Справа № 2-а-1670/11
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-1670/11
Головуючий у 1-й інстанції: Вернидубов
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаль М.І.,

суддів:
Бабенка К.А., Петрика І.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Дніпровського районного суду
міста Києва від 14 січня 2014 року про
відмову у зміні способу та порядку
виконання судового рішення у справі №
2а-1670/11 за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н
О В И В :

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 07 червня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.04.13р., зазначений
адміністративний позов задоволено:
визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації
неправомірними та зобов'язано видати
розпорядження про нарахування та
виплату позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення у відповідності до
положень ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4
мінімальних заробітних плат починаючи
з 10.09.2010 року; зобов'язано Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
виплатити позивачу недоплачені суми
щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідності до положень ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 4 мінімальних заробітних плат
починаючи з 10.09.2010 року.

26 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою про часткову зміну
способу та порядку виконання рішення
суду у справі № 2а-1670/2011 (а.с.106-107).

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 14 січня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про часткову зміну способу та
порядку виконання рішення суду
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
позивач подав апеляційну скаргу, у
якій просив скасувати ухвалу та
прийняти нову, якою задовольнити заяву
про часткову зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
підставою для зміни чи встановленні
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, оскільки сторони у судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу позивача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Аналогічна правова позиція закріплена
в ухвалі ВАСУ від 12.02.14р. у справі
К/800/598/14р.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
вважає, що порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин по справі дана вірно, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212,
254, 263 КАС України, Київський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а ухвалу
Дніпровського районного суду міста
Києва від 14 січня 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
К.А. Бабенко

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.