Справа № К-26574/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2014 р. м. Київ
К-26574/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 червня 2010
року в справі за його позовом до
Державної митної служби України,
Вінницької митниці про поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У січні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд з
вказаним адміністративним позовом, в
якому зазначав, що грудні 2008 року його
звільнено з посади головного
інспектора митного поста «Гайсин» за
неналежне виконання службових
обов'язків, що виявилось у порушенні
вимог законодавства України з питань
митної справи та призвело до
заподіяння матеріальних збитків
державі.

Вважаючи звільнення незаконним просив
суд скасувати накази про притягнення
до дисциплінарної відповідальності та
про звільнення з митних органів,
поновити на посаді та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2009 року позов задоволено: скасовано
наказ від 01 вересня 2008 року №1666-к в
частині притягнення до дисциплінарної
відповідальності; скасовано наказ від
10 грудня 2008 року №2635-к в частині
звільнення з митних органів; скасовано
наказ від 11 грудня 2008 року №189-к «Про
повний розрахунок ОСОБА_4»; поновлено
на роботі та стягнуто середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 червня 2010
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, позивач просив
суд скасувати рішення апеляційного
суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції. У обґрунтування
касаційної скарги зазначав, що
порушення вимог законодавства з питань
митної справи не вчиняв, службові
обов'язки виконував відповідно до
вимог посадової інструкції, а тому
звільнення є незаконним.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
публічну службу на посаді головного
інспектора митного поста «Гайсин»
Вінницької митниці.

Службовою запискою 1-го заступника
начальника Вінницької митниці від 01
серпня 2008 року повідомлено начальника
митниці про порушення вимог митного
законодавства працівниками митниці,
які виявлено 31 липня 2008 року під час
проведення перевірки митного поста
«Гайсин» та запропоновано провести
службове розслідування для
об'єктивного та всебічного з'ясування
обставин та умов, що сприяли скоєнню
порушень.

З метою перевірки викладених у
службовій записці фактів, наказом
начальником Вінницької митниці від 04
серпня 2008 року №379 призначено службове
розслідування.

15 серпня 2008 року складено акт
службового розслідування №5, яким
встановлено факти неналежного
виконання службових обов'язків
працівниками митного поста «Гайсин»,
що спричинило порушення вимог
законодавства. Зокрема головним
інспектором митного поста «Гайсин»
Вінницької митниці ОСОБА_4 порушено
вимоги пунктів 3.25, 6.8 Порядку
здійснення митного контролю й митного
оформлення товарів із застосуванням
вантажної митної декларації,
затвердженого наказом Держмитслужби
України від 20 квітня 2005 року №314, в
частині здійснення митного контролю
товарів, що переміщуються через митний
кордон України; пунктів 2.1, 2.13, 3.2, 3.4, 3.5,
4.2 наказу Вінницької митниці «Про
затвердження Положення про митний пост
«Гайсин» Вінницької митниці», в
частині виконання завдань, функцій та
прав, покладених на митний по-ст по
здійсненню митного контролю за
ефективним використанням вимог
законодавства щодо механізму
визначення митної вартості предметів,
що переміщуються через митний кордон
України; розділу 4 наказу Вінницької
митниці від 31 серпня 2007 року №444 «Щодо
контролю за доставкою та митним
оформленням товарів і транспортних
засобів»; пункту 2.1 наказу
Держмитслужби України від 04 грудня 2003
року №833 «Про затвердження Порядку
прийняття рішень про здійснення
митного оформлення товарів і
транспортних засобів поза місцем
розташування митного органу або поза
робочим часом, установленим для
митного органу, а також нарахування й
унесення плати за таке митне
оформлення»; пункту 1.3 наказу
Держмитслужби України від 03 липня 2006
року №551 «Про затвердження Порядку
заповнення й використання
попереднього повідомлення митного
органу про намір увезти товари на митну
територію України»; пункту 4.20 наказу
Держмитслужби України від 08 грудня 1998
року №771 «Про затвердження Положення
про порядок здійснення контролю за
доставкою вантажів у митниці
призначення»; пунктів 4.1, 4.2 Посадових
інструкцій в частині недотримання
урочистого зобов'язання посадових осіб
митної служби України, Присяги
державного службовця.

Наказом начальника Вінницької митниці
від 18 серпня 2008 року №127 за порушення
Присяги державного службовця, що
виявилося у несумлінному ставленні до
виконання службових обов'язків та
порушенні вимог законодавства з питань
митної справи, направленно подання до
Державної митної служби України для
прийняття рішення щодо припинення
подальшої роботи позивача в митних
органах.

Пунктом 2 наказу голови Державної
митної служби України від 01 вересня 2008
року №1666-к визначено, що питання
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
вирішити після закінчення його
тимчасової непрацездатності.

Наказом голови Державної митної служби
України від 10 грудня 2008 року №2635-к за
неналежне виконання службових
обов'язків, що виявилося у порушенні
вимог законодавства України з питань
митної справи та призвело до
заподіяння матеріальних збитків
державі ОСОБА_4 звільнено з митних
органів відповідно до пункту 1 статті 28
Дисциплінарного статуту митної служби
України.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем на
надано достатніх доказів порушення
позивачем законодавства з питань
митної справи, що призвело до
заподіяння матеріальних збитків
державі або вчинення ним інших дій, що
перешкоджають нормальному
функціонуванню державного органу.
Камеральну перевірку та контрольні
заходи проведені з порушенням
встановленої процедури, тому отримані
в результаті такої перевірки відомості
та зроблені висновки не можна визнати
обґрунтованими, а звільнення є
незаконним.

Скасовуючи рішення окружного суду та
відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що
обставини вчинених позивачем порушень
підтверджені матеріалами службового
розслідування, вантажно-митними
деклараціями, актами про проведення
митного огляду товарів, результатами
проведення митного огляду
автотранспортних засобів, складених
позивачем, відсутністю заяв суб'єктів
підприємницької діяльності або
рішення керівника на здійснення
митного оформлення у позаробочий час
за відповідними заявами суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
висновками та поясненнями експерта.
Крім того, перелічені обставини
встановлені постановою слідчого
прокуратури Гайсинського району від 04
листопада 2008 року та постановою
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 22 січня 2009 року
і є достатніми для застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження служби в митних
органах регулюється Конституцією
України, Митним кодексом України,
Законом України «Про державну службу»
(в частині, що не регулюється Митним
кодексом України) та Дисциплінарним
статутом митної служби України.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту митної служби України в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, порушення
службової дисципліни - протиправне,
винне (умисне чи необережне) діяння (дія
чи бездіяльність) посадової особи
митної служби, тобто невиконання
урочистого зобов'язання посадових осіб
митної служби, зокрема невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

У статті 22 Дисциплінарного статуту
визначено перелік діянь, які є
порушеннями службової дисципліни.
Зокрема такими діяннями є: порушення
вимог законів та інших
нормативно-правових актів України з
питань митної справи, державної служби,
а також наказів та розпоряджень
безпосередніх та/або прямих
керівників; порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України; інші
діяння, визначені як порушення
службової дисципліни законами та
іншими нормативно-правовими актами
України.

Діяння, визначені цим Статутом як
порушення службової дисципліни, є
дисциплінарними правопорушеннями.

Відповідно до пункту 6 статті 23
Дисциплінарного статуту за вчинення
дисциплінарного правопорушення до
посадової особи митної служби може
бути застосовано такий вид
дисциплінарного стягнення як
звільнення з митного органу.

Пунктом 1 статті 28 цього статуту
встановлено, що звільнення посадової
особи митної служби може мати місце в
разі порушення посадовою особою митної
служби вимог законів та інших
нормативно-правових актів України з
питань митної справи, що призвело до
заподіяння матеріальних збитків
державі, територіальній громаді,
юридичним чи фізичним особам.

Згідно статті 27 статуту дисциплінарне
стягнення має відповідати тяжкості
вчиненого дисциплінарного
правопорушення та ступеню вини особи.
При визначенні виду стягнення керівник
митного органу повинен враховувати
характер правопорушення, обставини, за
яких воно було вчинене, попередню
поведінку посадової особи митної
служби, її ставлення до служби і стаж
роботи в митних органах.

Визначаючи вид дисциплінарного
стягнення відповідачем обґрунтовано
застосовано крайній його захід у
вигляді звільнення з митного органу,
оскільки обставинами справи
підтверджено порушення позивачем
митного законодавства та посадової
інструкції, що призвело до заподіяння
матеріальних збитків державі.

Обставини вчинених позивачем порушень
відображені у висновку службового
розслідування, яке проведено з
дотриманням Порядку проведення
службових розслідувань у митних
органах України, спеціалізованих
митних установ та організаціях, у
наданих поясненнях по суті вчинених
порушень, позивач не заперечував їх.

За таких обставин, скасовуючи рішення
окружного суду та відмовляючи в
задоволенні позову, апеляційний суд
дійшов вірного висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

Рішення апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, передбачених
статтею 226 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для його
скасування та залишення в силі рішення
суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 червня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/