Справа № 2а-4294/10/0270
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/23814/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
20.12.2010 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.03.2011 у справі № 2а-4294/10/0270

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та

обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної

податкової адміністрації України у
Вінницькій області

про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2010 року Підприємцем до суду
заявлений позов про визнання
протиправним та скасування рішення
контролюючого органу від 23.09.2010 №
020742/2800-21, яким позивачеві на підставі
акту позапланової виїзної перевірки
від 17.09.2010 донараховано суму фінансових
санкцій у розмірі 6 800,00 грн. за
порушення вимог ст. 15 3 Закону України
від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", що полягало у реалізації
позивачем на території закладу охорони
здоров'я пива.

На обґрунтування позову позивач
зазначив, що належна ій господарська
одиниця (МАФ - кафе "Здоров'я") по вул.
Пирогова, б/н в смт. Літин на праві
оренди згідно з договором оренди від
05.03.2009, укладеного з ПП ОСОБА_5, де була
проведена перевірка, не знаходиться на
території закладу охорони здоров'я,
оскільки земельна ділянка, на якій
знаходиться зазначена господарська
одиниця, виділена з земель запасу
селищної ради з метою надання її в
оренду власнику МАФ - ПП ОСОБА_5

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволені.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального
права, просить зазначені судові
рішення скасувати.

При цьому державний податковий орган
обґрунтовує касаційну скаргу тим, що
під час перевірки позивачем будь - яких
документів, які підтвердили той факт,
що господарська одиниця позивача
розміщена на території лікарні, надано
не було, а згідно дозволу на розміщення
об'єкту торгівлі, виданого Літинською
селищною радою на підставі рішення від
18.03.2009 № 114, в графі "адреса розміщення
об'єкту" зазначено "Вінницька область,
смт. Літин, вул. Пирогова (територія
лікарні) (зворотня сторона а.с. 48).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Так, згідно з ч. 3 ст. 15 3 Закону № 481/95-ВР
заборонено продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів у приміщеннях та
на території "закладів охорони
здоров'я".

Разом з тим, з обставин, встановлених
попередніми судовими інстанціями,
вбачається, що суть спірних
правовідносин полягає у
територіальному розміщенні
господарської одиниці, що є похідним
для висновку про допущення позивачем
порушення вимог Закону № 481/95-ВР шляхом
реалізації пива саме на території
закладу охорони здоров'я - лікарні.

Вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
господарська одиниця, де було
проведено перевірку, не знаходиться на
території закладу охорони здоров'я, а
розміщене на земельній ділянці, яка
належить до земель запасу селищної
ради і на даний час перебуває в оренді
позивача.

Так, повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади (п. 12 розділу десятого
Перехідних положень Земельного
кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (зі
змінами та доповненнями).

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України "Про оренду землі",
Законом України "Про плату за землю",
іншими законами України та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди.

Право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону
(ст. 125, ст. 126 ЗКУ).

Згідно із ст. 93 ЗКУ право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Підставою для використання землі на
умовах оренди є укладений договір
оренди між орендодавцем та орендарем
згідно з Законом України від 06.10.1998 №
161-XIV "Про оренду землі" (зі змінами та
доповненнями).

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст. 13 Закону
№ 161-XIV).

Враховуючи зазначене та встановлені
обставини, з яких виходили суди
попередніх інстанцій вирішуючи спір, а
саме, акту вибору земельної ділянки для
здійснення підприємницької діяльності
- розміщення та обслуговування
стаціонарної МАФ від 09.11.2006, рішення
Літинської селищної ради від 11.04.2007 № 159
про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду для розміщення та
обслуговування об'єкту торгівлі,
згідно якого припинено Літинській
центральній районній лікарні право
постійного користування частиною
земельної ділянки площею 0,0087 Га,
розташованої в межах АДРЕСА_1, та
вилучено її до земель запасу
Літинської селищної ради з подальшою
передачею із земель запасу ПП ОСОБА_5 в
оренду з цільовим призначенням -
комерційне використання, розміщення та
обслуговування об'єкту торгівлі - МАФу,
договору від 20.04.2007, укладеного між
ОСОБА_5 та Літинською селищною радою
щодо оренди землі площею 0,0087 Га, акту
передачі - прийому земельної ділянки,
викопіровкою з топографічного плану
смт. Літин, дозволів на спорудження та
розміщення об'єкту торгівлі та інших
документів, орендована позивачем
господарська одиниця не знаходиться на
території лікарні. А відтак, висновок
податкового органу, викладений у акті
перевірки від 17.09.2010, про порушення
вимог позивачем ч. 3 ст. 15 3 Закону №
481/95-ВР, що полягало у реалізації пива на
території лікарні, - є помилковим.

З огляду на зазначене у суду відсутні
правові підстави для висновку про
законність оскарженого рішення.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України у Вінницькій області залишити
без задоволення.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.12.2010 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2011 у
справі № 2а-4294/10/0270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, крім як з
підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко