Справа № К/9991/48916/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/48916/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної
податкової адміністрації у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 липня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до територіального управління
Державної судової адміністрації у
Житомирській області, Державної
податкової адміністрації у
Житомирській області, Головного
управління Державного казначейства у
Житомирській області, Баранівської
міської ради Житомирської області про
стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з вказаним адмініс тративним
позовом, в якому зазначала, що в
порушення вимог статті 43 Закону
України «Про статус суд дів»
відповідачем утримано податок з
вихідної допомоги, яку було їй
виплачено при виході у відставку.

Просила стягнути утриманий податок з
доходів фізичних осіб в сумі 26 454,60 грн.,
середньомісячний заробіток за час
затримки розрахунку з 01 липня 2010 року
по 21 березня 2011 року в сумі 34 106,03 грн. та
відшкодувати моральну шкоду, а також
середньомісячний заробіток за час
затримки розрахунку з 22 березня 2011 року
по день ухвалення судового рішення в
розмірі 29,09 грн. за кожен день.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2011
року, позов задоволено частково:
стягнуто з територіального управління
Державної судової адміністрації у
Житомирській області 26 454,60 грн.
утриманого податку з доходів фізичних
осіб з вихідної допомоги при виході у
відставку; зобов'язано Баранівську
міську раду Житомирської області через
Головне управління Державного
казначейства у Житомирській області
передати територіальному управлінню
Державної судової адміністрації у
Житомирській області 26 454,60 грн.
незаконно отриманого податку з доходів
фізичних осіб.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, Державна
податкова адміністрація у
Житомирській області ставить питання
про скасування су дових рішень в
частині задоволення позовних вимог та
ухвалення в цій частині нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом голови
Баранівського районного суду
Житомирської області від 30 червня 2010
року відраховано зі штату суду ОСОБА_4 у
зв'язку з виходом у відставку за станом
здоров'я, що перешкоджає продовженню
виконання обов'язків. Зобов'язано
виплатити вихідну допомогу в розмірі 23
місячних заробітків за останньою
посадою відповідно до частини третьої
статті 43 Закону України «Про статус
суддів» та грошову компенсацію за
невикористані додаткові оплачувані
відпустки тривалістю всього 36
календарних днів.

Відповідно до довідки територіального
управління Державної судової
адміністрації у Житомирській області
від 26 січня 2011 року позивачу нараховано
у листопаді 2010 року вихідну допомогу в
сумі 176 364 грн., з якої утримано податок з
доходів фізичних осіб в сумі 26 454,60 грн.
Вихідна допомога перерахована
позивачу 09 грудня 2010 року в сумі 149 909,40
грн.

Відповідно до довідки територіального
управління Державної судової
адміністрації у Житомирській області
від 18 квітня 2011 року утриманий податок
з доходів фізичних осіб в розмірі 26 454,60
грн. перераховано на рахунок
управління Державного казначейства
міста Баранівки платіжним дорученням
№ 2693 від 07 грудня 2010 року.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того, що стягнення
податку з доходів фізичних осіб з
вихідної допомоги суперечить
положенням статті 43 Закону України
«Про статус суддів», а також що це є
адресною державною матеріальною
допомогою, яка не включається до складу
загального місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів
приходить до висновку про те, що ка
саційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 43
Закону України «Про статус суддів»,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, судді, який пішов у
відставку, виплачується вихідна
допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку за останньою
посадою за ко жен повний рік роботи на
посаді судді, але не менше
шестимісячного заро бітку.

Згідно з підпунктом «д» пункту 1.3
статті 1 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» дохід із
джерелом його походження з України - це
будь-який дохід, одержаний платником
податку або нарахований на його
користь від здійснення будь-яких видів
діяльності на території України, у тому
числі дохід у вигляді заробітної плати,
нарахований (виплачений, наданий)
унаслідок здійснення платником
податку трудової діяльно сті на
території України, від працедавця.

Пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
визначено, що для цілей цього Закону
під терміном «заробітна плата»
розуміються також інші заохочува льні
та компенсаційні виплати або інші
виплати та винагороди, які випла
чуються (надаються) платнику податку у
зв'язку з відносинами трудового найму
згідно із законом.

Відповідно до підпункту 22.2 статті 22
зазначеного Закону у разі, якщо норми
інших законів чи інших законодавчих
актів, що містять правила
оподаткування доходів (прибутків)
фізич них осіб, суперечать нормам цього
Закону, пріоритет мають норми цього
Закону.

Згідно з підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 статті
4 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

Оскільки вихідна допомога судді, який
пішов у відставку, має разовий характер
та відноситься до державної
матеріальної допомоги, утримання з
позивача прибуткового податку є
неправомірним та суперечить
положенням закону.

Вихідна допомога судді в разі виходу
його у відставку є видом соціальної
допомоги в розумінні Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
тому не підлягає оподаткуванню. При
цьому, у правовідносинах щодо
оподаткування вихідної допомоги судді,
який пішов у відставку, з огляду на
правову позицію Конституційного Суду
України, висловлену у рішенні від 18
червня 2007 року №4-рп/2007 (справа про
гарантії незалежності суддів),
спеціальною нормою є положення статті
43 Закон України «Про статус суддів»,
яка виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Утримуючи податок з вихідної допомоги
судді відповідач безпідставно
застосував законодавство з питань
оподаткування.

Вирішуючи питання колізії законів щодо
оподаткування вихідної допомоги судді
суди по передніх інстанцій
обґрунтовано, з посиланням на
відповідні Рішення Конституційного
Суду України щодо статусу суддів,
виходили з їх особливого статусу,
гарантій незалежності суддів,
складовою частиною яких є грошове
утримання та умови від-ставки суддів й
прийшли до обґрунтованого висновку про
пріоритетність застосування Закону
України «Про статус суддів» у
вирішенні даного спору.

Зобов'язуючи Баранівську міську раду
Житомирської області перерахувати
спірну суму утриманого податку з
доходів фізичних осіб, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що у грудні 2010 року саме на їх
розрахунковий рахунок було
перераховано дану суму.

Відмовляючи у стягненні середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні суд першої інстанції
також правильно виходив з того, що
вихідна допомога не належить до виплат,
що здійснюються у день звільнення, а
тому така вимога є необґрунтованою.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування та прийняття
нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинс
тва України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/