Справа № К/9991/14775/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/14775/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Житомирській області
про поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з вказаним адміністративним
позовом, в якому зазначав, що проходив
службу в органах внутрішніх справ та у
вересні 2009 року на нього накладено
дисциплінарне стягнення за скоєння
вчинку, що дискредитує звання
працівника органів внутрішніх справ,
яке просив скасувати.

Уточнивши позовні вимоги просив також
скасувати наказ від 26 жовтня 2009 року №
437 про звільнення з органів внутрішніх
справ та поновити на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах сектору боротьби зі
злочинами у сфері суспільної моралі
відділу боротьби зі злочинами,
пов'язаними з торгівлею людьми
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2010 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
поновлено на посаді старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах сектору боротьби зі
злочинами у сфері суспільної моралі
відділу боротьби зі злочинами,
пов'язаними з торгівлею людьми
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, відповідач
просив скасувати рішення апеляційного
суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з жовтня 2009 року
проходив публічну службу на посаді
старшого оперуповноваженого в
особливо важливих справах сектору
боротьби зі злочинами у сфері
суспільної моралі відділу боротьби зі
злочинами, пов'язаними з торгівлею
людьми управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області.

Висновком службової перевірки за
фактом скоєння проступку, що
дискредитує звання працівника органів
внутрішніх справ, затвердженим
начальником управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області 28 вересня 2009 року,
встановлено порушення позивачем вимог
чинного законодавства, яке виразилося
у приховуванні факту зберігання ОСОБА_5
та ОСОБА_6 наркотичного засобу,
вимагання від останніх незаконної
грошової винагороди за непритягнення
їх до кримінальної відповідальності,
що значно підірвало авторитет органів
внутрішніх справ.

Наказом начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області від 28 вересня 2009
року №388 о/с позивача притягнуто до
дисциплінарної відповідальності.

Наказом начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області від 26 жовтня 2009
року №437 о/с ОСОБА_4 звільнено з органів
внутрішніх справ в запас (з
поставленням на військовий облік) за
пунктом 66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за скоєння
вчинку, що дискредитує звання рядового
і начальницького складу органів
внутрішніх справ України).

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріалами службової перевірки
підтверджується грубе порушення
позивачем службової дисципліни, а
також постановою про відмову у
порушенні кримінальної справи
підтверджується вчинення ним
дисциплінарного проступку.

Скасовуючи рішення окружного суду та
задовольняючи позовні вимоги
апеляційний суд виходив з того, що
проведена районною прокуратурою
перевірка фактів вчинення позивачем
злочинів та постанова про відмову у
порушенні кримінальної справи
підтвердила безпідставність висновків
службового розслідування та підстав
звільнення позивача. Наказ про
звільнення видано на підставі
матеріалів службового розслідування,
яке проведено не об'єктивно, оскільки
позивача не ознайомлено з наказом про
його проведення, не повідомлено з якого
приводу у нього беруться пояснення, він
не був ознайомлений з висновками
службового розслідування, що позбавило
права при-ймати участь у з'ясуванні
обставин і як наслідок останній не дав
належного значення своїм поясненням,
не передбачав наслідків такої
перевірки, на деякі запитання дав
неточні відповіді, допустив
розбіжності, що було використано для
його обвинувачень у нещирості. Крім
того, наказ видано під час перебування
позивача на лікуванні, що
під-тверджується листом тимчасової
непрацездатності.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження публічної служби в
органах внутрішніх справ регулюється
Законом України «Про міліцію», Законом
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» та
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може накладатися
такий вид дисциплінарного стягнення як
звільнення з посади або звільнення з
органів внутрішніх справ.

Постановою старшого помічника
прокурора Богунського району міста
Житомира від 31 грудня 2009 року
відмовлено у порушенні кримінальної
справи відносно позивача за
відсутністю в його діях складу
злочинів, передбачених статтями 364, 365,
368 Кримінального кодексу України. У
даній постанові зазначено, що в ході
перевірки не добуті достатні дані щодо
приховування факту зберігання ОСОБА_5
та ОСОБА_6 наркотичного засобу,
вимагання від них незаконної грошової
винагороди за непритягнення до
кримінальної відповідальності

Апеляційний суд обґрунтовано виходив з
того, що проведена прокуратурою
перевірка не підтвердила висновки
службового розслідування щодо
наявності підстав для притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності.

Апеляційний суд ухвалюючи нове рішення
про поновлення позивача на посаді
обґрунтовано виходив з того, що
вчинення ним дисциплінарного
проступку, за обставин викладених у
висновку службового розслідування, не
підтверджено відповідачем.

Рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, передбачених
статтею 226 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для його
скасування та залишення в силі рішення
суду першої інстанції не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 лютого 2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/