Справа № 872/5847/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа №
1111/8232/12(2а/1111/813/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

секретар судового засідання:
Федосєєва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень

Управління
державної виконавчої служби

Головного
управління юстиції

у Кіровоградській
області,

на постанову Ленінського
районного суду міста Кіровограда

від 27 листопада 2012
року

у справі №
1111/8232/12(2а/1111/813/12)

за позовом ОСОБА_2,

АДРЕСА_1, 25031;

до відповідача Відділу
примусового виконання рішень

Управління
державної виконавчої служби

Головного
управління юстиції

у Кіровоградській
області,

вул.
Преображенська, 2, м. Кіровоград, 25006;

про визнання дій
державного виконавця протиправними

та зобов'язання
відновити виконавче провадження,

встановив: ОСОБА_2 подано позов про
визнання дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області щодо
закінчення виконавчого провадження
незаконними і зобов'язати відновити
виконавче провадження.

Ленінський районний суд міста
Кіровограда (суддя Льон С.М.) своєю
постановою від 27.11.2012р. позов
задовольнив частково.

Визнав протиправною та скасував
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Крикун О.М. від
04 вересня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження по
виконавчому документу № 2а-141/10.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, Відповідач, Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, у поданій
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду були
повідомлені у встановленому порядку. З
огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Матеріалами справи встановлено,
Позивач ОСОБА_2 має статус «особа, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є інвалідом 2 групи,
віднесений до 1 категорії.

Відповідно до постанови державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження від 04.09.2012р., виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-141/10, виданого
06.08.2012р. Кіровським районним судом
міста Кіровограда про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кіровограді здійснити
перерахунок пенсії по інвалідності
ОСОБА_2 у розмірі, встановленому
статтею 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 18 травня 2009 року виходячи
з розміру 8 мінімальних пенсій за віком,
визначеного відповідно до статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період, та
перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_2 в
розмірі встановленому статтею 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 18 травня
2009 року, виходячи з розміру 75% від
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного відповідно до статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період закінчено.

Виконавче провадження закінчено з тих
підстав, що виконати рішення суду без
участі боржника неможливо, боржник є
бюджетною установою і не має власного
майна на яке можливо звернути
стягнення.

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Основними засадами судочинства, крім
інших, є обов'язковість рішень згідно
статті 129 Конституції України.

Законом України «Про виконавче
провадження» визначено умови та
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх в добровільному
порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Так, закриваючи виконавче провадження
державний виконавець послався на пункт
11 частини 1 статті 49 Закону України
«Про виконавче провадження»,
відповідно до якого виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону.

Згідно ч.3 ст.75 Закону у разі, якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 згаданого Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

З матеріалів справи вбачається, що
фактично виконавче провадження по
вказаній справі було закрито у зв'язку
з припиненням бюджетного фінансування,
однак така підстава закінчення
виконавчого провадження не
передбачена пунктом 11 частини 1 статті
49 Закону України «Про виконавче
провадження», на яку формально
послався державний виконавець.

Повернувши виконавчий лист, державна
виконавча служба фактично відмовила у
виконанні судового рішення, оскільки
повторне пред'явлення виконавчого
листа не передбачено законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
міста Кіровограда від 27 листопада 2012
року у справі № 1111/8232/12(2а/1111/813/12) -
залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна