Справа № 2а-5051/09
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/78852/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Білуги С.В., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради про визнання дій
неправомірними, перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення, за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради на постанову
Артемівського районного суду міста
Луганська від 2 вересня 2009 року та
ухвалу Апеляційного суду Луганської
області від 21 жовтня 2011 року, -

встановив:

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок і
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007, 2008 роки відповідно
до розмірів, встановлених статтею 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), у сумі 4385
гривень.

Постановою Артемівського районного
суду міста Луганська від 2 вересня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Луганської області
від 21 жовтня 2011 року, позов задоволено
частково. Визнано дії Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради щодо відмови в
перерахунку та виплаті недоотриманої
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2008 рік неправомірними.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату щорічної
грошової допомоги на оздоровлення
ОСОБА_4 за 2008 рік, виходячи з розміру
п'яти мінімальних заробітних плат,
розмір яких встановлено законом на
момент виплати. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати постанову
Артемівського районного суду міста
Луганська від 2 вересня 2009 року та
ухвалу Апеляційного суду Луганської
області від 21 жовтня 2011 року і ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Оскільки рішення судів попередніх
інстанцій оскаржуються відповідачем у
частині задоволення позову, в іншій
частині рішення судів сторонами не
оскаржуються, колегія суддів перевіряє
законність та обґрунтованість судових
рішень лише в частині задоволення
позову за 2008 рік.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, що пов'язане з наслідками
Чорнобильської катастрофи. Позивач
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради. З матеріалів справи
вбачається, і це не заперечується
відповідачем, що допомога на
оздоровлення за 2007 рік позивачеві була
виплачена у червні 2007 року, за 2008 рік - у
серпні цього року відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 у розмірі 120 гривень.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі № 796-ХІІ.

Абзацом 2 частини 4 статті 48 Закону №
796-ХІІ було передбачено, що інвалідам ІI
групи щорічна допомога на оздоровлення
виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, а
частиною 7 цієї статті встановлено, що
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI статтю 48 Закону №
796-ХІІ викладено в новій редакції,
відповідно до якої щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 було установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, інвалідам ІІ групи - 120 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Зазначене рішення Конституційного
Суду України є обов'язковим до
виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене,
крім того, воно має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Частиною 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
неправомірність виплати відповідачем
у серпні 2008 року ОСОБА_4 коштів на
оздоровлення за 2008 рік у розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562, та про наявність законних
підстав для виплати йому таких коштів
у розмірі, визначеному абзацом 2
частини 4 статті 48 Закону, оскільки
суб'єкт владних повноважень виплатив
позивачеві зазначену допомогу за 2008
рік в розмірі 120 гривень після
прийняття Конституційним Судом
України Рішення № 10-рп/2008, яким визнано
неконституційними, зокрема, положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради - залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського районного
суду міста Луганська від 2 вересня 2009
року та ухвалу Апеляційного суду
Луганської області від 21 жовтня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у місті Луганську ради про
визнання дій неправомірними,
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Білуга С.В.

Стародуб О.П.