Справа № 814/2546/14
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

18 вересня 2014 року
Справа № 814/2546/14

м. Миколаїв

15:02

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: Плакушко О.С.,

представника відповідача: Христової
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Державного підприємства
«Миколаївський морський торговельний
порт», вул. Заводська, 23/14, м. Миколаїв,
54020 до відповідача:Виконуючого
обов'язки Миколаївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Венгера Євгенія
Валерійовича, вул. Морехідна, 2, м.
Миколаїв, 54038 про:визнання протиправною
і скасування постанови відповідача від
22.08.2014 № (15-29) 3586 вих 14, Керуючись
статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною постанову
виконуючого обов'язки Миколаївського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Венгера
Є.В. про проведення перевірки у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів від 22.08.2014 № (15-29) 3586 вих 14.

3. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

4. Присудити Державному підприємству
«Миколаївський морський торговельний
порт» понесені ним судові витрати
(судовий збір) в сумі 73,08 грн. з
Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
Справа № 814/2546/14

м. Миколаїв

15:02

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: Плакушко О.С.,

представника відповідача: Христової
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Державного підприємства
«Миколаївський морський торговельний
порт», вул. Заводська, 23/14, м. Миколаїв,
54020 до відповідача:Виконуючого
обов'язки Миколаївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Венгера Євгенія
Валерійовича, вул. Морехідна, 2, м.
Миколаїв, 54038 про:визнання протиправною
і скасування постанови відповідача від
22.08.2014 № (15-29) 3586 вих 14, Державне
підприємство «Миколаївський морський
торговельний порт» (надалі -
Підприємство або позивач) звернулося
до суду з адміністративним позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови в.о. Миколаївського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері (надалі -
Прокурор або відповідач) від 22.08.2014 №
(15-29) 3586 вих 14 про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів (надалі -
Постанова).

В обґрунтування позову Підприємство
вказало, що при прийнятті Постанови не
були дотримані вимоги статті 21 Закону
України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про
прокуратуру» (надалі - Закон № 1789), а з
тексту Постанови неможливо встановити
предмет перевірки. Крім того, позивач
вказав, що його фінансово-господарська
діяльність у 2011-2013 роках була предметом
ревізії та аудитів, що проводилися
Державною фінансовою інспекцією у
Миколаївській області та Управлінням
внутрішнього аудиту Міністерства
інфраструктури України.

Відповідач надав письмові заперечення
проти адміністративного позову (ар. с.
38-41), в яких вказав, що при прийнятті
Постанови прокурор не перевищив надані
йому Законом № 1789 повноваження. Як
повідомив Прокурор, на час розгляду
справи проведення перевірки закінчено,
що виключає можливість скасування
Постанови.

В судовому засіданні представник
Підприємства вимоги позову підтримала,
представник Прокурора просила у
задоволенні позову відмовити.

18.09.2014 судом було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Підставою для проведення перевірки,
відповідно до викладеного у Постанові
(ар. с. 23-24), було звернення ОСОБА_5 «…
щодо можливих порушень вимог
законодавства під час проведення
ремонтно-будівельних робіт на
території ДП «Миколаївський морський
торговельний порт». Обставинами, що
свідчили про можливі порушення, у
Постанові зазначені дії підприємства
«Форсаж»: «… посадові особи
підприємства «Форсаж» з метою
розкрадання коштів завищували об'єм
виконаних робіт та складали фіктивні
акти про їх виконання, а частину
вказаних робіт виконували без
відповідних дозвільних документів.
Більш того, працівників, які залучалися
підприємством «Форсаж» до вказаних
робіт офіційно не працевлаштовували, а
інструктажі з техніки безпеки не
проводили. Водночас, під час виконання
вказаних робіт підприємством «Форсаж»
з фіктивними підприємствами укладено
угоди про закупівлю
товарно-матеріальних цінностей, які
фактично не поставлялися та не
використовувалися при будівництві».
Також у Постанові вказано: «… у …
зверненні зазначається про початок
будівельних робіт біля пропускного
пункту Миколаївського торговельного
порту по вулиці Громадянській. Разом з
тим, земельні ділянки на яких
проводяться дані роботи належать
територіальній громаді міста
Миколаєва, а документи на їх виділення
для проведення забудови в
розпорядженні ДП «Миколаївський
морський торговельний порт» відсутні».

З урахуванням цієї інформації Прокурор
прийняв рішення провести перевірку в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів в діяльності
Підприємства.

Як вказано у частині першій статті 12
Закону № 1789, прокурор розглядає заяви і
скарги про порушення прав громадян та
юридичних осіб, крім скарг, розгляд
яких віднесено до компетенції суду.

У зверненні ОСОБА_5 (копію якого в
судовому засіданні надала представник
Прокурора) не вказано, права якого
громадянина та/або юридичної особи, на
думку заявника, були порушені.

Згідно зі статтею 19 Закону № 1789,
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є:

відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;

додержання законів про недоторканість
особи, соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

додержання законів, що стосуються
економічних, міжнаціональних відносин,
охорони навколишнього природного
середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

З тексту Постанови неможливо
визначити, що саме (з переліченого у
статті 19 Закону № 1789) мало бути
предметом перевірки.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 20 Закону № 1789, при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право витребовувати від державних
підприємств документи, при чому
реалізація такого права не обумовлена
проведенням перевірки.

Як вказано у «Доповідній записці про
результати перевірки в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
у діяльності ДП «Миколаївський
морський торговельний порт» від 03.09.2014
(ар. с. 45), «… у ході перевірки
встановлено, що ДП … не має у власності
чи користуванні земельних ділянок по
вулиці Громадянській у місті
Миколаєві. Крім того, встановлено, що
упродовж 2013-2014 років між ДП … та ТОВ
«Форсаж» договорів щодо надання
ремонтно-будівельних послуг не
укладалось».

Отримання такої інформації від
Підприємства було цілком можливим без
проведення перевірки.

Згідно з частиною першою статті 21
Закону № 1789, перевірки проводяться за
письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора. При
цьому перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 21.06.2011 № 9гн, заяви та
скарги, які надійшли до органів
прокуратури без долучення до них копій
відповідей органів державного нагляду
(контролю), уповноважених на їх розгляд,
надсилаються за належністю
підрозділами з розгляду звернень та
прийому громадян. У разі неприйняття
органами державного нагляду (контролю)
рішень з цих питань у встановлені
строки, організація розгляду звернень
забезпечується відповідними
галузевими підрозділами, міськими,
районними, міжрайонними та
прирівняними до них прокурорами з
обов'язковим наданням оцінки
законності діяльності уповноважених
органів.

Як пояснив відповідач, звернення
ОСОБА_5 компетентними органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами не розглядалося,
проте ця обставина не стала перешкодою
для призначення перевірки в зв'язку з
таким.

03.08.2014 набрав чинності Закон України
від 31.07.2014 № 1622-VII «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік». Цим Законом Закон
України від 16.01.2014 № 719-VII «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» був
доповнений статтею 31: «Установити, що
перевірки підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби
України) здійснюються протягом серпня -
грудня 2014 року виключно з дозволу
Кабінету Міністрів України або за
заявкою суб'єкта господарювання щодо
його перевірки».

На думку Прокурора, за таких обставин
проведення перевірки за зверненням
фізичної особи без його попереднього
розгляду компетентними органами
контролю не є перевищенням наданих
Прокурору повноважень, оскільки органи
контролю фактично були позбавлені
можливості проводити позапланові
перевірки.

Суд з аргументами відповідача не
погодився.

По-перше, як вказано у частині першій
статті 3 Закону № 1789, повноваження
прокурорів, організація, засади та
порядок діяльності прокуратури
визначаються Конституцією України, цим
Законом, іншими законодавчими актами.
Законом України від 31.07.2014 № 1622-VII норми
Закону № 1789 не були змінені.

По-друге, у частині першій статті 21
Закону № 1789 йдеться не про перевірки,
що здійснюються компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами, а про
розгляд цими особами заяв фізичних чи
юридичних осіб. Відповідно до Закону
України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про
звернення громадян», проведення
перевірки (у розумінні Закону України
від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності») при
розгляді заяви не є обов'язковим.

По-третє, Законом України від 31.07.2014 №
1622-VII були введені обмеження на
проведення перевірок, проте не було
заборонено проведення державного
фінансового аудиту та інспектування
(відповідно до Закону України від 26.01.1993
№ 2939-ХІІ «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні»).

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про те, що при винесенні
Постанови Прокурор не дотримався вимог
Закону № 1789, Постанова не відповідає
критеріям, про які вказано у частині
третій статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зокрема використання повноваження з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтованість, добросовісність,
розсудливість), в зв'язку з чим вимоги
Підприємства про визнання Постанови
протиправною підлягають задоволенню.

Оскільки скасування правового
акта спрямовано на припинення його дії,
а дія Постанови припинилася
закінченням перевірки (підтвердженням
чого є «Доповідна записка …»), вимога
позивача про скасування Постанови
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною постанову
виконуючого обов'язки Миколаївського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Венгера
Є.В. про проведення перевірки у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів від 22.08.2014 № (15-29) 3586 вих 14.

3. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

4. Присудити Державному підприємству
«Миколаївський морський торговельний
порт» понесені ним судові витрати
(судовий збір) в сумі 73,08 грн. з
Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

Постанова оформлена у відповідності до
статті160 КАС України

та підписана суддею 24 вересня 2014 року