Справа № 815/945/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/945/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатової О.С.

За участю

Представника позивача:
Пятигорець В.І.

Представника відповідача:
Чугуникової М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Нафта» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області про
визнання протиправною та скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Інтер-Нафта» звернулось до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Одеській області про визнання
протиправною та скасування постанови
№672 від 03.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржувана постанова №672
від 03.12.2013 року про накладення на ТОВ
«Інтер-Нафта» стягнень, передбачених
ст. 23 Закону України «Про захист прав
споживачів» у розмірі 31 387,20 грн.,
прийнята на підставі необґрунтованих
висновків акту перевірки №001831 від
19.11.2013 року про порушення позивачем
вимог ст.ст. 6, 15 Закону України «Про
захист прав споживачів» у вигляді:
реалізації продукції (бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро), що підлягає обов'язкові
сертифікації в Україні, але в
документах, згідно з якими його
передано на реалізацію відсутні
реєстраційні номери сертифікатів
відповідності; реалізації продукції,
що не відповідає вимогам нормативних
документів за показниками якості через
відсутність паспортів якості;
відсутності необхідної доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, а тому є протиправною та
такою, що підлягає скасуванню, оскільки
з боку ТОВ «Інтер-Нафта» відсутні
порушення зазначеного Закону.

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у
адміністративному позові, підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала з підстав, викладених
у запереченнях на адміністративний
позов (а.с. 70-72), наполягала, що
оскаржувана постанова є законною,
винесеною у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

ТОВ «Інтер-Нафта» зареєстровано 21.03.2003
року виконавчим комітетом Одеської
міської ради, .
Підприємство здійснює роздрібну
торгівлю нафтопродуктами.

19.11.2013 року відповідно до плану
проведення перевірок на 4 квартал 2013
року, на підставі наказу № 555-09 від
24.09.2013 року та направлення на
проведення перевірки №1342 від 01.11.2013
року фахівцями Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області Кіценко В.П. та Івановою О.В. у
присутності заступника директора
суб'єкта господарювання ОСОБА_6 було
проведено планову перевірку
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів на АЗС
«Інтер-Нафта» ТОВ «Інтер-Нафта», що
знаходиться за адресою: Одеська
область, Біляївський район, смт.
Хлібодарське, вул. Тираспольське шосе,
28.

Під час перевірки фахівцями Інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Одеській області встановлені
порушення позивачем вимог: п.п. 9, 27, 29
Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.1997 року № 1442, ст.ст. 6, 15 Закону
України «Про захист прав споживачів, а
саме:

- реалізація нафтопродукту (бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро), що підлягає обов'язкові
сертифікації в Україні, але в
документах, згідно з якими його
передано на реалізацію відсутні
реєстраційні номери сертифікатів
відповідності;

- реалізація нафтопродукту (бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро), що не відповідає вимогам
нормативних документів (ДСТУ 4454-2005)
через відсутність документу про якість
нафтопродукту (паспорт якості);

- відсутність необхідної доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про назву нафтопродукту, дані про
основні властивості, строк
придатності, найменування та
місцезнаходження виробника.

За результатами перевірки складено акт
№001831 від 19.11.2013 року, в якому
зафіксовано зазначені порушення
законодавства про захист прав
споживачів. Зазначений акт був
підписаний заступником директора ТОВ
«Інтер-Нафта» ОСОБА_6 без зауважень
(а.с. 6-10, 102-103).

Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області в
розділу IV акту перевірки від 19.11.2013 року
викладений припис про припинення
порушень прав споживачів, яким
зобов'язано ТОВ «Інтер-Нафта»: усунути
недоліки, вказані в акті перевірки,
надати письмову інформацію з
документальним підтвердженням,
прибуткові документи на отриману
партію нафтопродукту, про виконання
припису повідомити Інспекцію до
розгляду матеріалів справи, який
відбудеться 03.12.2013 року по вул.
Канатній,83 у м.Одесі.

Листом від 19.11.2013 року (вх. № 4188 від
20.11.2013 року) заступником директора ТОВ
«Інтер-Нафта» ОСОБА_6 були надіслані до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області
документи: товарно-транспортна
накладна № 1105/1 від 05.11.2013 року,
сертифікат відповідності UA 1.033.0210346-13,
паспорт якості № 118 від 09.10.2013 року (а.с.
52).

21.11.2013 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів в Одеській області
відносно заступника директора ТОВ
«Інтер-Нафта» ОСОБА_6 було складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 001744 по ст. 155 ч. 1, ст. 156
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та винесено постанову
№ 912 від 03.12.2013 року про накладення на
ОСОБА_6 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.(а.с. 18,
99-100).

Постановою Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області № 672
від 03.12.2013 року за порушення вимог ст.ст.
6, 15 Закону України «Про захист прав
споживачів» на позивача - ТОВ
«Інтер-Нафта» накладено штраф у
розмірі 31 387,20 грн. (а.с. 16-17).

Не погодившись із вказаною постановою,
позивач звернувся до суду.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, свідків у
справі, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ
«Інтер-нафта» підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції
України, держава захищає права
споживачів, здійснює контроль за
якістю і безпечністю продукції та усіх
видів послуг і робіт, сприяє діяльності
громадських організацій споживачів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону
України «Про захист прав споживачів»
від 12.05.1991 року № 1023-XII в редакції Закону
України від 01.12.2005 року № 3161-IV (далі
Закон України № 3161-IV), продавець
(виробник, виконавець) зобов'язаний
передати споживачеві продукцію
належної якості, а також надати
інформацію про цю продукцію. Продавець
(виробник, виконавець) на вимогу
споживача зобов'язаний надати йому
документи, які підтверджують належну
якість продукції.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України № 3161-IV,
споживач має право на те, щоб продукція
за звичайних умов її використання,
зберігання і транспортування була
безпечною для його життя, здоров'я,
навколишнього природного середовища, а
також не завдавала шкоди його майну.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 цього ж Закону
продукція, на яку актами законодавства
або іншими нормативними документами
встановлено обов'язкові вимоги щодо
забезпечення безпеки для життя,
здоров'я споживачів, їх майна,
навколишнього природного середовища
і передбачено нанесення національного
знака відповідності, повинна пройти
встановлену процедуру оцінки
відповідності. Виробник має право
маркувати продукцію національним
знаком відповідності за наявності
декларації про відповідність та/або
сертифіката відповідності, виданих
згідно із законодавством. Реалізація
продукції (у тому числі імпортних
товарів) без маркування національним
знаком відповідності та/або без
сертифіката відповідності чи
декларації про відповідність
забороняється.

Частиною 1 ст. 15 Закону України № 3161-IV
визначено, що споживач має право на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги).

Інформація про продукцію повинна
містити: 1) назву товару, найменування
або відтворення знака для товарів і
послуг, за якими вони реалізуються; 2)
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; 3) дані про
основні властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт; 4)
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; 5)
позначку про наявність або відсутність
у складі продуктів харчування
генетично модифікованих компонентів; 6)
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; 6-1) виробник
(продавець) у разі виявлення
недостовірної інформації про
продукцію (якщо вона не шкодить життю,
здоров'ю або майну споживача) протягом
тижня вилучає цю продукцію з продажу та
приводить інформацію про неї до
відповідності; 7) дату виготовлення; 8)
відомості про умови зберігання; 9)
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); 10) правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; 11) строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; 12) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

Стосовно продукції, яка підлягає
обов'язковій сертифікації, споживачеві
повинна надаватись інформація про її
сертифікацію.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України №
3161-IV інформація, передбачена частиною
першою цієї статті, доводиться до
відома споживачів виробником
(виконавцем, продавцем) у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування.

Порядок приймання, зберігання і
роздрібної торгівлі бензином,
дизельним паливом, гасом, маслами,
мастилами (далі - нафтопродукти), а
також вимоги у дотриманні справ
споживачів щодо належної якості цих
нафтопродуктів, безпеки для життя та
здоров'я споживачів, навколишнього
природного середовища і рівня
торгівельного обслуговування
регулюються Правилами роздрібної
торгівлі нафтопродуктами,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442
(далі Правила № 1442).

Згідно п. 2 цих Правил роздрібний продаж
нафтопродуктів здійснюється через
мережу автозаправних станцій, що
призначені для відпуску споживачам
нафтопродуктів.

На фасаді АЗС і торгівельного
приміщення повинна бути вивіска із
зазначенням найменування суб'єкта
господарювання та власника або
уповноваженого ним органу. На видному
місці розміщуються інформація про
режим роботи і копія свідоцтва про
державну реєстрацію, а також табличка
із зазначенням прізвища, імені та по
батькові чергового оператора, що
відпускає нафтопродукти, і інформація
про місце розташування найближчих АЗС
(п.7).

Відомості про роздрібні ціни, марки та
види нафтопродуктів (у тому числі
дизельного палива залежно від вмісту
масової частки сірки), що продаються на
АЗС, повинні бути зазначені на
інформаційному табло, яке
встановлюється на в'їзді та біля
оператора АЗС (п.8).

Відповідно до п.9 Правил № 1442 суб'єкт
господарювання, що здійснює продаж
нафтопродуктів, зобов'язаний
своєчасно подати споживачеві
необхідну, доступну та

достовірну інформацію про
нафтопродукти, а також копії паспортів
якості, в яких зазначені нормативні
документи, вимогам яких відповідають
нафтопродукти, та копії сертифікатів
відповідності або свідоцтв про
визнання відповідності (якщо
нафтопродукт підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні). В інформації
про нафтопродукти зазначаються:

їх назва; дані про їх основні
властивості; відомості про вміст
шкідливих для здоров'я речовин, які
встановлені нормативно-правовими
актами; ціна та умови їх придбання;

відомості про умови їх зберігання;
правила та умови їх ефективного і
безпечного використання; строк їх
придатності, обов'язкові дії споживача
після його закінчення, а також можливі
наслідки в разі не вчинення цих дій;
найменування та місцезнаходження
суб'єкта господарювання і
підприємства, яке здійснює його
функції щодо прийняття претензій від
споживача. Інформація подається
споживачеві згідно із законодавством
про мови.

Згідно п. 27 Правил №1442, приймання
нафтопродуктів, що доставлені
автомобільним транспортом від
постачальників, здійснюється
працівниками АЗС за марками та видами
(дизельне паливо залежно від масової
частки сірки) згідно з
товарно-транспортними накладними за
наявності паспорта якості та копії
сертифіката відповідності
нафтопродукту чи свідоцтва про
визнання відповідності, виданих у
порядку, установленому законодавством.

Пунктом 29 Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами заборонено приймати
нафтопродукти на АЗС у разі, зокрема,
неналежного оформлення або
відсутності товарно-транспортної
накладної; невідповідності якості
нафтопродуктів вимогам нормативних
документів; відсутності паспорта
якості нафтопродукту або неналежного
його оформлення (відсутність номера,
марки та виду, не зазначені усі
показники якості); відсутності копії
сертифіката відповідності чи
свідоцтва про визнання відповідності.

Згідно п. 32 вказаних Правил у разі
продажу нафтопродуктів, що підлягають
обов'язковій сертифікації, оператори
(продавці) на вимогу споживача подають
супровідні документи із зазначенням
реєстраційного номера сертифіката
відповідності чи свідоцтва про
відповідність та/або декларації про
відповідність, якщо це встановлено
технічним регламентом з підтвердження
відповідності виду продукції.

Відповідно до Закону України «Про
захист прав споживачів», спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
накладати на суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 цього Закону, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно п.п. 2, 3, 7 ч. 1 ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність:

- за виготовлення або реалізацію
продукції, що не відповідає вимогам
нормативних документів, - у розмірі
п'ятдесяти відсотків вартості
виготовленої або одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян

- за реалізацію продукції, що підлягає
обов'язковій сертифікації в Україні,
але у документах, згідно з якими її
передано на реалізацію, відсутні
реєстраційні номери сертифіката
відповідності або свідоцтва про
визнання відповідності та/або
декларації про відповідність, якщо це
встановлено технічним регламентом з
підтвердження відповідності на
відповідний вид продукції, - у розмірі
п'ятдесяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

- за відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із постанови Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області № 672 від 03.12.2013 року,
штраф на ТОВ «Інтер-Нафта» в розмірі 31
387,20 грн. був накладений на підставі
зафіксованих в акті перевірки № 001831
від 19.11.2013 року та додатків до нього
порушень ст.6, 15 Закону України «Про
захист прав споживачів», а саме:

- за реалізацію нафтопродукту - бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро, що не відповідає вимогам
нормативних документів через
відсутність паспорту якості
відповідно до п.2 ч. 1 ст. 23 Закону у
розмірі 50 % від вартості партії
продукції;

- за реалізацію нафтопродукту - бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро, що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, але в
документах, згідно з якими її передано,
відсутній реєстраційний номер
сертифікату відповідності відповідно
до п. 3 ст. 23 Закону у розмірі 50 % від
вартості партії продукції;

- за відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - бензин автомобільний
підвищеної якості А-95 Євро (відсутня
інформація про дату виготовлення
продукції, недостовірна інформація про
назву продукції) та бензин
автомобільний А-92 (відсутня інформація
про назву нафтопродукту, дані про
основні властивості, строк
придатності, найменування та
місцезнаходження виробника)
відповідно до п.7 ст. 23 Закону у розмірі
30 % від вартості партії продукції.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що розмір штрафу
був розрахований на підставі
прибуткових документів, що
підтверджують вартість партії
продукції, отриманої ТОВ «Інтер-Нафта»
на реалізацію, які самостійно були
надані позивачем контролюючого органу
під час проведення перевірки від 19.11.2013
року, згідно яких було отримано бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро у кількості 1883 кг загальною
вартістю 24 144,00 грн. ( (24 144,00 * 50%) + (24 144,00 *
50%) + (24 144,00 * 30 %) = 31 387,20 грн. На
підтвердження зазначеного
представником відповідача було надано
до суду розрахунок економічних санкцій
(а.с. 101).

Представник позивача, наполягаючи на
протиправності оскаржуваної
постанови відповідача Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області № 672 від 03.12.2013 року, на
підтвердження необґрунтованості
висновків відповідача щодо того, що
бензин автомобільний підвищеної
якості А-95 Євро, який реалізовувався на
АЗС «Інтер-Нафта» не відповідає
вимогам ДСТУ 4454-2005 за показниками
якості, а також щодо відсутності на АЗС
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про зазначений
нафтопродукт надав до суду наступні
документи: сертифікат відповідності UA
1.033.0210346-13 та паспорт якості № 118 від
09.10.2013 року.

При цьому, заступник директора ТОВ
«Інтер-Нафта» ОСОБА_6, який був
допитаний в судовому засіданні в
якості свідка та у присутності якого
проводилась спірна перевірка від 19.11.2013
року зазначив, що зазначені документи
були передані ТОВ «Інтер-Нафта»
постачальником бензину ТОВ «Інтек
Трейд» разом з товарно-транспортною
накладною на відпуск нафтопродуктів
(нафти) №1105/1 від 05.11.2013 року та на момент
проведення перевірки знаходились на
АЗС. Факт відсутності в
товарно-транспортній накладній
реєстраційного номеру сертифікату
відповідності свідком не
заперечувався та був пояснений тим, що
згідно положень Правил роздрібної
торгівлі нафтопродуктами зазначення
номерів сертифікатів відповідності в
товарно-транспортній накладній на
товар не вимагається, достатньо
наявності відповідного сертифіката на
АЗС.

Разом з тим, вищезазначені твердження
представника позивача та заступника
директора ТОВ «Інтер-Нафта» щодо
наявності на АЗС при перевірці, наданих
представником позивача до суду
сертифікату відповідності UA 1.033.0210346-13
та паспорту якості № 118 від 09.10.2013 року
на бензин автомобільний підвищеної
якості А-95 Євро, спростовуються
показаннями оператора АЗС ТОВ
«Інтер-Нафта» ОСОБА_7, також допитаного
в якості свідка, та який безпосередньо
був присутній на АЗС під час здійснення
Інспекцією перевірки від 19.11.2013 року.
Свідок зазначив, що керівником АЗС
перевіряючим під час перевірки
сертифікат відповідності та паспорт
якості наданий не був та ОСОБА_6 було
обіцяно перевіряючим особам довезти ці
документи до Інспекції протягом дня.
Зазначені пояснення свідка ОСОБА_7
узгоджуються також з тим фактом, що акт
перевірки № 001831 від 19.11.2013 року, в якому
було зафіксовано факт відсутності
відповідних документів на АЗС під час
перевірки від 19.11.2013 року, був
підписаний заступником директора ТОВ
«Інтер-Нафта» ОСОБА_6 без будь-яких
зауважень із власноручно поставленою
відміткою про відсутність претензій до
проведення перевірки та самостійного
призупинення реалізації бензину до
усунення порушень. Зазначеного факту
представником позивача в судовому
засіданні спростовано не було.

Таким чином, з огляду на встановлені
під час судового розгляду справи
обставини, суд дійшов висновку про
обґрунтованість висновків
контролюючого органу щодо відсутності
у позивача необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію (бензин автомобільний
підвищеної якості А-95 Євро), а також
відсутність в документах, згідно з
якими передано на реалізацію
нафтопродукти, реєстраційного номеру
сертифікату відповідності, чим
порушено вимоги ст.ст. 6, 15 Закону
України «Про захист прав споживачів».

При цьому, суд не приймає до уваги
посилання представника позивача на те,
що позивач виконав вимоги припису
відповідача до акту перевірки від
19.11.2013 року №001831 та надав усі необхідні
документи, у тому числі сертифікати
відповідності та паспорти якості на
продукцію, оскільки зазначені
обставини не спростовують факту
вчинення позивачем порушення вимог
Закону України «Про захист прав
споживачів» та відповідно до вимог
цього Закону не звільняють позивача
від відповідальності за їх допущення.

При прийнятті рішення у справі в цій
частині, суд не приймає до уваги
твердження представника ТОВ
«Інтер-Нафта» щодо того, що відсутність
номерів сертифікатів відповідності в
товарно-транспортній накладній на
товар не є порушенням вимог діючого
законодавства у сфері захисту прав
споживачів, оскільки це твердження не
ґрунтується на положеннях ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, на думку суду, зазначення
відповідачем в акті перевірки № 001831
від 19.11.2013 року про реалізацію ТОВ
«Інтер-Нафта» продукції (бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро), яка не відповідає вимогам
нормативних документів щодо якості, та
застосування у постанові № 672 від 03.12.2013
року до позивача штрафу за зазначене
порушення Закону України «Про захист
прав споживачів» відповідно до п.2 ч. 1
ст. 23 цього Закону у розмірі 50 % від
вартості партії продукції у розмірі
12072,00 грн. є безпідставним і
необґрунтованим, оскільки як було
достовірно встановлено судом під час
судового розгляду справи та не
заперечувалось представником
відповідача, під час здійснення
перевірки АЗС ТОВ «Інтер-Нафта» року
зазначена продукція (бензин)
безпосередньо на відповідність його
якості вимогам ДСТУ 4454-2005 не
перевірявся та факт невідповідності
його якості вимогам зазначеного
нормативного документу не
встановлювався. Судом встановлено, що
такий висновок був зроблений
відповідачем лише з огляду на
відсутність у позивача на час
перевірки паспорту якості бензину, що,
на думку суду, не є підставою для
відповідальності за п.2 ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Крім того, відсутність паспорту якості
відповідності на продукцію - бензин
автомобільний підвищеної якості А-95
Євро - було також підставою для
притягнення позивача до
відповідальності за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про зазначену
продукцію відповідно до п.7 ст. 23 Закону
у розмірі 30 % від вартості партії
продукції.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, оцінюючи у
сукупності надані сторонами докази,
суд дійшов висновку, що відповідачем в
судовому засіданні доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття постанови № 672 від 03.12.2013 року
в частині застосування до ТОВ
«Інтер-Нафта» стягнень, передбачених ч.
ч. 3, 7 ст. 23 Закону України «Про захист
прав споживачів», у розмірі 19 315,20 грн.,
позивачем належних та достатніх
доказів її незаконності в цій частині
надано не було, у зв'язку з чим
адміністративний позов ТОВ
«Інтер-Нафта» в цій частині
задоволенню не підлягає.

В частині застосування до ТОВ
«Інтер-Нафта» стягнень, передбачених ч.
2 ст. 23 Закону України «Про захист прав
споживачів», у розмірі 12072,00 грн.,
відповідач у судовому засіданні не
довів правомірності та
обґрунтованості спірної постанови № 672
від 03.12.2013 року, у зв'язку з чим
адміністративний позов «Інтер-Нафта»
підлягає частковому задоволенню
шляхом скасування спірної постанови у
зазначеній частині.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167,
186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтер-Нафта» до Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області про визнання протиправною та
скасування постанови - задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області №672
від 03.12.2013 року в частині застосування
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Нафта» штрафу
у розмірі 12072,00 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддями 06 жовтня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.