Справа № 818/2085/14
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.Справа № 818/2085/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Акціонерного Банку "Синтез"
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014р.
по справі № 818/2085/14 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерного Банку "Синтез" до
Відділу державної виконавчої служби
Тростянецького районного управління
юстиції Сумської області; третя особа -
Комунальне підприємство Тростянецької
районної ради "Тростянецька районна
друкарня" про зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний банк "Синтез» звернулося
до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить зобов'язати відповідача
зняти арешти, накладені постановами
ВП№41309620 від 23.12.2013 року та ВП№37403602 від
22.04.2013 року, на нерухоме майно, що
перебуває в іпотеці банку відповідно
до іпотечного договору від 23.09.2005 року,
а саме: нежитлової будівлі, друкарні, що
складається з адмінбудівлі (літ.А-1) та
підвалу (літ.пг) загальною площею
810,7кв.м., що знаходиться за адресою:
Сумська область, Тростянецький район,
м. Тростянець, вул. Горького, буд.32.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014р.
було відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014р. та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Позивачем було надано заяву про
часткову відмову від апеляції, а саме в
частині покладення судових витрат на
відповідача, в іншій частині просить
розглянути апеляційну скаргу на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014р.

Відповідач надав заперечення на
апеляційну скаргу, виклав свій погляд
на обставини справи, та просить суд
розглянути справу стосовно зняття
арештів без їх участі та винести
рішення на свій розсуд.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, представником позивача надано
заяву про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
23.09.2005 року між позивачем та
Тростянецькою районною друкарнею для
забезпечення виконання зобов'язань за
договором кредитної лінії №kl-04-06/1-54/05
від 23.06.2005 року укладений іпотечний
договір, посвідчений державним
нотаріусом Тростянецької державної
нотаріальної контори Сумської області
Гребіник О.Д. та зареєстрований в
реєстрі за №3513 (а.с.15-19, 39-40).

За умовами вказаного договору
Тростянецька районна друкарня
(Іпотекодавець) передала в іпотеку
позивачу належне їй на праві власності
нерухоме майно: нежитлову будівлю,
друкарню, що складається з
адмінбудівлі (літ.А-1) та підвалу (літ.пг)
загальною площею 810,7кв.м., що
знаходиться за адресою: Сумська
область, Тростянецький район, м.
Тростянець, вул. Горького, буд.32 (а.с.15).

При цьому, згідно з п.1.2 вказаного
договору вартість предмету іпотеки за
згодою сторін становить 200 000 грн., а
сума кредиту складає 80 000 грн. (п.1.4.1).

У зв'язку з наявністю у іпотекодавця
станом на 01.07.2012 року заборгованості за
договором кредитної лінії №kl-04-06/1-54/05
від 23.06.2005 року в розмірі 95 372 грн.16коп.,
в тому числі: 88 517 грн.96коп. - за
основним боргом та 6 854грн.20коп. пені,
рішенням Господарського суду Сумської
області від 19.12.2012 року у справі
№5021/1650/12 позовні вимоги АБ «Синтез»
задоволені повністю та звернуто
стягнення на предмет іпотеки шляхом
надання банку від свого імені права
продажу на підставі договору
купівлі-продажу будь-якій особі:
нежитлової будівлі, друкарні, що
складається з адмінбудівлі (літ.А-1) та
підвалу (літ.пг) загальною площею
810,7кв.м., що знаходиться за адресою:
Сумська область, Тростянецький район,
м. Тростянець, вул. Горького, буд.32, на
земельній ділянці Тростянецької
міської ради, власником якої
зареєстровано КП районної ради
«Тростянецька районна друкарня», з
початковою ціною реалізації 420 000 грн.,
не нижче оцінки суб'єкта оціночної
діяльності, дійсної на момент продажу
майна в рахунок погашення кредитної
заборгованості (а.с.32-36).

Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 24.04.2013 року на підставі
поданої представником позивача заяви
від 16.01.2013 року про виправлення описки з
пункту другого резолютивної частини
рішення від 19.12.2012 року у справі
№5021/1650/12 виключено напис « 420 000 грн.».
(а.с.67-68).

24.04.2013 року на виконання рішення
Господарського суду Сумської області
від 19.12.2012 року та постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013 року
виданий наказ про примусове виконання
рішення у вказаній справі (а.с.66).

Постановою державного виконавця ВДВС
Тростянецького районного управління
юстиції Сумської області Конєвим О.М.
від 23.12.2013 року ВП№41309620 при примусовому
виконанні наказу №920/1806/12, виданого
17.12.2013 року Господарським судом
Сумської області, про стягнення з КП
районної ради «Тростянецька районна
друкарня» на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» 47 531грн.46коп.
заборгованості за кредитом, 6449грн.05коп.
заборгованості за процентами за
користування кредитом, 164 грн.88коп. пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1720 грн. витрат
зі сплати судового збору, накладено
арешт на все майно боржника та
заборонено здійснювати його
відчуження (а.с.51).

Крім того, постановою державного
виконавця ВДВС Тростянецького
районного управління юстиції Сумської
області Конєвим О.М. ВП№37403602 від 22.04.2013
року при примусовому виконанні
виконавчого листа №2/1818/232/12 від 15.10.2013
року, виданого Тростянецьким районним
судом Сумської області, про
стягнення з КП «Тростянецька районна
друкарня» на користь ОСОБА_3 коштів в
рахунок відшкодування шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки, у відшкодування втраченого
заробітку в розмірі 98936 грн., стягнення
витрат на побутову допомогу в сумі 6183,5
грн. за період з 01.01.2011 року до 31.12.2012
року, стягнення судових витрат за
проведення судово-медичної експертизи
у розмірі 433,95 грн., накладено арешт та
оголошено заборону на відчуження майна
боржника (а.с.52).

На підставі заяви державного виконавця
Конєва О.М. від 22.04.2013 року №938462 до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно внесені записи про
накладення арешту на нерухоме майно
(а.с.37-38).

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
позивачем не було доведено, що
державний виконавець ВДВС
Тростянецького районного управління
юстиції Сумської області, накладаючи
арешти на нерухоме майно, діяв всупереч
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) та статтею 585
Цивільного кодексу України
встановлено, що права і обов'язки
іпотекодавця та іпотекодержателя за
іпотечним договором виникають з
моменту його нотаріального
посвідчення.

Частиною 6, 7 статті 3 Закону України "Про
іпотеку" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно їх пріоритетом - у черговості їх
державної реєстрації.

Абзацом 1 статті 33 Закону України "Про
іпотеку" закріплено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення на стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною 1, 3 статті 54 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Як було встановлено судом першої
інстанції та не спростовано у суді
апеляційної інстанції, що право
застави на нерухоме майно виникло на
підставі договору іпотеки від 23.09.2005
року, тобто раніше набрання чинності
судовими рішеннями про стягнення
коштів з третьої особи, а тому
звернення стягнення на нерухоме майно,
на яке накладено арешт на підставі абз.
2 ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче
провадження», не може бути підставою
для накладення арешту на майно, що
перебуває в іпотеці у позивача.

Відповідно до п.1 договору про внесення
змін №4 від 30.11.2007 року до іпотечного
договору, зареєстрованого в реєстрі за
№3513, від 23.09.2005 року (а.с.28-29) пункт 1.2
іпотечного договору викладено в
наступній редакції: «Вартість предмету
іпотеки за згодою сторін становить 420
000 грн.».

Рішенням Господарського суду Сумської
області від 19.12.2012 року у справі
№5021/1650/12 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк "Синтез" до Комунального
підприємства районної ради
«Тростянецька районна друкарня» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
встановлено, що станом на 01.07.2012 року
розмір заборгованості за договором
кредитної лінії №kl-04-06/1-54/05 від 23.06.2005
року складав 95 372 грн.16коп., в тому
числі: 88 517 грн.96коп. - за основним
боргом та 6 854грн.20коп. пені (а.с.33,
передостанній абзац, а.с. 35), а вартість
предмету іпотеки, визначена сторонами,
є договірною і становить 420 000 грн., і
«саме така вартість предмету іпотеки,
що погоджена іпотекодавцем та
іпотекодержателем, має бути
використана в якості початкової ціни
продажу предмета іпотеки» (а.с.34,
останній абзац).

Тобто у даному випадку вартість
предмету іпотеки перевищує розмір
заборгованості за договором кредитної
лінії, що надає державному виконавцю
підстави для звернення стягнення на
заставлене майно боржника для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями.

Разом з цим, колегія судів не
погоджується з посиланням апелянта на
виправлення описки у пункті 2
резолютивної частини рішення
Господарського суду Сумської області
від 19.12.2012 року у справі №5021/1650/2012
шляхом виключення з нього напису « 420
000грн.» як на підставу для задоволення
позовних вимог (а.с.67-68), оскільки під
час розгляду вказаної справи судом
було встановлено, що «відповідно до
пункту 1 договору №4 від 30.11.2007 року про
внесення змін до договору іпотеки від
23.09.2005 року, посвідченого державним
нотаріусом тростянецької державної
нотаріальної контори Гребіник О.Д.,
зареєстрованого в реєстрі за номером
3513, сторонами визначена вартість
предмету іпотеки, яка є договірною і
становить 420 000 грн.» (а.с.34,
передостанній абзац), та виправлення
описки стосувалося лише резолютивної
частини рішення суду.

На підставі вищезазначеного колегія
судів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, про те,
що діями державного виконавця щодо
накладення арештів на майно не
порушується права позивача.

Також колегія судів вказує на те, що
апелянт обрав не належний спосіб
захисту він мав оскаржити постанову
про накладення арешту на майно, в
зв'язку з тим, що саме постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВП№41309620
від 23.12.2013 року та ВП№37403602 від 22.04.2013
року в частині накладення арешту на
нежитлову будівлю, друкарню (а.с.51-52), що
складається з адмінбудівлі (літ.А-1) та
підвалу (літ.пг) загальною площею
810,7кв.м., що знаходиться за адресою:
Сумська область, Тростянецький район,
м. Тростянець, вул. Горького, буд.32,
встановлюють обмеження щодо
реалізації прав позивача як
заставодержателя.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Акціонерного
Банку "Синтез" залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014р. по
справі № 818/2085/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.