Справа № 126/3083/14-а
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/3083/14-а

Провадження № 2-а/126/146/14

"24" вересня 2014 р.

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Бершадь адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Маниленка Руслана
Миколайовича інспектора ДПС взводу ДПС
№2 м. Немирів ГУМВС України у
Вінницькій області про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2014 року 2014 року відносно позивача
інспектором ДПС взводу №2 м. Немирів
ГУМВС України у Вінницькій області
Маніленком Р.М. було винесено постанову
серії АБ 2 № 066753 від 13.08.2014 року,
відповідно до якої 13.08.2014 року о 11-45 год.
в м. Гайсин Вінницької області по вул.
1-го Травня ОСОБА_1, керуючи автомобілем
НОМЕР_1 перевищив встановлену
швидкість на 28км/год, рухаючись зі
швидкістю 88 км/год в населеному пункті.
Швидкість вимірювалась приладом
«Візир».

Дану постанову ОСОБА_1 вважає
незаконною, оскільки показання
технічного приладу, який
застосовувався при фіксації
правопорушення не можуть бути доказом
його вини, оскільки прилад не
знаходився в зафіксованому
стаціонарному положенні на штативі,
тобто він не містить функцій фіксації,
так як інспектор ДАІ зафіксував
швидкість руху зі свого автомобіля.
Крім того, під час фіксації на ділянці
дороги, яку фіксував інспектор рухався
не лише автомобіль, яким керував
ОСОБА_1, більш того в цей час один з
автомобілів - учасників дорожнього
руху, здійснив обгін транспортного
засобу під його керуванням, тому
зазначена в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 199304 від 13.08.2014 року та постанові
серії АБ 2 № 066753 від 13.08.2014 року
швидкість руху його автомобіля не може
бути достовірною та належати саме його
автомобілю.

В постанові не зазначені
характеристика приладу, не зазначені
дати його контрольної перевірки, коли і
ким прилад був встановлений та чи
знаходився в справному та робочому
стані, не вказано відповідні
характеристики похибок. Тобто
відповідач не виконав вимог п. 2.13
Інструкції з оформлення працівниками
ДАІ МВС матеріалів про адміністративні
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху від 24.04.2009 року
за № 374/16390.

Позивач не погоджувався з обставинами
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1
КУпАП, про що зробив відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №199304 від
13.08.2014 року, зазначивши, що «з рішенням
інспектора не згоден». У своєму позові
він стверджує, що прилад "Візир" не
відповідає встановленим вимогам, а
тому його показники не можуть бути
розцінені судом, як доказ вини позивача
у вчиненому правопорушенні. Зокрема,
відповідно до листа Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 25.03.2009 року №
8/1-817, пристрій фіксації порушень правил
дорожнього руху "Візир" органами ДАІ
України для проведення державної
експертизи або сертифікації до
Держспецзв'язку не надавався. Процедур
державної експертизи або сертифікації
"Візир" не проходив, експертного
висновку або Сертифіката
відповідності у сфері захисту
інформації він не має.

19 лютого 2010 року Окружний
адміністративний суд Києва заборонив
МВС України і Держдепартаменту ДАІ МВС
України, а також їх посадовим і
службовим особам використовувати
вимірювач швидкості "Візир" до
прийняття нормативно-правового акту,
яким буде надано право використовувати
його для виявлення і фіксації порушень
Правил дорожнього руху. Таким рішенням
суд задовольнив адміністративний
позов адвоката і представника Ради
автомобілістів України Тетяни
Чурікової і представника тієї ж ради
Олексія Андроникова до МВС України і
Держдепартаменту ДАІ МВС України
відносно заборони використання в
Україні вимірювачів швидкості "Візир".

Тобто, зробити висновок стосовно
неможливості зміни отриманих за
допомогою пристрою фіксації порушень
правил дорожнього руху "Візир"
відомостей, їх коригування, знищення,
несанкціонованого доповнення,
втручання в роботу пристрою фіксації
порушень правил дорожнього руху "Візир"
неможливо.

Відповідачем також не було з'ясовано
жодних обставин, які пом'якшують
відповідальність ОСОБА_1, не надано
можливості мати захисника, не прийнято
до уваги заперечення та протокол
розглянуто на місці скоєння
правопорушення, що порушує 15 денний
термін її розгляду.

Враховуючи вищенаведене, позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просить скасувати постанову
серії АБ2 №066753 від 13.08.2014 року в справі
про адміністративне правопорушення
відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, однак надав до суду письмову
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та просив слухати
справу в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився хоча був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи у суді, жодних заяв та
заперечень від нього не надходило, а
тому суд вважає за можливе, справу
розглянути без його участі за наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши докази і давши їм належну
юридичну оцінку, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає до
задоволення із наступних підстав: в
постанові серії АБ 2 № 066753 від 13.08.2014
року, вказано, що 13.08.2014 року о 11-45 год. в
м. Гайсин Вінницької області по вул.
1-го Травня водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем НОМЕР_1 перевищив
встановлену швидкість на 28км/год,
рухаючись зі швидкістю 88 км/год в
населеному пункті. Швидкість
вимірювалась приладом «Візир».

Однак, дана постанова винесена з
порушенням норм КУпАП, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази, які
б підтверджували факт вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
вирішення даної справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів що мають функції
фотом і кінозйомки, відеозапису, чи
засобами фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідачем не було надано жодного
доказу, який би був розцінений судом як
доказ винності позивача у вчинені
вищенаведеного правопорушення.
Зокрема відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» результати вимірювань
можуть бути використані за умови, якщо
відомі відповідні характеристики
похибок або невизначеності вимірювань,
а похибки та властивості вимірюючого
приладу відповідачем при складанні
постанови не було вказано.

Таким чином відповідач не довів
переконливими доказами провини
позивача у вчиненні зазначеного
адміністративного правопорушення.

Всупереч вимогам ст. 280 КУпАП інспектор
ВДАІ не з'ясував жодної з обставин, що
пом'якшують або обтяжують
відповідальність, не з'ясував чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності.

Також при розгляді протоколу про
адміністративне правопорушення та
визначення міри відповідальності
відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП не було
враховано характер вчиненого
правопорушення, особи порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставин, що пом'якшують чи обтяжують
відповідальність та не враховано ст. 9
КУпАП, а саме відсутність умислу і
необережності з боку правопорушника.

Сукупність вищенаведених обставин дає
суду підстави вважати, що в діях ОСОБА_1
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, тому постанову про накладення на
нього адміністративного стягнення
слід скасувати, а справу закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 17, 94, 118,
122, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, на
підставі ст.ст.122, 287-289, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №066753 від 13.08.2014 року в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Р. В. Хмель