Справа № 824/2692/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/2692/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача 1- Факас В.О.,

від відповідача 2 - Муляр Т.В.,

від відповідача 3 - Константин О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області, управління
Державної міграційної служби України в
Чернівецькій області, управління
Пенсійного фонду України в
Герцаївському районі Чернівецької
області про визнання рішення та дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області (відповідач-1),
управління Державної міграційної
служби України в Чернівецькій області
(відповідач-2), управління Пенсійного
фонду України в Герцаївському районі
Чернівецької області (відповідач-3) про
визнання рішення та дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії.

Мотивуючи позовні вимоги позивач
зазначила, що нею в 2003 році оформлено
пенсію за віком в управлінні
Пенсійного фонду України в
Герцаївському районі Чернівецької
області.

З 01.01.2004 року позивачку позбавили
пенсії в зв'язку з тим, що вона, як
зазначає позивач, начебто була знята з
реєстрації 22.12.2003р. в с. Радгоспівка для
виїзду за кордон до США на постійне
місце проживання. В нею був вилучений
паспорт без складення акту вилучення.

В 2004 році позивач отримала право на
постійне проживання в США та стала на
консульський облік як громадянка
України. В с. Радгоспівка Герцаївського
району Чернівецької області у позивача
є у власності нерухомість.

Позивач не погоджується з тим, що
Пенсійний фонд позбавив її пенсії, так
як її трудовий стаж складає 40 років та
пенсія є основним джерелом засобів до
її існування.

В зв'язку з цим, позивач 04.07.2014 року
звернулася з заявою в міграційну
службу і Головне управління Пенсійного
фонду України в Чернівецькій області
про поновлення виплати їй пенсії, однак
в задоволенні її вимог їй було
відмовлено.

Зокрема, міграційна служба в своїй
відповіді висунуло умову щодо
анулювання в її закордонному паспорті
штампу для того, що вона не змогла
їздити без візи в США, - тоді їй нададуть
право отримати паспорт громадянки
України.

Як стверджує позивач, в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області та управлінні
Пенсійного фонду України в
Герцаївському районі Чернівецької
області їй пояснили, що пенсію їй не
виплачують з підстав відсутності в неї
внутрішнього паспорту громадянки
України.

Позивач із вказаними вище діями
відповідачів не погоджується, вважає
їх неправомірними та такими, що
порушують осносні права громадянина
України, закріплені в Конституції
України. Крім того, посилається на ст. 5
Закону України "Про громадянство
України", відповідно до якої
закордонний паспорт підтверджує
громадянство громадянина України.

Таким чином, позивач просить визнати
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області щодо позбавлення
ОСОБА_1 права на отримання пенсії з
01.01.2004р. неправомірним, визнати
неправомірними дії управління
Державної міграційної служби України в
Чернівецькій області щодо відмови
видати паспорт громадянки України і
зобов'язати видати позивачу
відповідний паспорт.

Відповідач-1 в письмових запереченнях,
наданих суду повідомив, що позов не
визнає з наступних підстав.

Так, зазначає відповідач-1, на головні
управління Пенсійного фонду у
відповідності до нормативних актів
України (в т.ч. Положення про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі №11-2, від
27.06.2002, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.07.2002 за № 581/6869) не
покладено функцій та завдань, щодо
призначення (поновлення) пенсій за
віком (тобто пенсії яку позивач
отримувала до 01.01.2004 року в управлінні
Пенсійного фонду України в
Герцаївському районі Чернівецької
області).

Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Чернівецькій області на
письмове звернення ОСОБА_1 з приводу
отримання пенсії було повідомлено, що
для вирішення данного питання заявнику
необхідно особисто звернутися до
управління Пенсійного фонду України за
місцем проживання та надати необхідні
документи для призначення (поновлення)
пенсії.

Отже, відповідач-1 вважає вимогу
позивача безпідставною та такою, яка
звернута не до тієї особи.

Відповідач-2 позов також не визнав, свою
позицію виклав в письмових
запереченнях, де повідомив, що
громадянка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулася 19.08.2003 року до Герцаївського
РВВС з клопотанням щодо отримання
дозволу на постійне проживання в США.
29.12.2003 року було дозволено даній
громадянці виїзд на постійне
проживання в США.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року N231, затверджено
Правила оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення.

З метою забезпечення виконання
Постанови КМУ №231, наказом МВС України
від 21.12.2004 №1603 затверджено "Порядок
провадження за заявами про оформлення
паспортів громадянина України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини".

Пунктом 7 Порядку передбачено, що при
оформленні паспорта/проїзного
документа для виїзду за кордон на
постійне проживання на четвертій чи
п'ятій сторінці паспорта/проїзного
документа проставляється штамп
"Постійне проживання", який
скріплюється печаткою.

Підлягає також вилученню в таких осіб
та знищенню в установленому порядку
паспорт громадянина України з
відміткою про зняття з реєстраційного
обліку.

Окрім того, відповідач-2 зазначив, що
згідно пункту 6 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV
реєстрація місця проживання громадян
України, які проживають за межами
України, здійснюються в установленому
порядку консульськими установами
України за кордон або дипломатичними
представництвами. Закон №1382-ІV
зазначає можливість реєструвати
громадянина України лише за однією
адресою незалежно від країни
проживання.

При поверненні таких громадян на
постійне проживання в Україну штамп
"Постійне проживання" анулюється, а
паспорт/проїзний документ
повертається власникові. Якщо вказані
громадяни не знялися з консульського
обліку в закордонних дипломатичних
установах України, ця процедура
здійснюється за їх заявою
територіальним органом у порядку,
встановленому Державним департаментом
у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб МВС України.

Громадяни України, які постійно
проживали за кордоном і повернулися на
проживання в Україну, отримують
паспорти в тому територіальному
підрозділі, де оформлятимуть
реєстрацію місця проживання. Підставою
для оформлення паспорта є паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон з відміткою "Знятий з
консульського обліку", унесеною
закордонною дипломатичною установою
України.

Таким чином, підкреслив відповідач-2,
при оформленні дозволу на постійне
проживання в США громадянці ОСОБА_1
були дотримані процедурні моменти
передбачені Законом України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року №231 та
Інструкцією від 17.08.94 року №316.

В процесі судового розгляду суд,
з'ясувавши, що одна з позовних вимог
повинна була бути адресована до іншого
відповідача, залучив до участі у справі
в якості відповідача-3 - управління
Пенсійного фонду України в
Герцаївському районі Чернівецької
області.

Відповідач-3 також надав суду письмові
заперечення, де пояснив, що припинення
пенсії позивачу в 2004 році
здійснювалося правомірно, на підставі
Закону України "Про загальнообо'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно Порядку подання та оформлення
документів для призначення пенсій
відповідно до Закону, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 №22-1, особа, яка
звертається за пенсією повинна
пред'явити паспорт (або інший документ,
що засвідчує цю особу, місце її
проживання (реєстрації) та вік).

На даний час, позивач фактично не
зверталася до відповідача-3 з
відповідною заявою про призначення
пенсії та не надала необхідних
документів для призначення пенсії за
віком, в зв'язку з чим управління не
мало правових підстав для прийняття
рішення про поновлення виплати раніше
призначеної пенсії.

Також, відповідач-3 повідомив, що в
липні 2014 року на адресу Управління
надійшов лист - звернення з приводу
надання позивачу роз'яснень щодо
можливості поновлення раніше
отримуваної пенсії за віком, на який
Управлінням було надано відповідь від
10.07.2014 року, де позивачу роз'яснено що
поновлення раніше призначеної пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та за наявності умов для
відновлення її виплати за поданої
особисто заяви до органу, що призначає
пенсію, за місцем проживання
(реєстрації).

Оскільки, в подальшому позивач так і не
подавала зазначені вище документи,
відповідач-3 не мав підстав для
прийняття рішення щодо призначення чи
відмови у призначенні (поновленні) їй
пенсії.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача-1 проти
задоволення позову заперечив,
посилаючись на обставини, повідомлені
в письмових запереченнях.

Представник відповідача-2 позов також
не визнав, наполягав на відмові в
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-3 зазначив, що
позов не визнає, так як він є
безпідставним та необгрутованим.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, перевіривши матеріали
адміністративної справи,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні відносини дійшов
висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову з огляду на
наступні обставини.

Судом встановлено, що позивачу було
призначено управлінням Пенсійного
фонду України в Герцаївському районі
Чернівецької області пенсію за віком з
01.06.2003 року відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Розпорядженням управління ПФУ в
Герцаївському районі від 16.08.2004 року
виплату пенсії позивачу було припинено
з 01.01.2004 року в зв'язку з тим, що до
управління Пенсійного фонду України в
Герцаївському районі надійшов лист від
11.08.2004 року з Герцаївського РВ УМВС, де
повідомлено, що ОСОБА_1 з 22.12.2003 року
знята з реєстраційного обліку з с.
Радгоспівка Герцаївського району для
виїзду на постійне місце проживання за
кордон в США.

У відповідності до пункту 2 частини
першої статті 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в
редакції, чинній на момент прийняття
спірного розпорядження, а саме від
01.01.2004р.), виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно статті 51 Закону № 1058-IV у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, виплачується за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Оскільки між Україною та США не
укладено міжнародну угоду у галузі
соціального забезпечення, особам, які з
США повернулися на постійне місце
проживання до України, пенсія
призначається з дня звернення, але не
раніше дати реєстрації за постійним
місцем проживання на Україні.

Частиною 2 ст. 49 Закону № 1058-IV
встановлено, що поновлення виплати
пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Як встановлено пунктом 1.1 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 № 22-1, заява про призначення
пенсії непрацюючим особам, а також
членам сім'ї у зв'язку з втратою
годувальника подається заявником
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально,
безпосередньо до управління
Пенсійного фонду України у районі,
місті, районі у місті, а також у місті та
районі (далі - орган, що призначає
пенсію) за місцем проживання
(реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку до заяви про
призначення пенсії за віком додаються
такі документи: документ про
присвоєння реєстраційного номера
облікової картки платника податків;
документи про стаж, що визначені
Порядком підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній; документи
про місце проживання (реєстрації) особи
та ін.

Однак, позивач з відповідною заявою для
поновлення виплати їй пенсії до
відповідача-3 не зверталася.

Таким чином, перевіривши розпорядження
управління ПФУ в Герцаївському районі
від 16.08.2004 року про припинення виплати
пенсії позивачу на відповідність
вищевикладеним нормам чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
правомірність прийнятого
відповідачем-3 рішення, а тому вимога
про визнання його неправомірним не
підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
управління Державної міграційної
служби України в Чернівецькій області
видати паспорт громадянки України слід
зазначити наступне.

Як встановлено в процесі судового
розгляду, позивач звернулася 19.08.2003
року до Герцаївського РВВС з
клопотанням щодо отримання дозволу на
постійне проживання в США та 29.12.2003 року
отримала дозвіл на виїзд на постійне
проживання в США.

Згідно абз. 6 ст. 6 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
проживання в Україні" 11.12.2003 № 1382-IV
облік громадян України, які
проживають за межами України, ведеться
закордонними дипломатичними
установами України в установленому
Міністерством закордонних справ
України порядку.

Відповідно до пункту 5.2 Порядку
оформлення і видачі паспорта
громадянина України, затвердженого
Наказом МВС України від 13.04.2012 № 320
громадяни України, які постійно
проживали за кордоном і повернулися на
проживання в Україну, отримують
паспорти в тому територіальному
підрозділі, де оформлятимуть
реєстрацію місця проживання. Підставою
для оформлення паспорта є паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон з відміткою "Знятий з
консульського обліку", унесеною
закордонною дипломатичною установою
України.

У разі якщо особа повернулася на
проживання в Україну без зняття з
консульського обліку, вона звертається
до територіального органу із заявою
про повернення на проживання в Україну,
в якій зазначається адреса майбутньої
реєстрації місця її проживання в
Україні.

Працівник територіального органу
анулює відмітку про взяття на
консульський облік у паспорті
громадянина України для виїзду за
кордон особи і надсилає до МЗС України
повідомлення про реєстрацію місця
проживання такої особи в Україні.

Паспорт громадянина України для виїзду
за кордон з анульованою відміткою про
перебування на консульському обліку є
підставою для оформлення паспорта.

Отже, з огляду на те, що позивач
перебуває на консульському обліку в
США - вимога про видачу їй паспорта
громадянки України не може бути
задоволена.

З викладеного вище слідує, що дії
відповідача-2 відповідають нормам
чинного законодавства, а вимога про
зобов'язання видати паспорт громадянки
України є безпідставною.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 06 жовтня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка