Справа № 808/8436/13-а
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2014 рокусправа № 808/8436/13-а

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко
Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «БОСАЛ-ЗАЗ» на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі № 808/8436/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «БОСАЛ-ЗАЗ» до Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 10.10.2013
року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ»
(далі по тексту - позивач) звернулось до
суду з позовом до ДПІ у Комунарському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області (далі по тексту -
відповідач), в якому просило скасувати
податкове-рішення № від 10.10.2013
року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року в задоволені позовних вимог ТОВ
з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ» відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ»
подало апеляційну скаргу, в якій
просило скасувати постанову та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. Свої
вимоги обґрунтовувала тим, що судом не
надано належної оцінки нормам чинного
законодавства, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення. Апелянт зазначав, що судом при
винесені постанови було здійснено
хибний висновок про те, що передача
основних фондів в обмін на
корпоративні права не є
оподатковуваною операцією. Надання
емітентом корпоративних прав та оплата
їх коштами підтверджує здійснення
господарської операції яка підпадає
під визначення товарної а отже і сума
ПДВ сплачена за податковими накладними
підлягає включенню до складу
податкового кредиту і у подальшому
враховується при визначені суми ПДВ,
яка підлягає поверненню.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга в межах її доводів не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що операції по внесенню до
статутного фонду майна і віднесення
його до складу податкового кредиту по
ПДВ є порушенням приписів Закону
України «Про податок на додану
вартість», оскільки позивач не поніс
жодних витрат, ПДВ з таких операцій не
підлягає сплаті а отже і не підлягає
відшкодуванню.

Матеріалами справи встановлено, що ДПІ
у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області з
12.09.2013 року по 19.09.2013 року було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника у банку за липень 2013
року. За результатами перевірки 23.09.2013
року складено акт № 428/1501/33985999. Згідно
висновків перевірки викладених у акті -
ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ» порушено п. 200.1, п.
200.2, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті
чого завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду на суму ПДВ 2272358
грн. На підставі акту перевірки та
виявлених порушень ДПІ у Комунарському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області 10.10.2013 року
винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
визначено розмір суми від'ємного
значення ПДВ у розмірі 2272358 грн.

Матеріалами справи
підтверджується та не заперечується
позивачем, що попередніми податковими
перевірками вже ставилось питання
відносно повноти сплати ПДВ по
операціям з придбання корпоративних
прав та використання податкових
накладних виданих продавцем після
таких операцій. Встановлено, що
вартість вкладу суб'єкта
господарювання ЗАТ «ЗАЗ» обладнанням і
оснасткою до статутного капіталу ТОВ з
ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ» становило в липні 2010
року - 16445598 грн., з яких ПДВ 2740933 грн. та в
вересні 2010 року 932714 грн., з яких ПДВ
155452,33 грн. Встановлено, що ТОВ з ІІ
«БОСАЛ-ЗАЗ» в декларації за липень 2010
року включено до суми податкового
кредиту суму ПДВ по внеску ЗАТ «ЗАЗ» до
статутного фонду ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ»
обладнання і оснастки в розмірі 2740933
грн. згідно податкової накладної
№ від 02.07.2010 року та за вересень 2010
року включено до суми податкового
кредиту суму ПДВ в розмірі 155452,33 грн.
згідно податкової накладної №600005709 від
30.09.2010 року. Відповідно протоколу №6
загальних зборів ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ»
від 25.03.2010 року, ЗАТ «ЗАЗ» передав, а ТОВ
«БОСАЛ-ЗАЗ» прийняв наступне майно
(обладнання і оснастку), яке
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
пр. Леніна, б. 8, податкова накладна
№ від 02.07.2010 року в сумі 2740933 грн.
Факт передачі майнового внеску
підтверджується актом
приймання-передачі.

В матеріалах справи наявна
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.03.2011 року
по справі № 2а-0870/480/11, залишена без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.09.2012 року, якою вирішено спір
відносно віднесення суд ПДВ по
вищевказаним операціям до податкового
кредиту. Зазначено, що покупець не має
права на формування податкового
кредиту внаслідок продажу йому (при
купівлі ним) товарів (робіт, послуг), що
звільнені від оподаткування або не є
об'єктом оподаткування згідно зі
статтями 3 та 5 Закону України «Про
податок на додану вартість». Норма
стосується формування податкового
кредиту в податковому обліку покупця з
тієї ж господарської операції,
внаслідок якої у продавця не виникають
податкові зобов'язання, і відповідно
відсутнє джерело відшкодування ПДВ
покупцю. Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.09.2012 року доповнено, що не
належать до продажу операції з
передачі товарів в межах договорів
комісії, поруки, доручення, оренди,
інших цивільно-правових договорів, які
не передбачають передачу права
власності на такі товари іншій особі,
тобто для визнання операції товарною
необхідний момент передачі товару у
володіння від однієї особи, до іншої, у
випадку ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ» цього не
відбулось а отже і вважати угоду по
передачі майна до статутного фонду в
обмін на корпоративні права не можна
вважати такою яка підпадає під
визначення Закону України «Про податок
на додану вартість». Рішенням яке
набрало законної сили і визначено
предмет відносин щодо сплати ПДВ та
формування податкового кредиту
визначено, що необхідною умовою для
отримання бюджетного відшкодування є
фактична сплата платником сум ПДВ в
складі вартості придбаного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже судові рішення по справі №
2а-0870/480/11, які набрали законної сили,
є обов'язковими і обставини які ними
встановлені не доказуються.

Відповідно до п. 1.8 ст. 8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» корпоративними правами є
право власності на статутний капітал
юридичної особи або його частку (пай),
включаючи права на управління,
отримання відповідної частки прибутку
такої юридичної особи, а також активів
у разі її ліквідації відповідно до
чинного законодавства, незалежно від
того, чи створена така юридична особа у
формі господарського товариства,
підприємства, заснованого на власності
однієї юридичної або фізичної особи,
або в інших організаційно-правових
формах.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3
вищевказаного Закону об'єктом
оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що
відповідно до п. 1.6, 1.8 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» товарами є матеріальні та
нематеріальні активи, а також цінні
папери та деривативи, що
використовуються у будь-яких
операціях, крім операцій з їх випуску
(емісії) та погашення. Таким чином,
поняття «товари» та «корпоративні
права» законодавчо визначені як окремі
поняття і свідчать про те, що
господарські операції платника
податку з корпоративними правами в
розумінні Закону України «Про податок
на додану вартість» не є операціями з
продажу товарів.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185, п. 187. 1
ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з, зокрема, постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України, відповідно
до статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу. Датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку. За операціями з
виконання підрядних будівельних робіт
суб'єкти підприємницької діяльності
можуть застосовувати касовий метод
податкового обліку відповідно до
підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього
Кодексу. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів). До
складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До складу договірної
(контрактної) вартості не включаються
суми неустойки (штрафів та/або пені),
три проценти річних та інфляційні, що
отримані платником податку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань.

Згідно з п. 196.1 ст. 196 ПК України не
є об'єктом оподаткування операції з
випуску (емісії), розміщення у будь-які
форми управління та продажу (погашення,
викупу) за кошти цінних паперів, що
випущені в обіг (емітовані) суб'єктами
підприємницької діяльності,
Національним банком України,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну фінансову
політику, органами місцевого
самоврядування відповідно до закону,
включаючи інвестиційні та іпотечні
сертифікати, сертифікати фонду
операцій з нерухомістю, деривативи, а
також корпоративні права, виражені в
інших, ніж цінні папери, формах; обміну
зазначених цінних паперів та
корпоративних прав, виражених в інших,
ніж цінні папери, формах, на інші цінні
папери, корпоративні права, виражені в
інших, ніж цінні папери, формах;
розрахунково-клірингової,
реєстраторської та депозитарної
діяльності на ринку цінних паперів, а
також діяльності з управління активами
(у тому числі пенсійними активами,
фондами банківського управління),
відповідно до закону та інших видів
професійної діяльності на фондовому
ринку, які підлягають ліцензуванню
відповідно до закону.

Колегія суддів вважає, що операцію з
передачі-отримання основних фондів в
обмін на корпоративні права, слід
визнати прямою інвестицією, і до цієї
операції не застосовуються приписи ст.
200 ПК України з огляду на безтоварність
операції та не оподаткованість її а
отже і ПДВ не підлягає поверненню.

Відповідно до п. 200.1, п. 200.3 ст. 200, ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Колегія суддів зазначає, що податковою
інспекцією вірно визначено суму
від'ємного значення ПДВ відносно ТОВ з
ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ» з огляду на ту обставину,
що сплата ПДВ по операції з
корпоративними правами є помилковою,
включення цих сум до складу
податкового кредиту, який є критерієм
при визначені сум відшкодування ПДВ не
підпадають під законодавче рулювання.
ТОВ з ІІ «БОСАЛ-ЗАЗ» не має права
відображати суму ПДВ у податковому
кредиті.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін, як таку, що прийнята з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «БОСАЛ-ЗАЗ» - залишити
без задоволення.

Постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі № 808/8436/13-а - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Т.С. Прокопчук