Справа № 810/3448/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3448/14
1-й інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Старової Н.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 04
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Європейське будівництво"
до Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2014
року адміністративний позов
Приватного підприємства "Європейське
будівництво" до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ПП «Європейське
будівництво» є юридичною особою, що
зареєстрована Києво-Святошинською
районною державною адміністрацією 18
березня 2008 року. Взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 20 березня 2008 року за № 189 та є
платником податку на додану вартість
відповідно до Свідоцтва платника
податку на додану вартість від 30травня
2012 року № 200047384.

У квітні 2014 року ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області була
проведена камеральна перевірка даних,
задекларованих ПП «Європейське
будівництво» у податковій звітності з
податку на додану вартість за березень
2014 року, за результатами якої складено
Акт від 28 квітня 2014 року №825/2209.

Висновками Акту перевірки встановлено
порушення ПП «Європейське
будівництво» пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження зобов'язання з
ПДВ за березень 2014 року на суму 17 667,00
грн.

Висновки податкового органу
ґрунтуються на тому, що позивачем
включено до податкової декларації
податкову накладну, що незареєстрована
в Реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, а відтак,
завищено податковий кредит з ПДВ на
суму 17 667,00 грн.

На підставі складеного акту перевірки,
19 травня 2014 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 22 084,00 грн. (основний
платіж - 17 667,00 грн., штрафна санкція - 4
417,00 грн.).

Не погоджуючись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням, позивач
оскаржив його в адміністративному
порядку.

18 квітня 2014 року позивачем було подано
до податкового органу Реєстр виданих
та отриманих податкових накладних за
березень 2014 року та звітну декларацію з
ПДВ за березень 2014 року.

З рядку 17 вказаної декларації
вбачається, що у березні 2014 року
позивачем до складу податкового
кредиту було віднесено податку на
загальну суму 20 721,00 грн.

Відповідно до Реєстру виданих та
отриманих податкових накладних
позивача за березень 2014 року, позивачем
у березні 2014 року задекларовано по
взаємовідносинам з ТОВ «Континент ВВ»
податкового кредиту на суму 2 026,93 грн.,
по взаємовідносинам з ТОВ «Пенталак»
на суму 17 666,67 грн. та по
взаємовідносинам з ТОВ «КИТ-МЕТ» на
суму 1027,57 грн.

Позивач вважає протиправним спірне
податкове повідомлення-рішення,
оскільки при поданні до податкового
органу зазначеної податкової
звітності головним бухгалтером ПП
«Європейське будівництво» були
допущені технічні помилки, а саме: у
Реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних у розділі
«отримані податкові накладні» у рядках
1 та 2 у графах «загальна сума з ПДВ»
помилково вказано невірні суми
операцій, які не відповідають сумам,
насправді сплаченим позивачем своїм
контрагентам (по взаємовідносинам з
ТОВ «Пенталак» замість правильної суми
12 161,57 грн. (у т.ч. ПДВ 2 026,93 грн.) була
вказана сума 106 000,00грн. (у т.ч. ПДВ 17 666,67
грн.), а по взаємовідносинам з ТОВ
«Континент ВВ» замість правильної суми
106 137,00 (у т.ч. ПДВ 1 789,50 грн.) була вказана
сума 12 161,57 грн. (у т.ч. ПДВ 2 026,93 грн.).

23 травня 2014 року позивачем подано до
податкового органу уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
ПДВ за березень 2014 року та виправлений
Реєстр виданих та отриманих податкових
накладних за березень 2014 року, у яких
вищезазначені помилки були усунуті, а
податковий кредит відображений по
кожному з контрагентів у розмірі,
зазначеному у податкових накладних, що
містяться в матеріалах справи:

- податкова накладна від 12 лютого 2014
року № 14, виписана ТОВ «Континент ВВ»
на суму 106 137,00 грн. (у т.ч. ПДВ 17 689,50 грн.);

- податкова накладна від 28 березня 2014
року № 81, виписана ТОВ «Пенталак» на
суму 12 161,57 грн. (у т.ч. ПДВ 2 026,93 грн.);

- податкова накладна від 28 березня 2014
року № 13, виписана ТОВ «КИТ-МЕТ» на суму
6 162,50 грн. (у т.ч. ПДВ 1 027,57 грн.).

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК
України - податковий кредит - сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
встановлено право суб'єкта
підприємницької діяльності на
віднесення сум сплаченого податку на
додану вартість до податкового кредиту
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.6 статті 198 ПК України
передбачає, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу).

Пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу
України встановлює, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Так, п. 201.10 статті 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Відповідно до п. 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що відповідач
мав повідомити позивача про виявлені
розбіжності та надати підприємству
можливість для усунення недоліків,
чого податковим органом зроблено не
було.

Згідно з пп. 14.1.60 п. 14.1. статті 14 ПК
України - Єдиний реєстр податкових
накладних - реєстр відомостей щодо
податкових накладних та розрахунків
коригування, який ведеться центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику в електронному
вигляді згідно з наданими платниками
податку на додану вартість
електронними документами.

Так, відповідно до абзацу 9 пункту 201.10
статті 201 ПК України - відсутність факту
реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних та порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Таким чином, виявлення розбіжностей
даних податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

Як вже зазначалося, у перевіряємий
період позивач був покупцем товарів та
послуг у трьох контрагентів, які за
здійсненими господарськими
відносинами виписали ПП «Європейське
будівництво» податкові накладні,
зокрема, від 12 лютого 2014 року № 14, від 28
березня 2014 року № 81 та від 28 березня 2014
року № 13. Дві із зазначених податкових
накладних - № 81 та № 13 - не потребують
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних, оскільки
включають суму ПДВ, що не перевищує 10
000,00 грн. Ані в Акті перевірки, ані в
скарзі відповідач не ставив під сумнів,
що податкова накладна від 12 лютого 2014
року № 14, виписана ТОВ «Континент ВВ»
на суму 106 37,00 грн. (у т.ч. ПДВ 17 689,50 грн.),
не зареєстрована в Єдиному реєстрі або
містить певні недоліки.

Між тим, з Акта перевірки №825/2209
вбачається, що відповідач дійшов
висновку, що позивачем внаслідок
включення до декларації з ПДВ
незареєстрованої в реєстрі податкової
накладної (а саме: від 28 березня 2014 року
№ 81, виписана ТОВ «Пенталак» 106 000,00 грн.
(у т.ч. ПДВ 17 666,67 грн.), завищено
податковий кредит за березень 2014 року
на суму 17666,67 грн. Між тим, податковим
органом не досліджувався факт
товарності/безтоварності
господарських операцій між ПП
«Європейське будівництво» та його
контрагентами, не наведено доказів, що
вказували б на неналежне оформлення
контрагентами позивача податкових
накладних по вказаним господарським
відносинам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що зазначення у Реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних за березень 2014 року у розділі
«отримані податкові накладні» у рядку 2
у графі «загальна сума з ПДВ» по
взаємовідносинам з ТОВ «Пенталак» суми
106 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 17 666,67 грн.) є
технічною помилкою бухгалтера
підприємства. Тобто, замість
правильної суми 12 161,57 грн. (у т.ч. ПДВ
2026,93 грн.) була вказана сума 106 000,00грн. (у
т.ч. ПДВ 17666,67 грн.). При цьому загальна
сума ПДВ по трьом контрагентам була
занижена на 23,00 грн.

При цьому, позивачем усунуто вказані
помилки шляхом подання до податкового
органу 23 травня 2014 року уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
ПДВ та виправленого Реєстру виданих та
отриманих податкових накладних за
березень 2014 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що вказаний факт не свідчить про не
реєстрацію контрагентом позивача
податкової декларації в Єдиному
реєстрі, не позбавляє позивача права на
формування податкового кредиту по
вказаним правовідносинам та не є
підставою для висновку про заниження
суми грошового зобов'язання, оскільки
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту,
є саме податкова накладна.

Таким чином, висновки Акта перевірки №
825/2209 про порушення ПП «Європейське
будівництво» вимог Податкового
кодексу України та неправомірне
віднесення до складу податкового
кредиту суми податку на додану
вартість у розмірі 17 667,00 грн. є
помилковими, а тому
повідомлення-рішення ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області 19
травня 2014 року № є протиправним.

Таким чином, правомірним є висновок
суду першої інстанції про задоволення
даного адміністративного позову.

Отже при ухваленні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Старова Н.Е.