Справа № 803/1495/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Справа № 803/1495/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак
Л.О.,

за участю представників позивача
Плеханова Ю.О., ОСОБА_2,

представників відповідача Денісова
С.П., Приймачука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Волинської обласної школи вищої
спортивної майстерності до Державної
фінансової інспекції у Волинській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги в частині,

ВСТАНОВИВ:

Волинська обласна школа вищої
спортивної майстерності (далі -
Волинська обласна ШВСМ, школа)
звернулася з адміністративним позовом
про визнання протиправними та
скасування пунктів 3, 5, 7, 8, 9 вимоги
Державної фінансової інспекції у
Волинській області (далі - ДФІ у
Волинській області, інспекція) від 26
травня 2014 року № 03-030-14-14/4015 «Про
усунення порушень законодавства з
питань дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Волинської обласної ШВСМ за період з 1
травня 2010 року по 1 квітня 2014 року, якою
встановлено окремі порушення
законодавства, викладені в акті
ревізії від 11 квітня 2014 року № 030-26/18. На
підставі акту ревізії прийнята
письмова вимога від 26 травня 2014 року №
03-030-14-14/4015 «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни».

Позивач не погоджується з висновками
інспекції, викладеними у пунктах 3, 5, 7, 8,
9 листа-вимоги від 26 травня 2014 року №
03-030-14-14/4015 з наступних підстав.

Щодо незаконного використання коштів
загального фонду кошторису по КТКВ 130114
«Забезпечення підготовки спортсменів
вищих категорій школами вищої
спортивної майстерності» в сумі 14 247
грн. 54 коп. на придбання палива,
використаного для надання платних
послуг, які потрібно було здійснювати
за рахунок спеціального фонду,
зазначає, що збитків такими діями
позивача ні бюджету ні Волинській
обласній ШВСМ не нанесено.

Також вважає, що нарахування та виплата
заробітної плати трьом
тренерам-викладачам ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 в сумі 94 936 грн. 74 коп.,
встановлення надбавки в розмірі 10% до
посадового окладу за спортивне звання
заступнику директора з АГР ОСОБА_8 та
її виплата за період з 1 травня 2010 року
по 1 лютого 2012 року в загальній сумі 4 062
грн. 84 коп., виплата матеріальної
допомоги в сумі 5 346 грн. 49 коп., виплата
премії ОСОБА_9 в період дії
дисциплінарного стягнення в сумі 2 044
грн. 50 коп. проводились у відповідності
до вимог чинного законодавства.

З наведених підстав, просить визнати
протиправними та скасувати пункти 3, 5, 7,
8, 9 вимоги ДФІ у Волинській області від
26 травня 2014 року № 03-030-14-14/4015 «Про
усунення порушень законодавства з
питань дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни».

Представник відповідача в поданому
письмовому запереченні від 8 серпня 2014
року пред'явленні позовні вимоги
заперечив, мотивуючи тим, що внаслідок
допущених порушень, виявлених під час
проведення позапланової ревізії
фінансово-господарської діяльності
Волинської обласної ШВСМ за період з 1
травня 2010 року по 1 квітня 2014 року,
завдано матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 120 638 грн. 11 коп. Тому
вважає, що правові підстави для
визнання протиправними та скасування
пунктів 3, 5, 7, 8, 9 вимоги ДФІ у Волинській
області від 26 травня 2014 року №
03-030-14-14/4015 відсутні.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги з
підстав, викладених з позовній заяві
Просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позову не визнали з мотивів,
викладених у письмових запереченнях
проти позову, просили в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Статус, функції та правові основи
діяльності державної фінансової
інспекції України визначаються
Законом України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», Положенням про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженим Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року № 499/2011
«Про Положення про Державну фінансову
інспекцію України».

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», підпункту 5 пункту 6 Положення
про Державну фінансову інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 23 квітня 2011 року
№ 499/2011, підпункту 6.5 пункту 6 Положення
про державні фінансові інспекції в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, підпункту
6.5 пункту 6 Положення про державні
фінансові інспекції у районах, містах
та міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 3 жовтня 2011 року №
1236, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19 жовтня 2011 року за №
1212/19950, всі фінансові інспекції і їх
структурні підрозділи - державні
фінансові інспекції у районах, містах
та міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції,
мають право здійснювати державний
фінансовий контроль шляхом проведення
інспектування у формі планових та
позапланових ревізій
фінансово-господарської діяльності
підконтрольних установ - місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, державних
фондів, фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установ і суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також підприємств,
установ, організацій, які отримують
кошти з бюджетів усіх рівнів, державних
фондів та фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
або використовують державне чи
комунальне майно.

Згідно із пунктом 7 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Судом встановлено, що в період з 24
березня 2014 року по 11 квітня 2014 року на
підставі звернення директора
Волинської обласної ШВСМ від 17 березня
2014 року № 36/01-06/2-14 працівниками відділу
інспектування у сфері освіти і науки
ДФІ у Волинській області проведено
позапланову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Волинської обласної ШВСМ за період з 1
травня 2010 року по 1 квітня 2014 року, за
результатами якої було складено акт
від 11 квітня 2014 року № 030-26/18.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» ДФІ у Волинській області
листом від 26 травня 2014 року № 03-030-14-14/4015
направила Волинській обласній ШВСМ
вимогу «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни», в
якій перелічені ряд вимог з метою
повного усунення виявлених порушень та
зазначено дату зворотного
інформування про вжиті заходи до 23
червня 2014 року, зокрема:

- пунктом 3 вимагалося усунути
порушення бюджетного законодавства
щодо незаконного використання коштів
загального фонду кошторису по КТКВ 130117
«Забезпечення підготовки спортсменів
вищих категорій школами вищої
спортивної майстерності» в сумі 14 247
грн. 54 коп. на придбання палива,
використаного для надання платних
послуг, які потрібно було здійснювати
за рахунок спеціального фонду.
Відшкодовані кошти спрямувати в дохід
бюджету;

- пунктом 5 вимагалося усунути
порушення щодо незаконного
нарахування та виплати заробітної
плати трьом тренерам-викладачам
(ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.) в сумі 94 936 грн.
74 коп. (із урахуванням єдиного
соціального внеску) внаслідок
встановлення завищеного розміру
тижневого навантаження. Відшкодовані
кошти спрямувати в дохід бюджету;

- пунктом 7 вимагалося усунути
порушення щодо незаконного
встановлення надбавки в розмірі 10% до
посадового окладу за спортивне звання
заступнику директора ОСОБА_8 та її
виплати в період з 1 травня 2010 року по 1
лютого 2012 року на загальну суму 4 062 грн.
84 коп. (із урахуванням єдиного
соціального внеску). Відшкодовані
кошти спрямувати в дохід бюджету;

- пунктом 8 вимагалося усунути
порушення щодо незаконної виплати
матеріальної допомоги в сумі 5 346 грн. 49
коп. (із урахуванням єдиного
соціального внеску). Відшкодовані
кошти спрямувати в дохід бюджету;

- пунктом 9 вимагалося усунути
порушення щодо незаконної виплати
премії ОСОБА_9 в період дії
дисциплінарного стягнення в сумі 2 044
грн. 50 коп. (із урахуванням єдиного
соціального внеску).

Проаналізувавши зібрані та досліджені
в ході судового розгляду справи докази,
суд прийшов до наступних висновків.

Так, зокрема, ревізією наявності фактів
покриття видатків, пов'язаних з
використанням коштів загального фонду
кошторису, встановлено, що в порушення
пункту 4 статті 13 Бюджетного кодексу
України від 8 липня 2010 року № 2456-VІ
позивачем на рахунок бюджетних
асигнувань загального фонду,
затверджених за КТКВ 130107 «Забезпечення
підготовки спортсменів вищих
категорій школами вищої спортивної
майстерності» протягом ревізійного
періоду проводились видатки на
придбання палива використаного для
надання платних послуг, які потрібно
було здійснювати за рахунок
спеціального фонду на загальну суму 14
247 грн. 54 коп., зокрема, у 2011 році на 96
грн., у 2012 році на 3 312 грн. 40 коп., у 2013
році на 10 839 грн. 14 коп. Дане порушення
призвело до матеріальної шкоди
(збитків) по загальному фонду на суму
14247 грн. 54 коп.

Відповідно до статті 13 Бюджетного
кодексу України бюджет може складатися
із загального та спеціального фондів.
Платежі за рахунок спеціального фонду
здійснюються в межах коштів, що
надійшли до цього фонду на відповідну
мету. Власні надходження формуються за
рахунок надходжень від плати за
послуги, що надаються бюджетними
установами. Власні надходження
використовуються на покриття витрат,
пов'язаних з організацією та наданням
послуг, що надаються бюджетними
установами.

Пунктами 19, 22, 23 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2002 року № 228, визначено, що
розподіл видатків спеціального фонду
проводиться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень,
запланованих на цю мету.

Отже, джерелом придбання
паливно-мастильних матеріалів повинні
бути доходи спеціального фонду
бюджету.

Також ревізією дотримання
законодавства при встановленні та
нарахуванні посадових окладів і
тарифних ставок встановлено, що
відповідно до наказів від 28 грудня 2009
року № 57-З, від 27 грудня 2010 року № 68-З та
від 11 січня 2012 року № 7-З та
тарифікаційних списків на 2011-2012 роки
тренерам з веслування на байдарках і
каное ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також тренеру
з легкої атлетики ОСОБА_5 встановлено
тижневе навантаження в кількості 24
години на тиждень, тоді як загальна
тривалість роботи за сумісництвом
протягом місяця не повинна
перевищувати половини місячної норми
робочого часу, тобто 12 годин на тиждень.

Внаслідок допущеного порушення трьом
тренерам-викладачам за період з 1 січня
2011 року по 1 березня 2012 року зайво
нарахована й виплачена заробітна плата
в сумі 69 652 грн. 78 коп., зокрема, з 1 травня
2010 по 31 грудня 2010 року - 22 919 грн. 07 коп.,
за 2011 рік - 39 355 грн. 75 коп., з 1 січня 2012
року по 1 березня 2012 року - 7 377 грн. 96 коп.
та відповідно проведено нарахування
єдиного соціального внеску на суму 25 283
грн. 96 коп., зокрема, з 1 травня 2010 року по
31 грудня 2010 року - 8 319 грн. 62 коп., за 2011
рік - 14 286 грн. 14 коп., з 1 січня 2012 року по 1
березня 2012 року - 2 678 грн. 20 коп., що є
порушенням пункту 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 3 квітня 1993 року
№ 245 «Про роботу за сумісництвом
працівників підприємств, установ і
організацій».

Однак, з такими висновками відповідача
погодитися не можна, виходячи із
наступного.

Згідно із довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України,
організаційно-правовою формою
господарювання Волинської обласної
ШВСМ є - комунальна організація.

Державними підприємствами відповідно
до Господарського кодексу України є
підприємства, що діють на основі
державної власності.

Комунальне підприємство - самостійний
господарюючий статутний суб'єкт, що
може здійснювати виробничу,
науково-дослідну та комерційну
діяльність з метою одержання
відповідного прибутку (доходу).

Аналіз змісту вказаної норми дає
підстави для висновку, що дія постанови
Кабінету Міністрів України від 3 квітня
1993 року № 245 «Про роботу за
сумісництвом працівників підприємств,
установ і організацій» на працівників
комунальних підприємств не
поширюється.

Крім того, як вбачається з листа від 3
березня 2010 року № 5.1/2335 Міністерство
України у справах сім'ї, молоді та
спорту дозволило, як виняток,
встановити навантаження 24 години на
тиждень у 2010 році тренерам-сумісникам
Волинської обласної ШВСМ з веслування
на байдарках і каное ОСОБА_7, ОСОБА_6 та
тренеру-суміснику з легкої атлетики
ОСОБА_5 за роботу зі спортсменами школи,
які входять до складу збірної команди
України.

А тому, нарахування заробітної плати
вищевказаним працівникам було
проведено відповідно до вимог чинного
законодавства.

Ревізією дотримання законодавства при
встановленні та нарахуванні надбавок
та доплат встановлено, що відповідно до
наказів директора школи від 30 грудня 2009
року № 59-З, від 30 грудня 2010 року № 71-З,
від 30 грудня 2011 року № 72-З та у штатних
розписах на 2010 - 2012 роки встановлено
заступнику директора з
адміністративно-господарської роботи
ОСОБА_8 надбавку в розмірі 10% до
посадового окладу за спортивне звання,
чим порушено пункт 2 «в» наказу
Міністерства України у справах молоді
і спорту від 23 вересня 2005 року № 2097 «Про
впорядкування умов оплати праці
працівників бюджетних установ,
закладів та організацій галузі
фізичної культури і спорту».

В результаті незаконно встановленої
надбавки використано на виплату
заробітної плати кошти загального
фонду місцевого бюджету в загальній
сумі 2 980 грн. 80 коп., в тому числі, з 1
травня 2010 року по 31 грудня 2010 року - 1 060
грн. 90 коп., у 2011 році - 1 758 грн., з 1 січня
2012 року по 1 лютого 2012 року - 161 грн. 90 коп.
та відповідно зайво проведено
нарахування на заробітну плату єдиного
соціального внеску на суму 1 082 грн. 04
коп., в тому числі, з 1 травня 2010 року по 31
грудня 2010 року - 385 грн. 11 коп., у 2011 році -
638 грн. 16 коп., з 1 січня 2012 року по 1
лютого 2012 року - 58 грн. 77 коп. Відповідне
порушення призвело до матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму 4 062 грн.
84 коп.

Відповідно до пункту 2 «в» наказу
Міністерства України у справах молоді
і спорту від 23 вересня 2005 року № 2097
надбавка в розмірі 10 відсотків до
посадового окладу за спортивне звання
«майстер спорту» встановлюється
працівникам, якщо їх діяльність за
профілем збігається з наявним
спортивним званням.

В судове засідання надано довідку від 13
серпня 2014 року № 37, видану Волейбольним
клубом «Освіта» про те, що ОСОБА_8
протягом 2010 - 2012 років входив до складу
Волинської колегії суддів та був
задіяний до суддівства
(суддя-інформатор) ігор Чемпіонату
України серед жіночих команд
суперліги.

Разом з тим, посадовою інструкцією
заступника директора з
адміністративно-господарської роботи
не передбачено участь у суддівстві
чемпіонату України з волейболу.

Документального підтвердження
виконання заступником директора з
адміністративно-господарської роботи
ОСОБА_8 учбово-тренувальної роботи суду
не представлено.

Отже, встановлення заступнику
директора з
адміністративно-господарської роботи
ОСОБА_8 надбавки в розмірі 10% до
посадового окладу за спортивне звання
є необґрунтованим.

Ревізією дотримання законодавства при
нарахуванні та виплаті працівникам
допомог, премій, інших заохочувальних
виплат встановлено, що на підставі
наказів директора школи від 17 травня 2010
року № 16-3 та від 2 липня 2010 року № 13-0
зайво нараховано і виплачено в 2010 році
ОСОБА_2 та ОСОБА_10 матеріальну допомогу
в розмірі середньомісячної заробітної
плати на загальну суму 3 922 грн. 59 коп. та
відповідно зайво перерахований єдиний
соціальний внесок на суму 1 423 грн. 90 коп.
Відповідне порушення призвело до
матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 5 346 грн. 49 коп.

Наказом Міністерства України у справах
молоді та спорту від 23 вересня 2005 року
№ 2097 «Про впорядкування умов оплати
праці працівників бюджетних установ,
закладів та організацій галузі
фізичної культури і спорту» визначено,
надавати працівникам матеріальну
допомогу, у тому числі на оздоровлення,
у сумі не більше ніж один посадовий
оклад на рік.

Тому, позивач не мав підстав для
нарахування та виплати матеріальної
допомоги в 2010 році в розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Крім того, працівнику школи ОСОБА_9
протягом дії дисциплінарного
стягнення (наказом директора
Волинської обласної ШВСМ від 28 січня 2011
року № 11-З, за порушення трудової
дисципліни (за прогул на роботі без
поважної причини 28 січня 2011 року),
винесено догану заступнику директора з
навчальної роботи ОСОБА_11.) проводилось
нарахування та виплата винагороди
(наказом директора Волинської обласної
ШВСМ від 19 грудня 2011 року № 64-З щорічною
грошовою винагородою у межах фонду
заробітної плати у розмірі 1 500 грн.
премійовано ОСОБА_11.), внаслідок чого,
незаконно нараховано і виплачено
заробітну плату в 2011 році на загальну
суму 1 500 грн. та відповідно зайво
перераховано єдиний соціальний внесок
на суму 544 грн. 50 коп. Відповідне
порушення призвело до матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму 2 044 грн.
50 коп.

Відповідно до пункту 2 Порядку виплати
щорічної грошової винагороди за
сумлінну працю, зразкове виконання
службових обов'язків окремим
категоріям працівників спортивних
шкіл усіх типів та спеціалізованих
навчальних закладів спортивного
профілю, затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
фізичної культури і спорту від 29 грудня
2002 року № 2850 (далі - Порядок № 2850)
щорічна грошова винагорода надається
за сумлінну працю, зразкове виконання
службових обов'язків за умови
досягнення ними успіхів у
навчально-тренувальній роботі,
професійній підготовці
учнів-спортсменів для їх успішних
виступів у змаганнях різного рівня,
забезпечення високоякісного
навчально-тренувального процесу з
підготовки висококваліфікованих
спортсменів до складу національних
збірних команд України, методичне
забезпечення, відсутність порушень
виконавчої і трудової дисципліни.

Частиною третьою статті 151 Кодексу
законів про працю України визначено, що
протягом строку дії дисциплінарного
стягнення заходи заохочення до
працівника не застосовуються.

Таким чином, працівнику школи ОСОБА_9 в
порушення пункту 2 Порядку № 2850, статті
151 Кодексу законів про працю України
виплачена премія в період дії
дисциплінарного стягнення в сумі 2 044
грн. 50 коп.

Проаналізувавши вищевикладене, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги щодо
виконання пунктів 3, 7, 8, 9 вимоги ДФІ у
Волинській області від 26 травня 2014 року
№ 03-030-14-14/4015 «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни» є
підставними та обов'язковими для
виконання.

Разом з тим, судовим розглядом
встановлено помилковість висновків
ДФІ у Волинській області, викладених в
пункті 5 вимоги від 26 травня 2014 року №
03-030-14-14/4015 «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни» щодо
незаконного нарахування та виплати
заробітної плати трьом
тренерам-викладачам (ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7.) в сумі 94 936 грн. 74 коп. (із
урахуванням єдиного соціального
внеску) внаслідок встановлення
завищеного розміру тижневого
навантаження, а тому позов в цій
частині підлягає до задоволення.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з
наданих суду статтею 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
повноважень, адміністративний позов
підлягає до частково задоволення
шляхом прийняття постанови про
скасування пункту 5 листа-вимоги ДФІ у
Волинській області від 26 травня 2014 року
за № 03-030-14-14/4015 «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни», а в
задоволенні решти позовних вимог слід
відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтею 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати пункт 5 листа-вимоги
Державної фінансової інспекції у
Волинській області від 26 травня 2014 року
за № 03-030-14-14/4015 «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни».

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А.Я. Ксензюк