Справа № 522/26301/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 522/26301/13-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Домусчі Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 24.12.2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування висновку,
визнання протиправними дій та
стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування висновку,
визнання протиправними дій та
стягнення шкоди.

В обґрунтування позову зазначалося, що
оскаржуваний висновок органу опіки та
піклування не є дійсний за формою,
оскільки не скріплений печаткою та
виданий з перевищенням повноважень
голови райадміністрації.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 24.12.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі зазначає про
невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із задоволенням позовних вимог.

Оскільки сторони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення почтових
відправлень, однак в судове засідання
вони не з'явилися, поважність своєї
неявки суду не повідомили, тому
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до вимог ст.197
КАС України за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що гр. ОСОБА_2 є батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією свідоцтво про
народження, актовий запис № 526 від
29.10.1997р. (а.с.6).

Рішенням Центрального районного суду
м. Одеси від 17.07.1998 року з ОСОБА_2
стягнуто аліменти на користь позивачки
на утримання доньки в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 15.06.1998 року.

На примусовому виконанні в Першому
Суворовському ВДВС знаходиться
виконавчий лист № 1522/16363/12 виданий
03.01.2013 року Приморським районним судом
м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку щомісяця.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів,
проведеного старшим державним
виконавцем Першого Суворовського
відділу ДВС ОМУЮ від 24.06.2013р.,
стягувачем ОСОБА_1 надана державному
виконавцю заява від 14.06.2013 року про
сплату ОСОБА_2 аліментів на суму 5 630
доларів США, у зв'язку з чим
заборгованість по аліментам станом на
01.07.2013 року у боржника ОСОБА_2 відсутня.

ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації із заявою про перевірку
органом опіки цільового витрачання
аліментів ОСОБА_1 які сплачуються гр.
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

13.08.2013 року орган опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради за результатами
проведених засідань надав висновок №
Р-1810 від 13.08.2013 року, який був підписаний
головою Приморської райадміністрації
(а.с.11-12), згідно якого було вирішено
вважати, що гр. ОСОБА_1 використовує
аліментні платежі, сплачені гр. ОСОБА_2
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за нецільовим
призначенням.

Відповідно до п.1.1 Положення «Про
Приморську районну адміністрацію
Одеської міської ради», затвердженого
рішенням Одеської міської ради від
28.02.2011р. № 384-VI, Приморська районна
адміністрація є виконавчим органом
Одеської міської ради та створюється
нею з метою реалізації функцій
місцевого самоврядування на території
Приморського району м. Одеси, згідно із
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні». Пунктом 3.2.12.
Положення передбачено, що до
компетенції райадміністрації належить
і створення ради з опіки та піклування,
вирішення питань опіки та піклування,
зміни прізвища дітей, позбавлення
батьківських прав. Визначення місця
проживання дитини, участь батьків у
вихованні дитини, реєстрація
народження дитини в органах РАЦС, інші
питання, передбачені чинним
законодавством.

Частиною першою статті 19 Сімейного
кодексу України передбачено, що особа,
у випадках передбачених цим Кодексом,
має право на попереднє звернення за
захистом своїх сімейних прав та
інтересів до органу опіки та
піклування.

Також відповідно до частини 5 цієї
статті Кодексу, орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Згідно ч. 1 ст. 179 СК України батьки
зобов'язані використовувати аліменти
виключно за цільовим призначенням - для
задоволення фізичних, духовних й інших
потреб дитини, її навчання й розвитку.

На засіданні ради опіки та піклування
25.07.2013 року за участю ОСОБА_1 та
представника ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1 було
зобов'язано надати до органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
документи, які підтверджують цільове
витрачення аліментів на утримання
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент прийняття оскаржуваного
рішення гр. ОСОБА_1 витребуваних
документів органу опіки та піклування
не надала. Ненадання доказів, з боку
гр. ОСОБА_1 було розцінено
відповідачем як відсутність доказів
цільового використання аліментних
платежів, у зв'язку з чим відповідачем
було прийнято 13.08.2013 року висновок №
Р-1810 , згідно якого було вирішено
вважати, що гр. ОСОБА_1
використовує аліментні платежі,
сплачені гр. ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за нецільовим
призначенням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи у яких однією з
сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Суд першої інстанції розглянув
зазначену справу з дотриманням правил
предметної підсудності, прийняв по
суті вірне рішення, однак при цьому
дійшов помилкового висновку стосовно
того, що відповідач в розумінні 3 КАС
України не є суб'єктом владних
повноважень та оскаржуваний висновок
органу опіки та піклування не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
та не породжує ніяких правовідносин, у
зв'язку з чим оскаржуване рішення
підлягає зміні з наступних підстав.

Правову основу діяльності органів
опіки та піклування становлять Правила
опіки та піклування, затверджені
наказом Державного комітету України у
справах сім'ї та молоді, Міністерства
охорони здоров'я України, Міністерства
освіти України, Міністерства праці та
соціальної політики України від 26
травня 1999 р. № 34/166/131/88.

Механізм провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, визначений
Порядком провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.09.2008 року №866.

Пунктом 1.3 Правил опіки та піклування
передбачено, що органами, які приймають
рішення щодо опіки і піклування, є
районні, районні в містах Києві та
Севастополі державні адміністрації,
виконавчі комітети міських, районних у
містах, сільських, селищних рад.

Згідно ст. 56 Цивільного кодексу України
органами опіки та піклування є районні,
районні в містах Києві та Севастополі
державні адміністрації, виконавчі
органи міських, районних у містах,
сільських, селищних рад.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" (далі
Закон), виконавчу владу в областях,
районах, районах Автономної Республіки
Крим, у містах Києві та Севастополі
здійснюють обласні, районні, Київська
та Севастопольська міські державні
адміністрації.

Згідно ст. 13 Закону, до відання місцевих
державних адміністрацій у межах і
формах, визначених Конституцією і
законами України, належить, зокрема
вирішення питань забезпечення
законності, охорони прав, свобод і
законних інтересів громадян; науки,
освіти, культури, охорони здоров'я,
фізкультури і спорту, сім'ї, жінок,
молоді та неповнолітніх. Також, згідно
ст.16 Закону, місцеві державні
адміністрації в межах, визначених
Конституцією і законами України,
здійснюють на відповідних територіях
державний контроль, в тому числі, за
додержанням законодавства з питань
науки, мови, реклами, освіти, культури,
охорони здоров'я, материнства та
дитинства, сім'ї, молоді та
неповнолітніх, соціального захисту
населення, фізичної культури і спорту.

Відповідно до п. 1.8 Правил опіки та
піклування, рішення органів опіки і
піклування про призначення чи
звільнення опікунів і піклувальників
від виконання своїх обов'язків, а також
з інших питань опіки і піклування
можуть бути оскаржені в установленому
законом порядку.

Відповідно п.2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, висновок служби у справах
дітей є правовим актом індивідуальної
дії, оскільки обов'язковою ознакою
нормативно правового акту чи правового
акту індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції правильно вирішено по
суті справу, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права, колегія суддів,
керуючись ч.1 ст. 201 КАС України вважає
необхідним змінити постанову суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 24.12.2013 року - змінити, шляхом
виключення з мотивувальної частини
постанови абзаців першого та третього
на четвертій сторінці.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Л.Є.Зуєва

суддя
О.А.Шевчук

суддя
А.Г.Федусик