Справа № 825/2957/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/2957/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі представника позивача -
Подрєзєнко А.І.,

представників відповідача -
Смуригіної К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
підприємство "Пожспецмаш" до
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.09.2014 звернувся з позовом до
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області і просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення Прилуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області від
17.07.2014 №/358, №/359 та №/360.
Свої вимоги мотивує тим, що податкові
повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ є
протиправними, оскільки висновки
відповідача, що містяться в акті
перевірки не відповідають дійсності.
Позивач зазначає, що акт від 04.06.2014 №
385/22/36459962 фактично цитує відомості
актів перевірок контрагентів
підприємства: ТОВ «Універсал-Сервіс»,
ПП «Булат Метал», ТОВ «Осава», ПП «Artez»,
ТОВ «Аріана-торг». Акт перевірки
контрагента позивача не може бути
підставою для висновків податкового
органу про відсутність реальної
господарської операції. Адже будь-який
акт перевірки платника податків
складається виключно з метою його
розгляду керівником органу податкової
служби для вирішення питання про
прийняття або не прийняття
відповідного податкового повідомлення
або податкового повідомлення-рішення
стосовно конкретного платника
податків. Крім того, при здійсненні
господарських операцій між ТОВ «ВП
«Пожспецмаш» та вказаними вище
постачальниками було отримано товар з
метою використання його у
господарській діяльності, сплачено
податок на прибуток та податок на
додану вартість в ціні вказаного
товару, що підтверджують первинні
бухгалтерські документи (надані
підприємством для проведення
перевірки), які надали підприємству
право на включення до валових витрат,
витрати на придбання товарів у
зазначених постачальників та право
включення до податкового кредиту з
податку на додану вартість суму
податку, сплаченого в ціні придбаних
товарів. Також, позивач наполягає на
тому, що відносини попередніх ланцюгів
постачань не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту
реальності господарської операції,
вчиненої між останнім у ланцюгу
постачань платником податків та його
безпосереднім контрагентом.
Відстуність документального
підтвердження сплати податку на додану
вартість попередніми постачальниками
у ланцюгу постачання товару не впливає
на право позивача на віднесення до
складу податкового кредиту, сплаченого
податку на додану вартість . Крім того,
податковим законодавством на покупця
товару, який є платником податків, не
покладено обов'язку здійснювати
контроль за дотриманням усіма
постачальниками товару вимог
законодавства щодо здійснення
господарської операції та виконання
обов'язку щодо сплати податку.
Враховуючи наведене, позивач просить
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, та визнати оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
неправомірними і скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали, просили в їх
задоволенні відмовити, пояснили, що
перевіркою встановлено, що в
перевіряємому періоді позивач мав
господарські взаємовідносини з ТОВ
«Універсал-Сервіс», з ТОВ «Осава», з ТОВ
«Аріона-торг», з ПП «Булат Метал» та з
ПП «Artez» щодо отримання
товарно-матеріальних цінностей
(фільтру напорного, тканини, природного
газу та іншого). Суми ПДВ за податковим
накладним, виписаним по даним
взаємовідносинам включено до складу
податкового кредиту, а суми витрат
включено до складу витрат що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування відповідного
податкового періоду. Як свідчать акти
перевірок ТОВ «Універсал-Сервіс», з ТОВ
«Осава», з ТОВ «Аріона-торг», з ПП
«Булат Метал» та з ПП «Artez» у зазначених
суб'єктів господарюванням відсутні
складських приміщень, обладнання та
устаткування, необхідного для
здійснення специфічної господарської
діяльності. Результати
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту свідчать про наявність
розбіжностей. Позивачем на перевірку
та в судове засідання не надавались
договори, що були укладені між
"Виробниче підприємство "Пожспецмаш" та
ТОВ «Універсал-Сервіс», з ТОВ «Осава», з
ТОВ «Аріона-торг», з ПП «Булат Метал» та
з ПП «Artez». Враховуючи зазначене,
Прилуцька ОДПІ просить відмовити
позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що працівниками
Прилуцької ОДПІ була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пожспецмаш» з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства під час здійснення
фінансово-господарських
взаєморозрахунків з ТОВ
«Універсал-Сервіс» за вересень-грудень
2012 року, ПП «Булат Метал» за жовтень 2012
року, ТОВ «Осава» за листопад 2012 року,
ПП «Arter» за грудень 2012 року, ТОВ
«Аріона-торг» за жовтень 2013 року. За
результатами перевірки складений акт
від 04.06.2014 року № 385_/22/36459962 (том №1,
а.с.11-52).

Перевіркою встановлено порушення:

- ч.1 ст. 203, 216, 662, 655, 658 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ «ВП
«Пожспецмаш» з зазначеними у акті
перевірки постачальниками;

- п.44.1 ст.44 , п.198.1 , п.198.2 , п.198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, якій після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного періоду у сумі
16855,00 грн., у т.ч. за вересень 2012 року у
сумі 13342,00 грн., жовтень 2013 року у сумі
3513,00 грн.;

- п.44.1 ст.44 , п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду, у сумі 31586,00 грн.,
у т.ч. за жовтень 2012 року у сумі 16540,00
грн., листопад 2012 року у сумі 4147,00 грн.,
грудень 2012 року у сумі 10899,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.8 ст. 138
Податкового кодексу України, у
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток на суму 53356,00 грн., в
т.ч. за 4 кв.2012 року на суму 50019,00 грн., 2013
рік у сумі 3337,00 грн.

На підставі акту перевірки Прилуцької
ОДПІ було винесено податкові
повідомлення-рішення:

№/358 від 17 червня 2014 року (форма Р),
яким позивачу визначено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість в розмірі 47379,00 грн., в тому
числі 31586,00 грн. основного платежу та 15793
грн. штрафних (фінансових) санкцій (том
№1, а.с.59);

№/359 від 17 червня 2014 року (форма В4),
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 16855,00 грн. (том
№1, а.с.60);

№/360 від 17 червня 2014 року (форма Р),
яким позивачу визначено суму грошового
зобов'язання по податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 80034,00
грн., в тому числі 53356,00 грн. основного
платежу та 26678,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (том №1, а.с.61).

Не погоджуючись з винесеними
Прилуцькою ОДПІ податковими
повідомленнями-рішеннями, позивач
31.07.2014 подав до Міністерства доходів і
зборів України скаргу №271 (том №2,
а.с.70-77), однак рішенням Державної
фіскальної служби України від 13.08.2014
№1506/6/99-99-10-01-15 про результати розгляду
скарги податкові повідомлення-рішення
- залишено без змін, а скаргу - без
задоволення (том №2, а.с.79-83).

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пожспецмаш» було
зареєстровано в якості суб'єкта
господарювання в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 26.05.2009 (том №2, а.с.103).

До того ж, основним видом економічної
діяльності ТОВ «Виробниче
підприємство «Пожспецмаш» є
виробництво кузовів для
автотранспортних засобів, причепів і
напівпричерів.

Під час проведення перевірки
Прилуцькою ОДПІ було встановлено, що
між ТОВ «Виробниче підприємство
«Пожспецмаш», як покупцем та ТОВ
«УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.», як постачальником
було укладено договір № 70 від 14.06.2012.

На виконання умов цього договору
сторонами виписано видаткові накладні
№139 від 22.06.2012, №510 від 04.09.2012, №410 від
17.10.2012, №675 від 23.10.2012, №938 від 10.12.2012 (том
№1, а.с.63-68); прибуткові ордери №ВП-06521
від 04.09.2012, №ВП-06892 від 17.10.2012, №ВП-06893 від
23.10.2012, №ВП-07521 від 01.11.2012, №ВП-07639 від
10.12.2012 (том №1, а.с.72-76); рахунки на оплату
№132 від 20.06.2012, №255 від 20.07.2012, №255 від
20.07.2012, №687 від 17.10.2012 (том №1, а.с.81-83).

ТОВ «УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.» було виписано
позивачу податкові накладні №410 від
04.09.2012, №523 від 04.09.2012, №656 від 16.10.2012, №679
від 19.10.2012, №772 від 06.11.2012, №945 від 04.12.2012
(том №1, а.с.97-102). Оплата наданих товарів
була здійснена згідно платіжних
доручень №4498 від 04.09.2012, №4998 від 16.10.2012,
№969 від 19.10.2012, №5245 від 06.11.2012, №5568 від
04.12.2012 (том №1, а.с.88-92).

Під час проведення перевірки
Прилуцькою ОДПІ було встановлено, що
між ТОВ «Виробниче підприємство
«Пожспецмаш», як покупцем та ПП «БУЛАТ
МЕТАЛ», як постачальником було
укладено договорів.

На виконання умов цього договору
сторонами виписано видаткові накладні
№РН-0000293 від 18.10.2012, №РН-0000309 від 07.11.2012
(том №1, а.с.68-69); прибуткові ордери
№ВП-06877 від 18.10.2012, №ВП-07169 від 07.11.2012 (том
№1, а.с.77-78); рахунки-фактури №СФ-0000377 від
15.10.2012, №СФ-0000406 від 05.11.2012 (том №1,
а.с.84-85).

ПП «БУЛАТ МЕТАЛ» було виписано
позивачу податкову накладну № №33 від
17.10.2012 (том №1, а.с.103). Оплата наданих
товарів була здійснена згідно
платіжних доручень №926 від 17.10.2012, №5249
від 06.11.2012 (том №1, а.с.93-94).

Під час проведення перевірки
Прилуцькою ОДПІ було встановлено, що
між ТОВ «Виробниче підприємство
«Пожспецмаш», як покупцем та ТОВ
«Осава», як постачальником було
укладено договір № 277 від 30.10.2012.

На виконання умов цього договору
сторонами виписано видаткову накладну
№Но051101 від 05.11.2012 (том №1, а.с.70);
прибутковий ордер №ВП-07119 від 05.11.2012
(том №1, а.с.79); рахунок на оплату №277 від
30.10.2012 (том №1, а.с.86).

ТОВ «Осава» було виписано позивачу
податкову накладну № 12 від 05.11.2012 (том
№1, а.с.104). Оплата наданих товарів була
здійснена згідно платіжного доручення
№5218 від 02.11.2012 (том №1, а.с.95).

Під час проведення перевірки
Прилуцькою ОДПІ було встановлено, що
між ТОВ «Виробниче підприємство
«Пожспецмаш», як покупцем та ПП «ARTEZ»,
як постачальником було укладено
договір.

На виконання умов цього договору
сторонами виписано видаткові накладні
№РН-200789 від 05.12.2012 (том №1, а.с.71);
прибутковий ордер №ВП-07548 від 05.12.2012
(том №1, а.с.80); рахунок-фактури №2/11*12 від
19.11.2012 (том №1, а.с.87); характеристика
продукції (том №1, а.с.125).

ПП «ARTEZ» було виписано позивачу
податкову накладну № 2 від 05.12.2012 (том
№1, а.с.105). Оплата наданих товарів була
здійснена згідно платіжного доручення
№5548 від 04.12.2012 (том №1, а.с.95).

Транспортування частини товару від ТОВ
«УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.», ПП «БУЛАТ МЕТАЛ»,
ТОВ «Осава», ПП «ARTEZ» здійснювалось
позивачем власними транспортними
засобами, що підтверджується
подорожніми листами вантажного
автомобіля від 04.09.2012, від 18.10.2012, від
23.10.2012, від 03.12.2012, від 03.12.2012, від 06.12.2012,
від 10.12.2012 Інша частина товару була
перевезена ТОВ «Делівері»на користь
позивача, що підтверджено актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№Д-00050645, №Д-00057713, №Д-00064582, №Д-00071476 (том
№1, а.с.112-123).

Під час проведення перевірки
Прилуцькою ОДПІ було встановлено, що
між ТОВ «Виробниче підприємство
«Пожспецмаш», як покупцем та ТОВ
«АРІОНА-ТОРГ», як продавцем було
укладено договір № А/13-62 від 23.10.2013 (том
№1, а.с.107-109), згідно умов якого
продавець зобов'язується передати
покупцю природний газ, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
газ на умовах даного договору.

На виконання умов цього договору
сторонами виписано акт
передачі-приймання природного газу від
31.10.2013, угода про зарахування
зустрічних однорідних вимог від 31.10.2013,
(том №1, а.с.110-111).

ТОВ «АРІОНА-ТОРГ» було виписано
позивачу податкову накладну №50 від
31.10.2013 (том №1, а.с.106).

Дані операції було відображено в
бухгалтерському обліку позивача, що
підтверджується картками рахунку 63.1;
картками рахунку 20 (том №1, а.с.174-192).

Дані операції було відображено в
податковому обліку позивача, що
підтверджується податковими
деклараціями з податку на додану
вартість за вересень 2012 року, за
жовтень 2012 року, за листопад 2012 року, за
грудень 2012 року, за жовтень 2013 року;
розшифровками податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів (Д5) (том №1, а.с.126-166).

Про наявність матеріальної бази у
позивача щодо здійснення
господарської діяльності свідчить те,
що ТОВ «Виробниче підприємство
«Пожспецмаш» орендує у ТОВ «Прилуцький
завод протипожежного і спеціального
машинобудування «Пожспецмаш» згідно
договору оренди №03/08-09-ПСМ від 03.08.2009
майно зазначене в специфікації (том №1,
а.с.193-210), що підтверджується актами
приймання-передачі майна в оренду №1,
№2 від 03.08.2009, №3 від 01.12.2009, №4 від 26.01.2010,
№5 від 26.02.2010, №6 від 31.03.2010, №7 від 30.04.2010,
№8 від 30.06.2010, №9 від 30.08.2010, №10 від 30.09.2010,
№11 від 30.10.2010, №12 від 21.12.2010, №13 від
18.01.2011, №14 від 28.07.2011, №15 від 29.07.2011, №16
від 28.12.2011, №17 від 30.01.2012, №18 від 18.04.2012,
№19, №20 від 02.07.2012, №21, №22 від 31.10.2012, №23
від 01.03.2013, №24 від 31.12.2013; додатковими
угодами №1 від 16.11.2009, №2 від 01.12.2009, №3
від 26.01.2010, №4 від 26.02.2010, №5 від 31.03.2010, №6
від 30.04.2010, №7 від 30.06.2010, №8 від 30.08.2010, №9
від 30.08.2010, №10 від 30.09.2010, №11/03/085-09-ПСМ/1581
від 20.12.2010, №12 від 21.12.2010, №13 від 18.01.2011,
№14/03/08-09-ПСМ/1400 від 28.07.2011, №15 від 29.07.2011,
№16 від 28.12.2011, №17 від 30.01.2012, №18 від
18.04.2012, №19 від 02.07.2012, №20 від 31.10.2012, №21
від 01.03.2013, №22 від 01.04.2013, №23 від 31.12.2013 зі
специфікаціями (том №1, а.с.211-251, том №2,
а.с.1-38).

Товариство з обмежено
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пожспецмаш» орендує у
Товариства з обмежено
відповідальністю «Прилуцький завод
протипожежного і спеціального
машинобудування «Пожспецмаш» згідно
договору оренди №28/7/9 від 28.07.2009
транспортні засоби зазначені в
специфікації (том №2, а.с.39-41), що
підтверджується актами
приймання-передачі транспортних
засобів в оренду №1 від 28.07.2009, №2 від
26.02.2010, №3 від 30.04.2010, №4 від 30.08.2010, №5 від
01.11.2010, №6 від 28.07.2011, №7 від 10.10.2011, №8 від
29.10.2011, №9 від 11.11.2011, №10 від 31.10.2012, №11
від 01.03.2013, №12 від 01.04.2013; додатковими
угодами №1 від 05.02.2010, №2 від 20.04.2010, №3
від 20.08.2010, №4 від 01.11.2010, №5 від 28.07.2011, №6
від 10.10.2011, №7 від 29.10.2011, №8 від 11.11.2011, №9
від 31.10.2012, №10 від 31.12.2012, №11 від 01.03.2013,
№12 від 01.04.2013 зі специфікаціями (том №2,
а.с.42-69).

Товари отримані від вищезазначених
контрагентів були використані в
господарській діяльності позивача, що
підтверджується вимогами №26 від 25.09.2012,
№1/11 від 07.12.2012, №72 від 11.12.2012, №6/61 від
24.10.2012, №1/58 від 23.10.2012, №1/90 від 08.11.2012, №372
від 08.11.2012, №1/90 від 08.11.2012; накладними на
переміщення №3953 від 25.09.2012, №5383 від
07.12.2012, №5530 від 18.12.2012, №4470 від 24.10.2012,
№4446 від 23.10.2012, №4807 від 08.11.2012, №4800 від
08.11.2012, №4807 від 08.11.2012; актом списання
№2015 від 30.11.2012; документами про видачу у
виробництво №ВПП-33902 від 28.11.2012,
№ВПП-37937 від 21.12.2012, №ВПП-28401 від 27.10.2012,
№ВПП-34618 від 30.11.2012 (том №2, а.с.116-139).

Згідно ст. 4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік та фінансова звітність
ґрунтуються на таких основних
принципах, зокрема превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Отже, на підтвердження включення
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 № 88,
зокрема: документи, що підтверджують
факт отримання товару від іншої особи
та документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.

Всі зазначені вище первинні
бухгалтерські документи оформлені у
відповідності до ст.. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 № 88 та
повністю відображають реальність
проведених господарських операцій між
Товариством з обмежено
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пожспецмаш» та ТОВ
«УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.», ПП «БУЛАТ МЕТАЛ»,
ТОВ «Осава», ПП «ARTEZ», ТОВ «АРІОНА-ТОРГ».

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно із п. 138.1 ст. 138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Отже, із положень зазначених норм
законодавства вбачається, що
формування платником податку витрат
підприємства допускається за умови
підтвердження відповідних сум
належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами, а також
використання отриманих за договором
підряду послуг у власній господарській
діяльності. Прилуцькою ОДПІ не надано
суду доказів того, що Товариство з
обмежено відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пожспецмаш» не було
використано у власній господарській
діяльності отримані від контрагента
послуги, надання таких послуг позивачу
підтверджено всіма необхідними
первинними документами.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що витрати на оплату товарів
згідно договорів укладених з ТОВ
«УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.», ПП «БУЛАТ МЕТАЛ»,
ТОВ «Осава», ПП «ARTEZ», ТОВ «АРІОНА-ТОРГ»,
позивач протягом перевіряємого
періоду правомірно, на підставі та пп.
14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, 138.2 ст. 138
Податкового кодексу України включив
до складу витрат підприємства, тобто
висновки Прилуцької ОДПІ про заниження
податку на прибуток та податку на
додану вартість є безпідставними, як і
подальше донарахування сум податку на
прибуток та податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу податковий кредит
- сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу;

Згідно із пп. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України
передбачено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Отже, із положень зазначених норм
законодавства вбачається, що
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
допускається за умови підтвердження
відповідних сум належним чином
оформленими документами. Такими
документами Податковий кодекс України
визначає податкові накладні. Наявність
таких податкових накладних, які
відповідають вимогам Податкового
кодексу України була встановлена і під
час проведення перевірки і в судовому
засіданні, тому у позивача були законні
підстави для формування податкового
кредиту з податку на додану вартість.

В судовому засіданні було встановлено,
що Прилуцька ОДПІ зробила висновки про
відсутність здійснення реальної
господарської операції між позивачем
та його контрагентами на підставі
висновків актів:

ДПІ в Оболонському районі м. Києва від
12.12.2013 №815/26-54-22-03-07/38119444 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Універсал. Сервіс.» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «МЕГАФУДЗ», TOB «ТКС ПОЛ», ПП
«БУКОВИНА СОНЯЧНА» та ПАТ
«МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ» за період
з 01.04.2012 по 30.06.2013», яким не встановлено
факту реального здійснення
господарських операцій з
постачальниками та покупцями та
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при визначення доходів
та витрат за період 01.04.2012 по 30.06.2013, які
підпадають під визначення ст.22, ст.134,
ст.138 Податкового кодексу України;

Костянтинівської ОДПІ Донецької
області від 10.06.2013 №635/22-1-36500030 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Булат Метал» з питань правильності
обчислення та своєчасності сплати до
державного бюджету ПДВ при проведенні
взаєморозрахунків з TOB «Матадор», за
березень-липень 2012 року та ТОВ
«Ангстрем Континенталь», за
червень-жовтень 2012 року, січень 2013
року», яким встановлено, що -
підприємство за реєстраційною адресою
не знаходиться та встановлено
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з продажу товарів (послуг)
підприємствам - покупцям у березні 2012 -
січні 2013 року;

ДПІ у Дніпровському районі м. Києва від
29.10.2013 №348/26-53-22-01-15-38134153 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Осава» щодо
документального підтвердження
господарських відносин з платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.01.2011
по 30.09.2013», в якому зазначено, що стан
платника 9 - направлено повідомлення
про відсутність за місцем знаходженням
та встановлено відсутність
управлінського та технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень та
автотранспорту, необхідні для
здійснення господарської діяльності;

ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя
від 02.08.2013 №29/08-31-22/31646308 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «Artez» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства при здійсненні
господарських операцій з
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період з
01.07.2010 по 02.08.0213», яким встановлено
відсутність необхідних умов для
здійснення господарських операцій,
відсутні основні фонди, технічних
персонал, виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби;

ДПІ у Деснянському районі м. Києва від
18.02.2014 №100/26-52-22-05/38213308 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Аріона-торг» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків їх реальності
та повноти відображення в обліку за
період з 01.10.2013 по 31.10.2013», яким
встановлено стан платника 9 -
направлено повідомлення про
відсутність за місцем знаходженням,
крім того, на підприємстві рахується 1
співробітник, встановлено відсутність
основних фондів, складських приміщень,
транспортних засобів необхідного для
здійснення специфічної господарської
діяльності у сфері постачання газу.

Суд вважає, що висновки Прилуцької ОДПІ
про відсутність реального здійснення
ТОВ «УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.», ПП «БУЛАТ
МЕТАЛ», ТОВ «Осава», ПП «ARTEZ», ТОВ
«АРІОНА-ТОРГ» поставок товарів за
договорами, укладеними з ТОВ
«Виробниче підприємство «Пожспецмаш»
є безпідставними та неправомірними,
оскільки акти Костянтинівської ОДПІ
Донецької області, ДПІ в Оболонському
районі м. Києва, ДПІ у Дніпровському
районі м. Києва, ДПІ у Хортицькому
районі м. Запоріжжя, ДПІ у Деснянському
районі м. Києва, не є підставами вважати
правочини такими, що не відбулися, та не
спростовує реальності виконання
господарських операцій, оскільки при
дослідженні факту здійснення
господарських операцій оцінюватися
повинні, перш за все, відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку. Фактично,
висновок про не підтвердження
реальності здійснення господарської
операції, зроблено без дослідження
договорів, первинних та інших
документів, складених між ТОВ
«Виробниче підприємство «Пожспецмаш»
та його контрагентами ТОВ
«УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.», ПП «БУЛАТ МЕТАЛ»,
ТОВ «Осава», ПП «ARTEZ», ТОВ «АРІОНА-ТОРГ».
В судовому засіданні було встановлено
наявність всіх необхідних первинних
бухгалтерських документів, що свідчать
про реальність отриманого товару
позивачем, надано суду докази
належного оприбуткування товару в
бухгалтерському обліку підприємства
та використання його у власній
господарській діяльності для
виготовлення продукції, що передбачена
видом діяльності позивача. Суд також
зазначає, що позивач не може нести
відповідальності за дії свого
контрагента.

Крім того, чинним податковим
законодавством не передбачено право
Прилуцької ОДПІ при складанні акту
перевірки одного платника податків
приймати за основу акт перевірки
іншого платника податків, як підставу
для висновку про наявність порушень з
боку першого.

Згідно з рішенням Європейського суду з
прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС"
АД проти Болгарії" (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке оподатковуваної ПДВ поставки,
який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу
України встановлює презумпцію
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

За змістом вказаної норми податковий
кредит вважається сформованим
платником податків правомірно, однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На думку суду позивачем доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, а відповідачем не
доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи те, що в судовому засіданні
було встановлено наявність всіх
підтверджуючих проведення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами первинних
бухгалтерських документів, суд вважає,
що позивачем доведено, що правочини,
укладені між ним та його контрагентами
- ТОВ «УНІВЕРСАЛ.СЕРВІС.», ПП «БУЛАТ
МЕТАЛ», ТОВ «Осава», ПП «ARTEZ», ТОВ
«АРІОНА-ТОРГ» спричинили реальні
юридичні наслідки для ТОВ «Виробниче
підприємство «Пожспецмаш», в судовому
засіданні встановлено факт
використання отриманих товарів
позивачем у власній господарській
діяльності, на виконання вимог
Податкового кодексу України отримано
належним чином оформлені податкові
накладні, які є підставою для
зарахування сум ПДВ до складу
податкового кредиту, а відповідачем не
доказана правомірність своїх дій.
Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що Прилуцькою ОДПІ неправомірно
зменшено ТОВ «Виробниче підприємство
«Пожспецмаш» суму від'ємного значення
суми податку на додану вартість та
донараховано податок на додану
вартість та податок на прибуток, а тому
позовні вимоги про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
/358 (форма Р), № /359 (форма В4), №
/360 (форма Р) від 17.06.2014 року,
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області № /358 (форма Р), № /359
(форма В4), № /360 (форма Р) від 17.06.2014
року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур