Справа № 826/1230/13-а
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року м.
Київ К/800/31672/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Винокурова
К.С.,

Олексієнка
М.М.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою товариства з
обмеженою відповідальністю "Бетон
Комплекс" до Територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Київській області та місті Києві
(далі - Територіальне управління
Держгірпромнагляду) та його головного
інспектора з охорони праці Заболотного
Андрія Миколайовича (далі - Головний
інспектор з охорони праці
Заболотний А.М.) про визнання
протиправним та скасування припису,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Бетон
Комплекс" (далі - Товариство) на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року Товариство
пред'явило у суді зазначений позов, в
якому просило визнати протиправним та
скасувати припис № 1 від 7
грудня 2012 року, складений Головним
інспектором з охорони праці Заболотним
А.М. за формою Н-9, відносно директора
цього Товариства Гордєєва Р.А.

В обґрунтування позову зазначив, що цим
приписом Товариству запропоновано
розслідувати нещасний випадок, який
стався об 11 годині 14 листопада 2012 року
на території Товариства з його
працівником ОСОБА_6, та скласти акти за
формами Н-5 та Н-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
нещасний випадок, про який своєчасно не
повідомлено керівника підприємства чи
роботодавця потерпілого або внаслідок
якого втрата працездатності настала не
одразу, розслідується і береться на
облік згідно з цим Порядком протягом
місяця після надходження заяви
потерпілого чи уповноваженої ним
особи, яка представляє його інтереси
(незалежно від строку настання
нещасного випадку).

Оскільки ОСОБА_6 керівництво
Товариства про нещасний випадок не
повідомив, із заявою про його
реєстрацію та розслідування не
звернувся, то у Товариства відсутні
підстави та обов'язок здійснювати таке
розслідування. Окрім того, складаючи
спірний припис, Головний інспектор з
охорони праці Заболотний А.М. не
переконався, що нещасний випадок
дійсно мав місце та дійшов
передчасного висновку про його
наявність і характер, а тому
безпідставно зобов'язав Товариство
скласти акт за формою Н-1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом.

Посилаючись на те, що своїми діями
Головний інспектор з охорони праці
Заболотний А.М. звузив обсяг його прав
та вийшов за межі наданих йому
законодавством повноважень,
Товариство просило позов задовольнити.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 лютого 2013 року позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано припис № 1 за формою Н-9,
виданий 7 грудня 2012 року посадовою
особою Територіального управління
Держгірпромнагляду Головним
державним інспектором з охорони праці
Заболотним А.М. відносно директора
Товариства Гордєєва Р. А.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги
позивач посилається на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухваленої ним постанови та залишення в
силі постанови суду першої інстанції,
яка ухвалена відповідно до закону і
скасована помилково.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідачі просять залишити без змін
постанову суду апеляційної інстанції,
посилаючись на її законність і
обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що, оскільки
ОСОБА_6 чи уповноважена ним особа до
Товариства з питання настання
нещасного випадку не зверталися,
Товариство не мало правових підстав та
повноважень на проведення
розслідування обставин, викладених у
приписі, оскільки не виник юридичний
факт, з яким законодавство пов'язує
можливість початку розслідування
вказаних обставин. У зв'язку з тим, що
спірний припис був прийнятий Головним
інспектором з охорони праці Заболотним
А.М. до звернення ОСОБА_6 до
Товариства, він є передчасним та
свідчить про перевищення відповідачем
повноважень, наданих йому чинним
законодавством.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та, ухвалюючи нове рішення
про відмову Товариству в задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з того,
що спірний припис, яким Товариство
зобов'язано провести розслідування
вказаних в ньому обставин є законним,
отже, Головний державний інспектор з
охорони праці Заболотний А.М. під час
його прийняття діяв на підставі та в
межах повноважень, наданих йому чинним
законодавством України.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду з огляду
на таке.

Відповідно до статті 22 Закону України
від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ
"Про охорону праці" (у редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин) роботодавець повинен
організовувати розслідування та вести
облік нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій відповідно до
положення, що затверджується Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок.

Порядок проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 30
листопада 2011 року №1232 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 8 Порядку, про кожний
нещасний випадок потерпілий або
працівник, який його виявив, чи інша
особа - свідок нещасного випадку
повинні негайно повідомити керівника
робіт, який безпосереднього здійснює
контроль за станом охорони праці на
робочому місці, чи іншу уповноважену
особу підприємства і вжити заходів до
надання необхідної допомоги
потерпілому. Безпосередній керівник
робіт, у свою чергу, зобов'язаний,
зокрема, терміново організувати
надання першої невідкладної допомоги
потерпілому, забезпечити у разі
потреби його доставку до
лікувально-профілактичного закладу;
негайно повідомити роботодавця про те,
що сталося; зберегти до прибуття
комісії з розслідування (спеціального
розслідування) нещасного випадку
обстановку на робочому місці та машини,
механізми, обладнання, устаткування
(далі - устаткування) у такому стані, в
якому вони були на момент настання
нещасного випадку (якщо це не загрожує
життю чи здоров'ю інших працівників і
не призведе до більш тяжких наслідків
та порушення виробничих процесів), а
також вжити заходів до недопущення
подібних нещасних випадків.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що
роботодавець, одержавши повідомлення
про нещасний випадок, зобов'язаний,
зокрема, протягом доби утворити
комісію у складі не менш як три особи та
організувати проведення
розслідування.

Згідно з пунктом 14 Порядку комісія
зобов'язана протягом трьох робочих
днів з моменту її утворення, серед
іншого визначити, пов'язаний чи не
пов'язаний нещасний випадок з
виробництвом; скласти у п'яти
примірниках акт проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5)
згідно з додатком 3 та акт про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом, за
формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1)
згідно з додатком 4 (у разі, коли
нещасний випадок визнано таким, що
пов'язаний з виробництвом) і передати
їх роботодавцеві для затвердження.

У разі, коли нещасний випадок визнаний
комісією таким, що не пов'язаний з
виробництвом, складається акт за
формою Н-5.

За перевіркою матеріалів справи
встановлено, що 3 грудня 2012
року ОСОБА_6 звернувся до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області та місті Києві (далі -
Територіальне управління
Держгірпромнагляду) зі скаргою, в якій
повідомив, що з 1 липня 2011 року
працює слюсарем-ремонтником у
Товаристві. 14 листопада 2012 року,
приблизно об 11 годині, під час
перебування на робочому місці, у
робочий час, виконуючи доручення свого
безпосереднього керівника - майстра
ОСОБА_7, з ним стався нещасний випадок,
свідками якого були ОСОБА_8 та ОСОБА_9
Після обстеження у медичному пункті
Товариства, медична сестра направила
його на обстеження до медичної
установи, де його було оглянуто,
відкрито листок непрацездатності та
призначено лікування, яке він отримує
по теперішній час. Втім, керівництво
Товариства його станом здоров'я не
цікавиться, розслідування обставин та
причин виробничої травми не здійснює,
свідків нещасного випадку, який з ним
стався, звільнило з роботи, а про
нещасний випадок Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України не повідомило.

Зазначені обставини надають йому
підстави вважати, що керівництво
Товариства у такий спосіб намагається
приховати нещасний випадок на
виробництві, а це позбавить його
можливості отримати страхове
відшкодування. Просив вжити заходів
реагування щодо належного
розслідування нещасного випадку на
виробництві та дотримання
законодавства про працю.

Отримавши скаргу ОСОБА_6, Головний
інспектор з охорони праці Заболотний
А.М. 7 грудня 2012 року склав відносно
директора Товариства Гордєєва Р.А.
припис № 1 за формою Н-9, яким
запропонував провести розслідування
нещасного випадку, визнати чи не
визнати нещасний випадок таким, що
пов'язаний з виробництвом, скласти акт
за формою Н-5 і, у разі визнання
нещасного випадку таким, що пов'язаний
з виробництвом, затвердити акт за
формою Н-1, встановити причини
нещасного випадку, розробити план
заходів щодо запобігання подібним
нещасним випадкам.

Пунктом 33 Порядку передбачено, що
контроль за своєчасністю та
об'єктивністю проведення
розслідування нещасних випадків,
підготовкою матеріалів розслідування,
веденням обліку нещасних випадків,
вжиттям заходів до усунення причин
нещасних випадків здійснюють органи
державного управління, органи
державного нагляду за охороною праці,
виконавча дирекція Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та її робочі
органи, відповідно до компетенції.

Державна служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України (далі -
Держгірпромнагляд), відповідно до
Положення про неї, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 408/2011, є
центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення. Відповідно
до покладених на неї завдань, здійснює
контроль за своєчасністю та
об'єктивністю розслідування нещасних
випадків на виробництві, їх
документальним оформленням та обліком,
виконанням заходів з усунення причин
нещасних випадків; розглядає у
визначеному порядку звернення
громадян з питань, що належать до її
компетенції, та вживає у межах своїх
повноважень заходів щодо вирішення
порушених у зверненнях питань
(підпункти 9, 48 пункту 4 Положення про
Державну службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України).

Згідно з пунктом 34 Порядку, посадова
особа органу Держгірпромнагляду в
разі, зокрема, надходження скарги чи
приховування факту настання нещасного
випадку має право видавати обов'язкові
для виконання роботодавцем або робочим
органом виконавчої дирекції Фонду
приписи за формою Н-9 згідно з додатком
10 щодо необхідності проведення
розслідування (повторного
розслідування) нещасного випадку,
затвердження чи перегляду
затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1,
визнання чи невизнання нещасного
випадку таким, що пов'язаний з
виробництвом, складення акта за формою
Н-5 або Н-1.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком
апеляційного суду, що спірний припис №
1 від 7 грудня 2012 року є обґрунтованим, а
Головний інспектор з охорони праці
Заболотний А.М., приймаючи його,
діяв в межах повноважень та у спосіб,
визначений законом.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки висновки суду апеляційної
інстанції є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування ухваленої ним
постанови відсутні.

Доводи, касаційної скарги висновків
апеляційного суду та обставин справи
не спростовують.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Бетон
Комплекс" відхилити, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

К.С. Винокуров

М.М. Олексієнко