Справа № 0903/1194/12, 2а-340/2/13
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
Справа № 876/10549/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від 07
березня 2013 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій, скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2012 року позивач ОСОБА_1
звернулась в суд із адміністративним
позовом до відповідача УПФ України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області, в якому
просила: 1) визнати протиправними дії
відповідача щодо виплати позивачу
пенсії за період часу з 01.07.2012 р. по
даний час у розмірах менших, ніж
визначено Законом України «Про
пенсійне забезпечення»; 2) скасувати
рішення комісії УПФ України у
Верховинському районі від 26.10.2012 р. № 16
щодо утримання переплати з розміру
пенсії позивача в розмірі 20%; 3)
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивача,
зарахувавши стаж роботи з 27.09.1986 р. по
23.09.1991 р., та провести відповідні
пенсійні виплати за період з 01.07.2012 р. по
даний час.

В обґрунтування позовних вимог
покликалась позивач на те, що з липня 2012
року відповідач безпідставно зменшив
їй розмір пенсії, оскільки вона не
вчиняла неправомірних дій і не
подавала до УПФ для отримання пенсії
неправдивих відомостей про роботу в
кооперативі «Будівельник». Оскарженим
рішенням комісії від 26.10.2012 р. № 16
безпідставно вирішено утримувати з
пенсії позивача по 20% щомісяця до
повного погашення переплати, яка
виникла у зв'язку з поданням фіктивних
довідок про заробітну плату. Зазначала
позивач, що всупереч вимогам ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» її не попередили про
засідання комісії та не ознайомили з
рішенням про зменшення пенсійних
виплат. На думку позивача дії
відповідача є протиправними і
відповідач не мав права зменшувати
розмір пенсії без аргументованих
доказів.

Відповідач позову не визнав, у суді
першої інстанції подав заперечення,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від 07
березня 2013 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними та незаконними дії
відповідача та скасовано рішення
комісії УПФ України у Верховинському
районі Івано-Франківської області № 16
від 26.10.2012 р. щодо утримання переплати
пенсії у розмірі 53182,48 грн. та
зобов'язано виплатити суму утриманих
на підставі вище вказаного рішення
коштів з пенсії ОСОБА_1 з липня 2012 р.. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

З цією постановою суду не погодився
відповідач УПФ України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області та оскаржив
її в апеляційному порядку. Вважає
апелянт, що постанова суду винесена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що 25.01.2010 р.
позивач подала заяву до відповідача
про призначення їй пенсії за віком. До
заяви, зокрема, була додана довідка,
видана кооперативом «Будівельник», про
заробітну плату для обчислення пенсії
позивачу за період з 27.09.1986 р. по 23.09.1991
р.. 18.06.2012 р. головним спеціалістом
відділу внутрішнього аудиту УПФ
України у Верховинському районі було
здійснено зустрічне дослідження, за
наслідками якого встановлено, що
кооператив «Будівельник»
зареєстрований 14.04.1988 р., що свідчить
про те, що позивач не могла бути
працівником підприємства, яке фактично
ще не було створено. Однак наведений
факт судом першої інстанції не взято до
уваги. Крім цього, зазначає апелянт, що
у трудовій книжці відсутній запис про
роботу за період з 27.09.1986 р. по 23.09.1991 р. в
кооперативі «Будівельник», наказів
щодо призначення на роботу та
звільнення з роботи позивача в
кооперативі «Будівельник» не надано. У
зв'язку з наведеним, вважає апелянт, що
з боку позивача існують зловживання і
фактично немає підстав для врахування
роботи в кооперативі «Будівельник». А
тому, вважає апелянт, що з врахуванням
вимог ч. 1 ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
рішення відповідача про стягнення суми
пенсії, надміру виплачені позивачу
внаслідок зловживань з його боку є
обгрунтованим.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 07.03.2013 року та
винести рішення про відшкодування
позивачем надмірно виплаченої пенсії в
сумі 53182,48 грн..

Позивач подала заперечення на
апеляційну скаргу, в якому просить
залишити в силі постанову суду першої
інстанції від 07.03.2013 р., і відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
та межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального, права при дотриманні
норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Однак, оскаржена постанова суду першої
інстанції від 07.03.2013 року вказаним вище
вимогам не відповідає.

Так, суд першої інстанції
задовольняючи частково позовні вимоги
у резолютивній частині оскарженої
постанови не вказав, які саме дії
відповідача УПФ України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області визнаються
протиправними та незаконними. Також, не
вказано кого саме зобов'язано
виплатити і в чию саме користь суму
утриманих коштів з пенсії ОСОБА_1. Не
зазначено розміру таких коштів та
періоду виплати. Не обґрунтовано
питання про те, чому з липня 2012 року
слід повертати суму утриманих коштів
згідно рішення комісії № 16 від 26.10.2012
року, якщо таке рішення могло
виконуватись лише після його
прийняття.

Крім цього, суд першої інстанції не
обґрунтовано вийшов за межі позовних
вимог і вирішив питання про виплату
коштів утриманих з пенсії ОСОБА_1
згідно рішення комісії № 16 від 26.10.2012
року, оскільки адміністративний позов
такої позовної вимоги не містить.

З врахуванням наведеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність скасування
постанови суду першої інстанції від
07.03.2013 року і прийняття нової постанови
по суті позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції
встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1
перебуває на обліку в УПФ України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області та отримує
пенсію за віком.

У червні 2012 р. відповідачем проведено
перевірку матеріалів пенсійної справи
позивача, за результатами якої
виявлено, що 25.01.2010 року позивач подала
до органу Пенсійного фонду заяву про
призначення їй пенсії за віком до якої
були додані: довідка без дати та номеру
видана кооперативом «Будівельник» про
заробітну плату для обчислення пенсії
за період з 27.09.1986 р. по 23.09.1991 р.; копії
наказів від 04.05.1972 р. № 164/к, від 12.07.1981 р.
№ 154/к та від 18.02.2002 р. № 5, видані ВАТ
«Буркутець» про прийом, переведення та
звільнення ОСОБА_1 з даного товариства;
довідка від 28.01.2010 року №1 видана ВАТ
«Буркутець» про заробітну плату для
обчислення пенсії ОСОБА_1 за період з
01.01.1986 по 31.12.1991 року..

На думку відповідача вказана довідка
про заробітну плату в кооперативі
«Будівельник» містить неправдиві
відомості, оскільки цей кооператив
зареєстрований 14.04.1988 р., тоді як
довідку про заробітну плату видано за
період з 27.09.1986 по 23.09.1991 р., у трудовій
книжці відсутній запис про роботу за
цей період в кооперативі
«Будівельник», немає наказів щодо
призначення на роботу та звільнення з
роботи позивача в кооперативі
«Будівельник».

З цих підстав відповідач провів
перерахунок пенсії ОСОБА_1 та з липня 2012
року виплачував пенсію у розмірах
менших ніж позивач отримувала (а.с. 3).

26 жовтня 2012 року на засіданні комісії
по розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком), виплатою
та відмовою у призначенні (перерахунку)
пенсій УПФ України у Верховинському
районі Івано-Франківської області
прийнято рішення (протокол № 16) про
стягнення з пенсії позивача щомісячно
20 % до повного погашення переплати (а.с.
25). Підставою для прийняття такого
рішення були висновки УПФ щодо
переплати пенсії позивачу, яка виникла
в результаті представлення фіктивної
довідки про заробітну плату у
кооперативі «Будівельник».

Суд апеляційної інстанції вважає
безпідставними позовні вимоги про
визнання протиправними дій
відповідача щодо зменшення позивачу з
01.07.2012 р. розміру пенсії, та про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивача 01.07.2012 р..

Так, матеріалами адміністративної
справи підтверджуються доводи
відповідача УПФ України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області про те, що
нарахування і виплата позивачу ОСОБА_1
пенсії з врахуванням довідки виданої
кооперативом «Будівельник» про
заробітну плату позивача за період з
27.09.1986 р. по 23.09.1991 р., були здійснені
неправомірно, оскільки не
підтверджується факт роботи позивача у
вказаний період у кооперативі
«Будівельник» (а.с. 7, 35-40, 78-81, 73-77).

Тому, за результатами проведеної у
червні 2012 року перевірки, відповідачем
з липня 2012 року правомірно здійснено
перерахунок і виплату розміру пенсії
позивача, без врахування спірної
довідки кооперативу «Будівельник».

Враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що дії відповідача щодо
зменшення розміру пенсії є
правомірними, оскільки були вчинені
після перевірки достовірності поданих
позивачем документів.

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає підставною позовну вимогу
позивача щодо скасування вказаного
вище рішення комісії № 16 від 26.10.2012 р..

Так, відповідно до ч.1 ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм вказує на те, що
необхідними умовами для прийняття
Пенсійним органом рішення про
повернення пенсіонером надміру
виплачених сум пенсії є виплата таких
внаслідок зловживань з боку
пенсіонера.

У матеріалах адміністративної справи
немає і відповідачем не надано доказів
того, що при зверненні у січні 2010 року
позивача ОСОБА_1 до Пенсійного органу
для призначення пенсії позивачем було
вчинено умисні неправомірні дії щодо
подання завідомо неправдивих
відомостей, зокрема, довідки із
кооперативу «Будівельник», з метою
незаконного отримання більшого
розміру пенсійних виплат.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
зазначає, що питання про повернення
позивачу грошових коштів, які були
стягнені з позивача на підставі
вказаного вище рішення комісії № 16 від
26.10.2012 року, не являється предметом
судового дослідження, оскільки
адміністративний позов не містить
вимоги про повернення таких коштів, а в
матеріалах справи немає підтверджень
про те, що вказане рішення комісії
після 26.10.2012 року було звернено до
виконання.

З врахуванням наведеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що оскаржену постанову суду
першої інстанції від 07.03.2013 р., яка
винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
з неповним з'ясуванням судом обставин,
що мають значення для справи, слід
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задоволити
частково.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області -
задоволити частково.

Постанову Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від 07
березня 2013 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій, скасування
рішення, зобов'язати вчинити дії -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Визнати протиправним і скасувати
рішення (протокол № 16) від 26 жовтня 2012
року комісії по розгляду питань
пов'язаних з призначенням
(перерахунком), виплатою та відмовою у
призначенні (перерахунку) пенсій
Управління Пенсійного фонду України у
Верховинському районі щодо стягнення
із ОСОБА_1 щомісячно 20 відсотків пенсії
до повного погашення переплати.

У задоволенні решта позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк