Справа № 369/7397/14-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/7397/14-а
Провадження № 2-а/369/416/14
ПОСТАНОВА

іменем України

19.09.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві,
Інспектора ДПС Святошинського ВДАІ у м.
Києві прапорщика міліції Онопрієнко
В.В. про скасування постанови в справі
про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в
порядку адміністративного судочинства
з даним позовом, мотивуючи його тим, що
21.07.2014 року о 12:15 він рухався на
автомобілі НОМЕР_1 по вулиці Л.Курбаса у
місті Києві, та був зупинений
інспектором ДПС Святошнського ВДАІ
прапорщиком міліції Онопрієнко
Володимиром Володимировичем, котрий
пояснив зупинку тим, що позивач порушив
вимоги п. 11.5 Правил Дорожнього руху. За
дане правопорушення, інспектор склав
протокол про адміністративне
правопорушення № АВ2 494226 від 21 липня 2014
року та постанову в справі про
адміністративне правопорушення № ПС1
126183 від 21 липня 2014 року згідно з яким,
позивач 21 липня 2014 року о 12 годині 15
хвилин керуючи а/м Chevrolet Laccetti, д/н НОМЕР_2
по вулиці Л.Курбаса у місті Києві
рухався по лівій смузі, при наявних
вільній середній та правій смугах руху,
дорога має три смуги для руху в одному
напрямку.

Згідно із постановою в справі про
адміністративне правопорушення № ПС1
126183 від 21 липня 2014 р., позивача було
визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 510 грн.

Дану постанову по справі про
адміністративне правопорушення № ПС1
126183 від 21 липня 2014 р. позивач вважав
незаконною.

Так позивач вказував на те, що в
дійсності позивач виконуючи п. 11.5 ПДР
України виїхав на крайню ліву смугу
так, як права крайня смуга була
запаркована автомобілями, а середня
смуга була зайнята автомобілем, який
повільно рухався. Крім того в
подальшому позивач намагався в
незабороненому для цього місці
виконати поворот ліворуч.

При складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
відповідач відмовився вписати в розділ
протоколу «Свідки» дані пасажирів та
їх свідчень, що є грубим порушенням
закону.

Позивач просив скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення № ПС1 126183 від 21 липня 2014
р., яка була складена інспектором ДПС
Святошинського ВДАІ прапорщиком
міліції Онопрієнко Володимиром
Володимировичем, як незаконну, а справу
про адміністративне правопорушення
закрити, за відсутністю у діях позивача
складу такого правопорушення.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив позов
задоволити.

Відповідач Інспектор ДПС групи ДПС
відділу ДАІ з обслуговування
Святошинського району ГУ МВС України в
м. Києві прапорщик міліції Онопрієнко
В.В. направив до суду письмові
пояснення в яких просив у позові
відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи та
зібрані в ній докази, приходить до
висновку що позовні вимоги підлягають
до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.07.2014 р о 12 год.
20 хв. Інспектором ДПС групи ДПС відділу
ДАІ з обслуговування Святошинського
району ГУ МВС України в м. Києві
прапорщик міліції Онопрієнко В.В. було
складено щодо ОСОБА_1, протокол про
адміністративне правопорушення Серії
АВ2 № 494226, відповідно до якого, 21 липня
2014 року о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_1
керуючи а/м Chevrolet Laccetti, д/н НОМЕР_2 по
вулиці Л.Курбаса у місті Києві рухався
по лівій смузі, при наявних вільній
середній та правій смугах руху, чим
порушив вимоги п. 11.5 ПДР.

Відповідно до вказаного протоколу
позивачу було роз'яснено його права та
обов'язки, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Зважаючи на викладене, постановою
від 21.07.2014 р. серія ПС1 № 126183 Інспектором
ДПС групи ДПС відділу ДАІ з
обслуговування Святошинського району
ГУ МВС України в м. Києві прапорщик
міліції Онопрієнко В.В. було винесено
щодо ОСОБА_1 постанову в справі про
адміністративне правопорушення, якою
позивача визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і
накладено на нього стягнення у вигляді
штрафу у сумі 510 грн.

Для вирішення даного спору суд
вважає за необхідне проаналізувати
наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КпАП України
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього
руху, затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306,
на дорогах, які мають дві і більше смуги
для руху в одному напрямку, виїзд на
крайню ліву смугу для руху в цьому ж
напрямку дозволяється, якщо праві
зайняті, а також для повороту ліворуч,
розвороту або для зупинки чи стоянки на
лівому боці дороги з одностороннім
рухом у населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Статтею 254 КпАП України визначено, що
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У ст. 256 КпАП України вказано, що у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до Наказу МВС України від
01.03.2010 року № 33, зареєсрвоаним в
Міністерстві юстиції України 30.03.2010
року за № 262/17557, яким затверджено
перелік технічних засобів, що
використовуються в підрозділах
Державтоінспекції МВС для виявлення та
фіксування Правил дорожнього руху
України, лазерний вимірювач швидкості
руху транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20»
дозволений для виявленн та фіксування
порушень Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП
України постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
адміністративний суд має право у разі
задоволення адміністративного позову
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Зважаючи на вище викладені обставини
та вимоги чинного законодавства, суд
приходить до наступних висновків, що в
даному випадку обов'язок доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, оскільки
ним направлені до суду письмові
пояснення в яких він заперечував проти
позову. Однак відповідачем не було
направлено до суду доказів на
підтвердження фактів зафіксованих у
протоколі про адміністративне
правопорушення серія АВ2 № 494226, тобто
обставин визначених в п. 11.5 ПДР, згідно
яких праві смуги для руху не були
зайняті, а позивач не здійснював
поворот ліворуч, розворот або зупинку
чи стоянки на лівому боці дороги з
одностороннім рухом у населених
пунктах, коли це не суперечить правилам
зупинки (стоянки).

Таким чином, суд, дослідивши докази по
справі, приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог.

Враховуючи викладене вище та керуючись
ст.ст. 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283,287-289 КпАП
України, ст.ст. 9-12, 69, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 126183 від 21.07.2014 року, про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122
КУпАП, а провадження у справі закрити.

Постанова суду оскарженню не підлягає
відповідно до положень ч. 2 ст. 171-2 КАС
України.

Суддя:

Дубас Т.В.