Справа № 826/9723/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9723/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2014 року № 826/9723/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши адміністративну справу відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства в порядку скороченого провадження

за позовом

Прокурора міста Кіровограда в інтересах держави в особі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК"

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Прокурор м.Кіровограда в інтересах держави в особі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (далі по тексту - відповідач) з вимогою про стягнення штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2014 року, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 183-2 КАС України, відкрито скорочене провадження у справі № 826/9723/14 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвала про відкриття скороченого провадження у справі № 826/9723/14 скерована рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за юридичною адресою відповідача та отримана ним 28.07.2014 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, протягом встановленого пунктом 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України 10 (десяти) денного строку з дня одержання ухвали (відповідно до п.11 ст. 35 КАС вважається належно одержаною) відповідачем не надано письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

13 березня 2014 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області у відношенні до відповідача складено повідомлення-вимогу № 401/22, згідно якої повідомляється, що при здійсненні контрольних заходів щодо дотримання суб’єктами господарювання законодавства про рекламу виявлено: 30.03.2014 року на фасаді будинку № 55/39 по вул. Тімірязєва в м. Кіровограді біля входу в приміщення TUI Турагенція розміщено рекламні буклети «Лучшие предложения для отдыха» з рекламою турів із зазначенням на стор 20, 21, 22, 24, 25, 28, 29, 30 вартості віз не в гривні (в євро та доларах), чим порушено вимоги ч.8 ст.8 Закону України «Про рекламу», та призначено розгляд справи про порушення законодавства про рекламу.

Розгляд справи про порушення законодавства про рекламу призначено на 01.04.2014 року, про що відповідач повідомлений 19.03.2014 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про рекламу 01.04.2014 року прийняте рішення № 000011 про накладення штрафу, яким за порушення законодавства про рекламу за порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» накладено на ТОВ «ТТВК» штраф у розмірі 1700,00 грн.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу» визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до ч.8 ст.8 Закону України «Про рекламу» інформація про ціни на товари, тарифи на послуги, наведені у рекламі, яка розміщується чи розповсюджується на території України, зазначається виключно у гривні.

Статтею 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулюються Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. № 693 (далі по тексту – Порядок № 693).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що штрафи відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу" (далі - Закон) накладаються у таких розмірах:

п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами - на рекламодавців, винних у: замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; наданні виробнику реклами недостовірної інформації, необхідної для її виготовлення; замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо вона розповсюджується ними самостійно;

п'ятикратної вартості виготовлення реклами - на виробників реклами, винних у порушенні прав третіх осіб під час її виготовлення;

п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами - на розповсюджувачів реклами, винних у порушенні порядку її розповсюдження та розміщення;

сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами її виготовлення та/або розповсюдження.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку.

Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення № 000011 від 01.04.2014 року направлено відповідачу 07.04.2014 року.

З резолютивної частини рішення вбачається, що позивачем винесено його за порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», що не відповідає наданим позивачем доказам, оскільки відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

Станом на час розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративної справи № 826/9723/14 відповідачем доказів оскарження рішення № 000011 від 01.04.2014 року чи доказів сплати в добровільному порядку суми заборгованості не надано.

Таким чином, керуючись положеннями статей 1, 8, 26, 27 Закону України «Про рекламу», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693, розглянувши виходячи з вищенаведених приписів законодавства подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи те, що відповідачем у встановлений судом строк надано заперечення проти позову, проте відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано доказів скасування/оскарження рішень позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку скороченого провадження.

На підставі вищенаведених норм законодавства та керуючись вимогами п. 4. ст. 33, п. 11 ст. 35, ст.ст. 69-71, 94, 160-162, абзацу 2 ч. 3 ст. 167, ст.ст. 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Прокурора м.Кіровограда в інтересах держави в особі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області задовольнити.

3. Постанова підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 256 та п. 8. ч. 6 ст. 1832 КАС України.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя К.Ю. Гарник