Справа № 826/13109/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
За позовомІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.КиєвідоУправління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києвіпро
скасування постанови
Суддя: Кротюк О.В.
Обставини справи:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві (далі - позивач,
Інспекція) з позовом до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві (далі -
відповідач) про скасування постанови
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Магди С.Г. про накладення штрафу
ВП № 43860910 від 21.08.2014.
Відповідач у судове засідання явку
свого представника не забезпечив, про
причини неявки суд не повідомив. Докази
його належного повідомлення про
розгляд справи містяться у матеріалах
В порядку частини 6 ст.128 КАС України
судом ухвалено про розгляд справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
07.07.2014 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Магдою С.Г. за заявою стягувача
відкрито виконавче провадження №43860910
з виконання виконавчого листа
адміністративним судом м.Києва 30.04.2014
про зобов'язання Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві повторно розглянути скаргу
ОСОБА_2 від 12.06.2013 відповідно до вимог
ст. 39-1 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" та вирішити
питання щодо наявності/відсутності
підстав для скасування реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт "Реконструкція з
прибудовою частини житлового будинку
по вул. Звіринецькій, 25/20 в Печерському
районі м. Києва" від 01.03.2013 під №
виконавчого провадження містить
вимогу боржнику добровільно її
виконати в семиденний строк з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.
Листом від 06.08.2014 №7/26-30/0608/05 Інспекція
за наслідком отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження
№43860910 повідомила державного виконавця
про те, що з метою добровільного
виконання рішення суду та повторного
розгляду скарги ОСОБА_2 розпочато
проведення позапланової перевірки на
вул. Звіринецькій, 25/20 у Печерському
районі м.Києва. Також зазначила, що за
результатами перевірки буде
встановлено наявність або відсутність
підстав для скасування декларації про
початок виконання будівельних робіт
21.08.2014 державним виконавцем винесено
постанову ВП №43860910, якою на Інспекцію
за невиконання рішення суду накладено
штраф у розмірі 680,00 грн.
Позивач не погоджується з
вищезазначеною постановою та
посилається на те, що виконання
відповідного рішення суду можливе лише
шляхом проведення позапланової
перевірки додержання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, яка розпочата до відкриття
виконавчого провадження. Вирішити
питання щодо наявності/відсутності
підстав для скасування реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт можливо лише шляхом
витребування документів, на підставі
яких була заповнена декларація, у
замовника будівництва. У зв'язку з
відсутністю доступу до об'єкта
будівництва провести перевірку та
отримати документи було неможливо.
Замовнику будівництва направлялися
листи про необхідність прибути до
Інспекції, чого ним зроблено не було. З
цього приводу Інспекція зверталася до
правоохоронних органів. Обґрунтовуючи
свою позицію вищевикладеними
обставинами, позивач зазначає, що не
має можливості належним чином виконати
рішення суду з незалежних від нього
обставин.

Аналізуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог, з
урахуванням наступного.

Згідно із ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 24.01.1999
№606-ХІV (далі - Закон №606), виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону №606
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону №606,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Статтею 75 Закону №606 передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону
№606, у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державним виконавцем
оскаржуваною постановою правомірно
накладено штраф на позивача, оскільки
рішення суду, станом на момент її
винесення, без поважних причин
залишалось невиконаним, належних і
допустимих доказів зворотнього
Інспекцією надано не було.

Покликання ж позивача на неможливість
виконати рішення суду з незалежних від
нього причин є необґрунтованими,
оскільки, як передбачено ч.1 ст.36 Закону
№606, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Позивач, який є боржником у виконавчому
провадженні, як вбачається з
матеріалів справи, не скористався
вищевказаним правом, - не вчинив усіх
залежних від нього дій для виконання
рішення суду та дотримання вимог
закону щодо його виконання.

Тому, позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України повинен довести ті обставини,
на яких ґрунтуються його вимоги, проте
всупереч вказаній нормі не довів суду
належними доказами наявність обставин,
що обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги та набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
О.В. Кротюк