Справа № К-12555/09-С
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/44005/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Борисенко І.В.

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Лисюк І.О.,

та представників сторін:

від позивача - Ковальова А.Г.,

від відповідача та прокуратури - не
з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2013

у справі № 2а-10741/08/0570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Крамміськбуд"

до Державної податкової інспекції у м.
Краматорську Донецької області
Державної податкової служби

за участю Прокуратури Донецької
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27.05.2013 в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2013
скасовано постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
27.05.2013 та ухвалено нову, якою позов
задоволено повністю: скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську Донецької області
Державної податкової служби від 24.04.2008
№ /0/21973 та № /0/21974.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2013 та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржуване
рішення - без змін.

В судове засідання з'явився
представник позивача. Представники
відповідача та прокуратури в судове
засідання не з'явилися, про дату, час і
місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права, юридичної оцінки
обставин справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, за результатами
проведеної відповідачем виїзної
планової перевірки позивача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 17.10.2006 по 30.09.2007, складено акт
11.04.2008 № 661/23-2-34546602, в якому встановлено
порушення позивачем: пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4
ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємства".

На підставі акта перевірки, податковим
органом 24.04.2008 прийняті
податкові-повідомлення рішення: №
/0/21973 про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в загальному розмірі 1568590,40
грн., в тому числі за основним платежем -
826468,00 грн., за штрафними санкціями -
742122,40 грн.; № /0/21974 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в загальному розмірі
952746,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 635 164,00 грн., за штрафними
санкціями - 317582,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено можливість
правомірного формування податкових
вигод за спірними операціями та не
доведено підстав для формування
господарських операцій з контрагентом.

Однак, колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій, погоджується з висновком
суду апеляційної інстанції про
скасування оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, враховуючи
наступне.

Згідно з пп.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно із абзацом третім підпункту 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

В пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 цього Закону
зазначено, що не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Матеріали справи свідчать, що між ВАТ
"Енергомашспецсталь" (комісіонер) та
ТОВ "Будівельна компанія Крамміськбуд"
(комітент) були укладені: договір
комісії № 66/ДК-59 від 12.03.2007, відповідно
до якого комісіонер за дорученням
комітента здійснює від свого імені за
рахунок комітента зовнішньоекономічні
операції з постачання металопродукції;
договір поставки № 66/59 від 12.07.2007,
відповідно до якого ТОВ "Будівельна
компанія Крамміськбуд" (поставщик)
придбало у ВАТ "Енергомашспецсталь"
(покупець) продукцію згідно зі
специфікаціями (а саме: пруток, ролики,
вали, циліндри та інше).

Факт здійснення господарських
операцій, на виконання умов вказаних
договорів, підтверджується наявними в
матеріалах справи, належним чином
оформленими, первинним документами
бухгалтерського обліку, зокрема:
податковими накладними, актами
прийому-передачі, рахунками-фактурами,
виписками з банку.

З матеріалів справи вбачається, що
одним з основних видів діяльності
позивача, відповідно до статуту
підприємства та довідки ЄДРПОУ, є
купівля-продаж (оптова, роздрібна,
комісійна, консигнаційна) та
посередництво торгівлі товарами,
сировиною, напівфабрикатами
виробничо-технічного, промислового, а
також культурно-побутового
призначення та народного споживання та
інші види оптової, у зв'язку із чим,
судом апеляційної інстанції
правомірно не прийнято до уваги
посилання відповідача на те, що витрати
з придбання металопродукції, не
пов'язані з власною господарською
діяльністю ТОВ "Будівельна компанія
"Крамміськбуд".

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що у
відповідача були відсутні підстави для
визначення позивачу податкових
зобов'язань з податку на прибуток та
податку на додану вартість спірними
податковими повідомленнями-рішеннями
від 24.04.2008.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та дано їм відповідну
правову оцінку. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Краматорську Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль