Справа № 488/4334/14-а
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4334/14-а
Провадження № 2-а/488/171/14 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.10.2014 р
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої
Л.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС
України в Миколаївській області про
оскарження постанови щодо накладення
адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2013 року позивач -
ОСОБА_2 звернувся до суду із
адміністративним позовом про
оскарження неправомірних дій
відповідача-суб'єкта владних
повноважень щодо накладення на нього
адміністративного стягнення, в
обґрунтування якого вказав, що 12.08.2014 р.
близько 10 години 29 хв. він керував
автомобілем "Фольксваген Поло" д/н
НОМЕР_1, та рухався зі швидкістю близько
70-80 км/год. в м. Миколаєві, по вул.
Одеське Шосе.

В цей час його зупинив інспектор
ДАІ, який пояснив позивачу, що він
перевищив швидкість руху свого
транспортного засобу та скоїв
правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122
КУпАП, а саме - рухався зі швидкістю 116
км/год. в населеному пункті. На
підтвердження цього інспектор ДАІ
продемонстрував позивачу покази
приладу «Трукам».

Позивач не погодився зі
складеним відносно нього протоколом
про адміністративне правопорушення,
однак інспектор ДАІ виніс постанову
серії ПС1 № 691718 від 12.08.2014 р. про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст. 122 КУпАП, відповідно якої на нього
був накладений штраф у розмірі 510
гривень.

На думку позивача, дії
посадової особи відповідача щодо
притягнення його до
адмінвідповідальності є
неправомірними через те, що він не
скоював адмінпорушення. Позивач
стверджує, що він рухався із дозволеною
швидкістю руху, а покази приладу
«Трукам», які продемонстрував йому
інспектор ДАІ, викликають у нього
сумніви.

В судовому засіданні по справі позивач
свій позов підтримав з підстав,
викладених в позові, просив суд його
задовольнити.

Представник відповідача в
судове засідання по справі не з'явився,
подав свої письмові заперечення, у
яких просив відмовити у задоволенні
даного позову через те, що позивач був
правомірно притягнутий до
адміністративної відповідальності при
обставинах, що викладені у протоколі та
постанові про адміністративне
правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення
позивача та дослідивши зібрані
письмові докази по справі, прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними, і такими, що не
підлягають задоволенню виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом тощо.

Дослідженням копії протоколу про
адміністративне правопорушення серії
«АБ2» № 563377 від 12.08.2014 р., складеного
інспектором ДАІ Яремчук В.М. відносно
позивача встановлено, що 12.08.2014 р.
близько 10 год. 29 хв. він керував
автомобілем "Фольксваген Поло" д/н
НОМЕР_1, та рухався зі швидкістю 116
км/год. в населеному пункті - у м.
Миколаєві, по вул. Одеське Шосе 69/1. В
своїх поясненнях у протоколі позивач
вказав, що він скоїв порушення
ненавмисно, що суд розцінює як фактичне
визнання ним своєї провини у скоєнні
правопорушення при обставинах,
викладених у даному протоколі.

Крім цього, із фотознімку,
зробленого лазерним вимірювачем
швидкості руху "TruCAM" (серійний номер ТС
000677) вбачається, що на ньому
зафіксовано рух автомобіля позивача зі
швидкістю 116 км/год, в межах населеного
пункту, при дозволеній швидкості - 60
км/год.

Із копії постанови серії "ПС1" № 691718
від 12.08.2014 р. вбачається, що на підставі
зазначеного протоколу, та при вказаних
у ньому обставинах, позивач був
притягнений до адміністративної
відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП,
згідно якої на нього був накладений
штраф у розмірі 510 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на п'ятдесят кілометрів на
годину, ненадання переваги в русі
транспортним засобам
аварійно-рятувальних служб, швидкої
медичної допомоги, пожежної охорони,
міліції, що рухаються з увімкненими
спеціальними світловими або звуковими
сигнальними пристроями, ненадання
переваги маршрутним транспортним
засобам, у тому числі порушення правил
руху і зупинки на смузі для маршрутних
транспортних засобів, а так само
порушення правил зупинки, стоянки, що
створюють перешкоди дорожньому руху
або загрозу безпеці руху, - тягнуть за
собою накладення штрафу від тридцяти
до сорока неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255
КУпАП та те, що відповідач обіймає
посаду інспектора ДПС і має спеціальне
звання старшого сержанта міліції, то
він має право, як уповноважена на те
посадова особа, складати протоколи про
адміністративне правопорушення
передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та
розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам,
викладеним позивачем у позовній заяві,
суд дійшов висновку, що вони жодним
чином не спростовують факт вчиненого
ним правопорушення, оскільки це
підтверджено протоколом про
адміністративне правопорушення, який є
належними та допустимим доказом. Також
суд враховує те, що адміністративне
стягнення було накладено
уповноваженою на те особою. Позивач в
свою чергу жодного належного та
допустимого доказу правомірності
своїх дій до суду не надав, і
встановлені в протоколі про
адміністративне правопорушення
обставини не спростував.

За таких обставин, суд прийшов
до висновку, що у задоволенні позовних
вимог позивача слід відмовити,
оскільки позов є необґрунтованим та
недоведеним у судовому засіданні,
постанова по справі про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності є такою, що
відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, а
дії посадової особи відповідача є
правомірними.

Керуючись ст. ст. 10-11; 158-162; 171-2 КАС
України, -

П о с т а н о в и в :

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.І.Селіщева