,20 грн. -
штрафні (фінансові) санкції), та
податкове повідомлення-рішення №
/0/6191 від 05 червня 2009 року, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 229 664,00 грн. (143 540,00
грн. - основний платіж, 86 124,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції).

За результатами адміністративного
оскарження, скаргу товариства залишено
без задоволення, а також прийнято
податкові повідомлення-рішення №
/1 від 29 липня 2009 року та № /1
від 29 липня 2009 року.

Перевіркою встановлено порушення
ВАТ «Шепетівський буто-щебеневий
кар'єр» пункту 1.32 статті 1, підпункту 5.2.1
пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті
5 Закону України від 28 грудня 1994 року №
334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 334/94-ВР), пунктів 1.4, 1.7 статті 1,
підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3,
підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.5.1
пункту 7.5 статті 7 Закону України від
03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон №
168/97-ВР) у зв'язку з неправомірним
віднесенням до складу валових витрат
та податкового кредиту з податку на
додану вартість сум, сформованих при
здійсненні господарських операцій з
придбання в Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІБК АМБ Білдінг»
робіт з відкачування води та монтажу
обладнання насосної станції, а також
товарно-матеріальних цінностей
(трансформаторів, лічильника, насосу), з
підстав нікчемності договору підряду
№ 0512-1 від 05 грудня 2008 року, укладеного
між вказаним суб'єктом господарювання
та позивачем.

Обґрунтовуючи свою правову
позицію, контролюючий орган посилався
на неперебування ТОВ «ІБК АМБ Білдінг»
за вказаним в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцезнаходженням, а
також ненадання позивачем на перевірку
товарно-транспортних накладних або
інших документів, які б свідчили про
транспортування товарно-матеріальних
цінностей.

Задовольняючи позов частково,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
визначено, що валовими витратами
виробництва та обігу є сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону № 334/94-ВР до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
№ 334/94-ВР передбачено, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1
Закону № 168/97-ВР податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті
7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
№ 168/97-ВР передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно із статтею 1 Закону України від 16
липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон №
996-XIV) первинним документом є документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9
Закону № 996-XIV підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені та підтверджені первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Як з'ясовано судами, фактичне
виконання господарських операцій з
придбання позивачем робіт та
товарно-матеріальних цінностей у ТОВ
«ІБК АМБ Білдінг» підтверджується
належним чином складеними податковими
накладними, актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг), актом
приймання-передачі продукції.

При цьому відповідачем не
заперечується, що понесені ВАТ
«Шепетівський буто-щебеневий кар'єр»
витрати безпосередньо пов'язані з його
господарською діяльністю, а
розглядувані операції здійснені за
наявності розумних економічних причин
(ділової мети) та наміру одержати
економічний ефект.

Що ж стосується доводів відповідача
про безтоварний характер проведеної
поставки обладнання з підстав
ненадання позивачем транспортної
документації, то колегія суддів вважає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано не прийняли їх
до уваги, оскільки за наявності
документів, які підтверджують фактичне
отримання платником податків товару,
як у розглядуваній ситуації, ненадання
транспортної документації не може бути
єдиною беззаперечною підставою для
висновку про відсутність
підтвердження реальності здійснення
господарської операції з придбання
товарно-матеріальних цінностей з
огляду на те, що відповідною
документацією має бути підтверджено
здійснення послуг з перевезення
вантажів, а не факт придбання товару.

А відтак, враховуючи встановлені
судовими інстанціями обставини щодо
реального характеру спірних
господарських операцій, що, зокрема,
податковим органом не спростовано, а
також з огляду на те, що податкове
законодавство не ставить в залежність
право платника податків-покупця на
формування валових витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість від іншої особи, в тому
числі від перебування постачальника за
юридичною адресою, висновок судів
попередніх інстанцій про відсутність у
відповідача в даному випадку правових
підстав для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень слід
визнати обґрунтованим.

За наведених обставин, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року такими, що прийняті
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому суд касаційної інстанції не
знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Шепетівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області
відхилити, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Острович С.Е.

Федоров М.О.