Справа № 2а-3892/09
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року Справа № 9104/72575/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 30 листопада
2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради про визнання дій
неправомірними та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

встановив :

У травні 2009 року позивачка звернулася
до суду з вказаним вище позовом та
просила визнати неправомірними дії
відповідача, зобов'язати відповідача
виплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягненням нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму на місяць, встановленого для
дітей у віці до 6 років.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено частково. Визнано дії
неправомірними. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок
призначеної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку встановленому ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
у розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років визначеному
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», Законом України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» за період з
листопада 2007 року по березень 2009 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період, в решті
позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач,
який в апеляційній скарзі зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою, такою,
що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить апелянт скасувати постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
та межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що позивач
перебувала на обліку у відповідача, як
застрахована особа, яка здійснювала
догляд за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та отримувала
відповідну допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що
одним з видів такої державної допомоги
сім'ям з дітьми, є допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Відповідно до ст.ст. 13, 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», право на допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом, має
особа, яка фактично здійснює догляд за
дитиною у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Крім цього, згідно ст.ст. 42, 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована особа
(один з батьків дитини, усиновитель,
баба, дід, інший родич або опікун), яка
фактично здійснює догляд за дитиною.
Така допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що до 1 січня 2008 року - дати
набрання чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»,
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (ст. 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами.

Крім цього, зупинення дії ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» передбачене п. 7 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) щодо встановлення
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
згідно з Рішенням КС України № 6-рп/2007
від 09.07.2007 р..

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу III Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог за період з 01.11.2007 р. по 31.12.2007 р., з
22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., та з 01.01.2009 р. по
31.03.2009 р..

Оскільки у справі, що розглядається,
суд першої інстанції встановив, що спір
виник щодо виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку, що на відносини
щодо виплати допомоги такій особі
поширювалися норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що постанова суду першої
інстанції винесена з порушенням норм
матеріального права, з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, а тому оскаржену
постанову суду слід скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

постановив :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради -
задовольнити частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 30 листопада 2009 року -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за періоди з 01.11.2007 р. по
31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., та з
01.01.2009 р. по 31.03.2009 р..

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, у розмірі визначеному
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за періоди з 0901.11.2007 р. по
31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., та з
01.01.2009 р. по 31.03.2009 р., з врахуванням
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк