Справа № 2а/0570/23070/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/59688/12

№ К/9991/60613/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційні скарги
ОСОБА_4, Управління Міністерства
внутрішніх справ України на Донецькій
залізниці на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 17
липня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06 вересня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Донецькій залізниці, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
Головне управління державної
казначейської служби України у
Донецькій області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Донецькій залізниці,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Головне управління
державної казначейської служби
України у Донецькій області, в якому, з
урахуванням уточнень, просив: стягнути
з відповідача середній заробіток за
затримку розрахунків в розмірі 24 354 грн.
19 коп. та моральну шкоду в розмірі 15 000
грн. 00 коп.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року, позов задоволений частково:
стягнуто з Управління міністерства
внутрішніх справ України на Донецькій
залізниці на користь позивача середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку у розмірі 4172 грн.
28 коп. У задоволені решти позовних
вимог відмовлено. Стягнуто на користь
позивача судовий збір в сумі 1 грн. 70
коп.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач та
позивач звернулись до Вищого
адміністративного суду України із
касаційними скаргами, в яких просили їх
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким відповідач - у
задоволенні позовних вимог відмовити,
а позивач - задовольнити його позовні
вимоги в частини стягнення з
відповідача середній заробіток за
затримку розрахунків.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що Наказом
Лінійного управління на Донецькій
залізниці Управління міністерства
внутрішніх справ України на
залізничному транспорті №163 о/с від
24.04.2008 р. позивач звільнений з ОВС за
власним бажанням.

Відповідно до довідки від 04.03.2009 р.
позивачу повністю виплачена
заборгованість по одноразовій
грошовій допомозі при звільненні у
розмірі 25102 грн. 00 коп. згідно
платіжного доручення № 86 від 18.02.2009
року.

Задовольняючи частково позовні
вимоги суди попередніх інстанцій, з чим
погоджується колегія суддів, виходили
з того, що позивач має право на
отримання невиплаченої одноразової
грошової допомоги, виходячи із
середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку, з урахуванням пенсії за
вислугу років, отриманої за цей період.
Доказів, які могли б підтвердити
заподіяння позивачу моральної шкоди не
наведено.

З урахуванням зазначеного слід
зазначити наступне.

Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відтак, колегія суддів
погоджується з висновком зробленим
судами попередніх інстанцій, що у
позивача виникло право на
відшкодування середнього заробітку за
затримку розрахунків саме з часу його
звільнення з займаної посади, з яких в
свою чергу підлягає відрахуванню сума
пенсії, призначеної позивачу за
вислугою років та здійснюються
пенсійні витрати.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційних скарг порушень судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційні скарги слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в касаційних
скаргах, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги ОСОБА_4, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Донецькій залізниці залишити без
задоволення.

2. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року у справі № 2а/0570/23070/11 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець