Справа № 760/17498/14-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Оксюта Т.Г.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Старової Н.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Солом'янського районного
суду м.Києва від 15 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
дії та бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м.Києва від 15 серпня 2014 року позовну
заяву залишено без руху на підставі ст.
108 Кодексу адмінстративного
судочинства України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду,
оскільки зазначені в ухвалі висновки
не відповідають нормам процесуального
права, та винести нову з направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвалу суду
слід залишити без змін з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи заяву
без руху прийшов до висновку, що
позовна заява не відповідає вимогам
статті 106 КАС України.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне:

Частиною 1 ст.108 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, встановлених статтею 106 цього
Кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Форма і зміст адміністративного позову
повинна відповідати ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зокрема адміністративний
позов може містити вимоги про: 1)
скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень; 2) зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача -суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій; 4) стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю; 5)
виконання зупиненої чи невчиненої дії;
6) встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень; 7)
примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Як вбачається з поданої позовної заяви,
позивач просить:

- визнати незаконними дії
управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації щодо застосованими під
час нарахування/перерахунку ОСОБА_2
щорічної допомоги на оздоровлення
положень Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів,
якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією України та
Законами України вимог і норм,
визначено розміри вказаних
компенсаційних виплат для осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, до того, ще, й значно менші,
ніж передбачено статтею 48 Закону № 796
для відповідної категорії громадян.

- визнати бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації щодо нарахування,
перерахунку та виплати ним ОСОБА_2
неотриманих та недоотриманих сум
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбачених статтею 48 Закону №796,
протиправною.

- зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації зробити
нарахування, перерахунок та виплату
ОСОБА_2, суми щорічної допомоги на
оздоровлення, на підставі, у порядку та
розмірах, встановлених Законом №796 у
редакції діючих Законів №230/96 від 06
червня 1996 рок, № 563 від 25 березня 1999
року, № 2638 від 11 липня 2001 року та
пов'язаними із ним Законами, а саме в
розмірі 5 (п'яти) мінімальних заробітних
плат, за період з 01 вересня 2001 року і до
моменту розгляду даної справи, з
урахуванням виплачених сум щорічної
допомоги на оздоровлення;

- зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації в подальшому
нараховувати та виплачувати ОСОБА_2
щорічну допомогу, на оздоровлення у
розмірі не нижчому 5 (п'яти) мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених Законом №796 у редакції
діючих Законів №230/96 від 06 червня 1996
рок, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638 від
11 липня 2001 року та пов'язаними із ним
Законами.

- стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації,
передбаченого статтею 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на користь ОСОБА_2 суму боргу
за компенсаційними виплатами, що виник
за весь період порушення та
невиконання Відповідачем вимог
Конституції та Законів України щодо
визначення, нарахування та перерахунку
соціальних гарантій Позивача,
передбачених статтею 48 Закону №796.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правомірного висновку, що
вимоги позивача сформовані всупереч
вимогам
адміністративно-процесуального
судочинства, тобто такі вимоги не
відповідають ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Зокрема, позивач не визначився зі
своїми вимогами і не правильно
визначає функції управління і просить
суд : «Визнати незаконними дії
управління щодо застосованими під час
нарахування/перерахунку....». також :
«Зобов'язати управління зробити
нарахування, перерахунок та виплату»,
однак, управління призначає допомогу,
виплати здійснює Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат позивач взагалі не
зазначив другого Відповідача.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що позивач просить
перерахувати та виплатити суму
щорічної допомоги на оздоровлення за
період з 01.09.2001 року.

При цьому, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначає, що ОСОБА_2 слід
звернути увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В той же час, позивач ставить вимоги про
перерахунок та виплату суми щорічної
допомоги на оздоровлення за період з
01.09.2001 року і питання про поновлені
строки не ставить.

Відповідно до ст. 106 КАС України позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог і виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги. На
підтвердження обставин якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати.

Разом з тим, колегія суддів приймає до
уваги доводи апелянта, що сам зміст
позовних вимог може буди уточнено під
час розгляду справи по суті, однак,
позовна заява має також інші недоліки,
які не відповідають положенням ст.106
КАС України.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо залишення без руху
позовної заяви, оскільки вона не
відповідає вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявниками в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального права,
а тому, апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8-11, 197, 199, 204, 205, 206, 211

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду
м.Києва від 15 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Н.Е. Старова

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Межевич М.В.

Старова Н.Е.