Справа № 2-а/1522/3996/11
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2а/1522/3996/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді - Шенцевої О.П.,

з участю секретаря - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі подання
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Одеській області
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення суду по
справі № 2а/1522/3996/11 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області, про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Одеській області
звернувся до суду із поданням про зміну
чи встановлення способу і порядку
виконання рішення суду по справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, про зобов'язання вчинити певні
дії.

У своєму поданні старший державний
виконавець просить змінити спосіб і
порядок виконання рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 11.07.2011 року за виконавчим листом №
2а/1522/3996/11 від 25.11.2013, а саме з Зобов'язати
Головне Управління Пенсійного фонду
України в Одеській області провести
перерахунок державної та додаткової
пенсії ОСОБА_1, на стягнення з Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області на користь ОСОБА_1
суми у розмірі 30 423,84 грн.

Згідно ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття
у судове засідання осіб, які були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 статті 263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

З наведеної норми вбачається, що суд
може змінити спосіб виконання рішення
лише у виняткових випадках, за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин.

Зміна способу або порядку виконання
може відбуватися у заміні одного
заходу примусового виконання судового
рішення іншим.

Зміна у способі і порядку виконання
виникає тоді, коли при виконанні
рішення адміністративного суду, яким
присуджені певні речі, кошти, неможливо
їх повернути за їх відсутності. Це дає
підставу для звернення стягнення на
грошові кошти тощо.

Отже, матеріалами справи не
встановлено обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення. Виконання
постанови суду можливо без зміни
способу та порядку виконання судового
рішення.

Також, приписи ст.263 КАС України
передбачають встановлення порядку чи
способу виконання рішення, яке було
ухвалено судом у справі, а не
резолютивної частини постанови, яка
містить висновки суду по суті позовних
вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну
порядку чи способу виконання рішення,
не змінює змісту резолютивної частини
та не змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Таким чином, подання старшого
державного виконавця про встановлення
або зміну способу і порядку виконання
рішення не підлягає задоволенню,
оскільки в разі задоволення його вимог
фактично буде змінено по суті зміст
резолютивної частини постанови суду,
що в свою чергу є порушенням норм
процесуального права.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регулюються Законом України
«Про виконавче провадження від 21.04.1999
року № 606-ХІV.

Згідно ст. 33 вказаного Закону, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою або за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також встановлення чи про зміну
способу і порядку виконання. Рішення
про відстрочку або розстрочку
виконання, встановлення чи зміну
способу і порядку виконання повинно
бути прийнято у 10-денний строк і може
бути оскаржено у встановленому
порядку. По інших рішеннях відстрочка
або розстрочка виконання, встановлення
чи зміна способу і порядку виконання не
допускаються.

Тож, на думку суду, викладені заявником
вимоги стосуються в цілому вчинення
відповідних дій, які у випадку їх
задоволення, можуть істотно змінити
зміст резолютивної частини судового
рішення, що у відповідності з діючим
законодавством є недопустимим.

Тому, суд вважає, що у задоволенні
подання старшого державного виконавця
про встановлення або зміну способу і
порядку виконання рішення необхідно
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ч.2 ст. 263 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Одеській області
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення суду по
справі № 2а/1522/3996/11 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області, про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя:

09.10.2014