Справа № 872/7192/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

872/7192/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

В С Т А Н О В И В:

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов залишити без задоволення. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги факт неправильного застосування позивачем кошторисних норм, які не відповідають складу виконаних робіт, завищення обсягів підготовчих робіт в порівнянні з обсягами оздоблювальних робіт, а також завищення нормативних витрат матеріальних ресурсів призвело до значного завищення трудовитрат та загальної вартості робіт і є порушенням п. 3.1.103.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 “Правила визначення вартості будівництва”, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 року. За результатами перевірки виконано розрахунки завищення вартості робіт по об’єктах. За розрахунками завищення вартості робіт склало у загальній сумі 332 037,83 грн., у тому числі: по адміністративному корпусу та лабораторії – 178 769, 30 грн.; по хірургічному корпусу – 35 129,83 грн.; по поліклініці та переходу – 118 138,70 грн. Порушення призвело до заниження дебіторської заборгованості у рядку 161 “Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги” на суму 730 045,33 грн. та заниження нерозподіленого прибутку підприємства у рядку 350 “Нерозподілений прибуток (непокритий збиток)” на вищезазначену суму, тим самим порушено ч. 1 ст. 3 Закону України “Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні”, п. 27, 42 П (С) БО 2 “Баланс”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року №87.

У судовому засіданні сторони, доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї підтримали в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає наступне.

Частина 1 ст. 67 Господарського кодексу України встановлює, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Ст. 179 Господарського кодексу України передбачено що при укладенні договорів сторони визначають зміст договору на основі вільного волевиявлення, а отже сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Також, Господарський кодекс України визначає ціну як істотну умову господарського договору. Залежно від способу встановлення, суб'єктів ціноутворення, сфери застосування тощо та відповідно до чинного законодавства в Україні застосовуються різні види цін і тарифів.

Так, Закон України "Про ціни і ціноутворення" встановлює, що в народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи. Відповідно до цього ж закону вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з рішенням комітету з конкурсних торгів від 21.12.2010 року №554 між ДП “Придніпровська залізниця” (замовник) та ТОВ “Оберіг Плюс” (підрядник) укладено договір на виконання робіт з ремонту будівель Центральної міської лікарні в м. Марганець від 10.01.2011 року №ПР/НКВ – 111/ню. Вартість робіт за договором становить 9 770 118,0 грн. Вид договірної ціни – динамічна. Термін договору до 31.12.2011 року.

Умовами договору передбачено, що підрядник виконує роботи відповідно до дефектних актів, документації і договірної ціни (п. 4.1). Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і вартості виконаних робіт, кошторисами (п. 4.2). Приймання робіт проводиться поетапно та кінцева здача приймання виконаних робіт оформлюється актами здачі-приймання виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3), підписаними сторонами (п. 5.1). Підрядник має право залучити за згодою замовника до виконання даного договору третіх осіб (п.6.3). Договір діє з моменту підписання і до 31.12.2011 року (п. 20.1).

Також, судом першої інстанції встановлено факти укладання договору, підписання сторонами актів виконаних робіт без заперечень, виконання підрядником ТОВ “Оберіг Плюс” усіх робіт, факти їх прийняття замовником (позивачем), здійснення оплати сторонами не заперечуються, а даний спір стосується лише їх обсягів та визначення їх вартості.

Щодо завищення вартості прямих витрат на суму 82 811 грн. (без ПДВ).

Приймання виконаних робіт здійснювалось згідно з договірною ціною, яка є невід’ємним додатком до договору від 10.01.2011 №ПР/НКВ-111/НЮ з ТОВ “Оберег Плюс”. Згідно з вимогами п.3.2.11 ДБН Д.1.1-1-2000 „Правила визначення вартості будівництва”, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (зі змінами)”, які носять обов’язковий характер при визначенні вартості будов (об’єктів), будівництво яких здійснюється із залученням коштів підприємств державної власності, до актів виконаних робіт витрати на відрядження було включено на підставі наданих генпідрядником документів (табелі урахування робочого часу, накази про відрядження, розрахунки).

Слід зазначити, що в переліку документів, які зазначені в протоколі виїмки, на підставі яких здійснювалась ревізія, зазначені бухгалтерські документи, що стосуються витрат на відрядження. Таким чином, сума 82 811 грн. (без ПДВ) не може бути прийнята як завищення.

Щодо включення до актів виконаних робіт комунального податку призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 720,14 грн (з ПДВ), чим нанесено матеріальну шкоду ДП „Придніпровська залізниця” на вказану суму.

Перевіркою правильності включення до актів ф. КБ-2в за січень-лютий 2011 року податків, зборів, обов’язкових платежів зазначених в розділі ІХ встановлено відображення витрат на оплату комунального податку в сумі 600,12 грн. (без ПДВ), який в переліку видів податків та зборів ст. 9, 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року не передбачений. Таким чином, включення до актів виконаних робіт комунального податку призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 720,14 грн. (з ПДВ), чим нанесено матеріальну шкоду ДП “Придніпровська залізниця” на вказану суму.

Вказані обставини не заперечуються позивачем, однак він стверджує, що кошти на оплату комунального податку були зняті в актах КБ-2в №34, №33, №2сп, №25, а відповідачем це не було взято до уваги.

Відповідач, як суб’єкт владних повноважень, не спростував вищенаведене належними та допустимими доказами.

Таким чином, сума 720,14 грн. (з ПДВ) не може бути прийнята як завищення.

Позивач також звертає увагу, що висновки щодо завищення обсягів шпаклювання поверхонь можна зробити тільки після повторних контрольних обмірів приміщень, чого відповідачем здійснено не було.

Наявний у справі акт обмірів від 09.07.2012 року, на який посилається відповідач, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки підписаний в односторонньому порядку лише представниками відповідача.

Щодо витрат грунтовки.

Згідно з листом Міністертсва регіонального розвитку та будівництва України 09.07.2009 року №9/11-1005 у випадку, якщо при виконанні будівельно-монтажних робіт здійснюється заміна матеріальних ресурсів, передбачених відповідними ресурсними елементними кошторисними нормами, на інші, і це не призводить до зміни технології виконання робіт та решти показників цих норм, витрати матеріальних ресурсів, що змінені, визначаються за виробничим або розрахунково-аналітичними методами.

Висновки щодо завищення обсягів виконаних робіт можна зробити тільки після контрольних обмірів, чого відповідачем, як зазначено вище, здійснено не було.

До актів приймання виконаних робіт включені фактично виконані обсяги робіт. Деякі обсяги робіт з остаточного оздоблення залишились не прийнятими і не оплаченими, докази чого надано суду.

Крім того, фахівцями контрольно-ревізійної служби погоджувались усі перерахування грошових коштів за виконані роботи згідно з вищезазначеним договором.

Позивачем визнано зауваження відповідача щодо акту ф. КБ-2в №50 за лютий 2011 року, зокрема, що виконані роботи із перетирання штукатурки внутрішніх приміщень на другому поверсі включені не за прямою нормою Р11-52-1, а за нормою Р11-52-2, якою передбачено перетирання штукатурки фасадів, та щодо акту ф. КБ-2в №14 за січень 2011 року, до якого неправильно включені роботи з облицювання стель з фанери (поз. 1, 5), визнало порушення по акту №14 ( п. 10 заперечень), всього на суму 4404,48 грн.

У довідці “Про результати зустрічної звірки в ТОВ “Оберег Плюс” від 10.07.2012 № 05-21/88 вказано, що всі документи вилучені працівниками УСБУ в Дніпропетровській області, у зв’язку з чим зустрічну звірку з ТОВ “Оберег Плюс” з документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з ДП “Придніпровська залізниця” за період з 01.01.2010 по 31.12.2011 провести немає можливості.

Згідно протоколу вилучення від 02.03.2012 оперуповноваженим ОВД УСБУ України в Дніпропетровській області у позивача було вилучено первинні документи, що стосуються взаємовідносин залізниці з ТОВ “Оберег Плюс” по договору від 10.01.2011 року № ПР/НКВ-111/НЮ, в т.ч. договорів, додаткових угод специфікацій, актів виконаних робіт, платіжних доручень, актів на додаткові роботи, дефектних актів на об’єкти “Марганецька ЦГБ”, а згідно з постановою про проведення виїмки від 05.06.2012 та протоколом виїмки від 26.06.2012 зроблено виїмку документів, що мають відношення до проведення капітального ремонту КП “Марганецька центральна міська лікарня”, тобто документів, по яким мала б проводитись перевірка згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 0418/4099/201, № 4/0418/587/201 та звернення слідчого відділу Управління МВС України на Придніпровській залізниці від 20.06.2012 № 4/709-СВ.

В акті ревізії не зазначено чіткого переліку документів, на підставі яких здійснювалась ревізія, а лише вказано, що ревізія проводилась згідно наданого до ревізії протоколу вилучення від 02.03.2012 року, яким вилучалися у відокремленого структурного підрозділу “Служба капітальних вкладень” ДП “Придніпровська залізниця” оригінали (первинних та зведених) щодо взаємовідносин з ТОВ “Оберіг Плюс” за договором №ПР/НКВ-111/НЮ від 10.01.2011 року, в тому числі: договорів, платіжних доручень, актів на додаткові роботи, дефектних актів, накладних та інших документів на об’єкти будівель КЗ “Марганецька центральна міська лікарня”. Копії цих документів до акту не долучено.

Відповідно до п.35 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.06р. №550 (надалі Порядок №550), результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому титульному аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку органу служби, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складання (назва міста, села чи селища) та номер примірника.

Акт ревізії підписується посадовою особою служби та керівником і головним бухгалтером об’єкта контролю або особою, уповноваженою на ведення бухгалтерського обліку (далі – головний бухгалтер), а також за необхідності іншими працівниками об’єкта.

Акт ревізії складається у трьох примірниках: перший – для органу служби, другий для об’єкта контролю, третій – для передачі правоохоронним органам у випадках, передбачених цим Порядком та законодавством.

У відповідності до п.7.2 Методичних рекомендацій з оформлення органами державної контрольно-ревізійної служби результатів ревізії, затверджених наказом Головного контрольно-ревізійного управління України від 28.04.2009 року №93, документація, на яку є посилання в акті ревізії в якості додатка, є невід’ємною частиною матеріалів ревізії і має в обов’язковому порядку додаватися до акта ревізії.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції – без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко