Справа № 826/6827/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6827/14
1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційні скарги Пенсійного фонду
України, управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі міста
Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Пенсійного фонду України, управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі міста Києва про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулася з позовом до Пенсійного
фонду України, управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
міста Києва (далі по тексту - відповідач
1, відповідач 2) про зобов'язання
Пенсійний фонд України в особі
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі міста Києва
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_2, починаючи з 01.09.2013
року у відповідності до довідки
Вищого господарського суду України від
02 вересня 2013 року № 09.01-28/425, відповідно
до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» (в
редакції до змін, внесених Законом N 3668),
з урахуванням індексації та підстав
для перерахунку, передбачених абз. 1 ч. 2
ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV,
і здійснити відповідні виплати.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 13 червня 2014
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 червня 2014 року та постановити нову
про відмову в задоволенні
адміністративного позову. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційних
скарг, перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню частково, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС
України, окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам, як
адміністративним підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг;

З огляду на вищезазначені вимоги
чинного законодавства, та зважаючи на
те, що предметом спору є зобов'язання
Пенсійного фонду України в особі
управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі міста Києва
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді,
то колегія суддів вважає, що
оскаржувана постанова винесена
неповноважним судом. Дана справа
предметно підсудна місцевому
загальному суду, як адміністративному.

Що стосується розгляду справи по
суті, колегія суддів апеляційної
інстанції звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Верховної ради України від
02 грудня 2010 року № 2762-VІ позивача було
звільнено з посади судді Вищого
господарського суду України у зв'язку з
поданням заяви про відставку.

Згідно з Законом України «Про
судоустрій та статус суддів» позивачу
встановлено та виплачується щомісячне
довічне грошове утримання у розмірі 14
878 грн.

02 вересня 2013 року, позивачем отримано
довідку з Вищого господарського суду
України про те, що сума для перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання становить 22 022, 40 грн. станом
на 03 червня 2013 року.

У відповідь на звернення позивача від 04
вересня 2013 року про перерахування
розміру щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
листом управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі міста
Києва позивачу відмовлено у здійсненні
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання з
посиланням на Закон України
«судоустрій та статус суддів».

На думку позивача така відмова
відповідача суперечить чинному
законодавству України, порушує
конституційні права як громадянина
України так і суддів у відставці.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів» (чинній на момент
виходу позивача у відставку) судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Аналогічна норма була закріплена і в
частині третій статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» (у
редакції Закону України від 07.07.2010 року
№ 2453-VI), який набрав чинності з 30 липня
2010 року.

Разом з тим, Законом України від 08.07.2011
року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частину третю і п'яту статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Таким чином, право судді у відставці на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання залежно від
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
передбачено ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів».

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, призначеного до
01.10.2011 року, проводиться в разі зміни
грошового утримання працюючого судді
за умови, якщо довічне грошове
утримання, яке отримує суддя у
відставці, є меншим за максимальний
розмір, передбачений ч. 5 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» (в редакції Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року №3668-VI), і
визначається в розмірі 80 % грошового
утримання працюючого судді з
урахуванням встановленої законом
граничної межі (не більше десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність).

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року №3-рп/2013 положення
частини третьої, першого, другого,
третього речення частини п'ятої статті
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI
у редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Конституційний Суду України в цьому
рішенні також встановив і порядок його
виконання наступним чином:

- ч. 3 ст.138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668, яка суперечить Конституції
України, не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону
№ 2453 в редакції до змін, внесених
Законом № 3668, а саме: «Щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання»;

- перше, друге, трете речення ч. 5 ст. 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що
суперечать Конституції України, не
підлягають застосуванню як такі, що
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Але, підлягають застосуванню
перше речення ч. 5 ст. 138 Закону № 2453 в
редакції до змін, внесених Законом №
3668, а саме: «Пенсія або щомісячне
довічне грошове утримання судді
виплачується незалежно від заробітку
(прибутку), одержуваного суддею після
виходу у відставку», та четверте
речення ч. 5 ст. 138 Закону № 2453 зі
змінами, внесеними Законом № 3668, а саме:
«Довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України».

В пункті 3 резолютивної частини рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року № 3-рп/2013 зазначено, що «положення
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-VI та Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність».

На підставі вищевикладеного,
обчислення щомісячного довічного
утримання суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, а тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

Відповідно до статті 22 Конституції
України конституційні права і свобода
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. А згідно з п. 14 ч.
1 ст. 92 Конституції України статус
суддів визначається виключно законами
України. Матеріальне та
соціально-побутове забезпечення, в
тому числі, і пенсія суддів, є
елементами статусу судді.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що дії УПФУ в
Голосіївському районі міста Києва щодо
відмови позивачу у здійсненні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді є
протиправним, а тому порушують права і
законні інтереси останньої, які мають
бути поновлені. Таким чином, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги
частково, скасуванню постанови суду
першої інстанції у зв'язку з її
розглядом неповноважним складом суду
та прийняття нової постанови, якою
позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Пенсійного
фонду України, управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
міста Києва - задовольнити частково.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 червня 2014 року - скасувати та прийняти
нову, якою адміністративний позов
задовольнити .

Зобов'язати Пенсійний фонд
України в особі управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
міста Києва здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2,
починаючи з 01 вересня 2013 року у
відповідності до довідки Вищого
господарського суду України від 02
вересня 2013 року № 09.01-28/425, відповідно до
ч. 3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» (в
редакції до змін, внесених Законом N 3668),
з урахуванням індексації та підстав
для перерахунку, передбачених абз. 1 ч. 2
ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV,
та здійснити відповідні виплати.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови
виготовлений 10.10.2014 року.

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.