Справа № 816/3592/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/3592/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Лисака С.В.,

представника позивача - Білоярець І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтавхіммаш" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Полтавхіммаш" звернулося
до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 22 травня 2014
року №/10/10816/28-03-46/00217449.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач порушив права
та інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин через
безпідставне застосування штрафних
санкцій.

Так, на думку позивача, відповідачем
неправомірно нараховано ПАТ
"Полтавхіммаш" суму штрафних санкцій у
розмірі 416411,00 грн за порушення
граничного строку сплати податкового
зобов'язання з авансових внесків з
податку на прибуток приватних
підприємств. Зауважував, що позивач не
повинен нести відповідальність згідно
зі статтею 126 Податкового кодексу
України, оскільки сума, на яку замінено
податкове зобов'язання в уточнюючих
деклараціях не погашена, а зменшена.
Крім того, позивач звертає увагу суду,
що спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято без
урахування результатів розгляду
заперечень ПАТ "Полтавхіммаш".

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча у матеріалах справи
наявні докази, що він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.

У своїх письмових запереченнях
зазначав, що у травні 2014 року була
проведена камеральна перевірка про
несвоєчасну сплату податкового
зобов'язання з податку на прибуток ПАТ
"Полтавхіммаш". Під час перевірки
ревізором-інспектором було виявлено,
що у порушення пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України позивачем
податкове зобов'язання з податку на
прибуток за 2013 рік погашено з
порушенням терміну сплати шляхом
подання уточнюючої декларації.
Затримка розрахунку з бюджетом
допущена у межах до 30 календарних днів
наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання у сумі 416411,00
грн. Наполягав, що зазначене порушення
тягне за собою відповідальність,
передбачену пунктом 126.1 статті 126
Податкового кодексу України, тому
вважає, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийняте згідно
вимог чинного законодавства.

Згідно частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи, що матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, суд
вважає за можливе проводити розгляд
справи за даної явки та наявними у
справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що Публічне
акціонерне товариство "Полтавхіммаш"
зареєстроване як юридична особа 12
липня 1994 року Виконавчим комітетом
Полтавської міської ради,
ідентифікаційний код 00217449, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії АА №732295,
копія якої наявна у матеріалах справи
/а.с. 75/.

Судовим розглядом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що у
період з 07 травня 2014 року по 08 травня 2014
року Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів проведено камеральну
перевірку про несвоєчасну сплату
податкової звітності з податку на
прибуток.

За результатами перевірки складено Акт
від 08 травня 2014 року №263/28-03-46/00217449 /а.с.
12-14/, у якому встановлено порушення
пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу
України у частині несвоєчасної сплати
податкового зобов'язання, зазначеного
у податковій декларації за кодом
платежу 11024000 "Авансові внески з податку
на прибуток приватних підприємств"
податковий борг по основному платежу у
сумі 416411 грн погашено 11 березня 2014 року,
термін затримки сплати грошових
зобов'язань складає 6 календарних днів.

За результатами перевірки
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників податків у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів прийнято податкове
повідомлення рішення від 22 травня 2014
року №/10/10816/28-03-46/00217449, яким
позивача зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 41641,10 грн за затримку на 6
календарних дні сплати суми грошового
зобов'язання у розмірі 416411,00 грн /а.с. 21/.

За наслідками адміністративного
оскарження податкове повідомлення
рішення від 22 травня 2014 року
№/10/10816/28-03-46/00217449 залишено без
змін, а скарги позивача без задоволення
/а.с. 26-43/.

Позивач не погодився із зазначеним
податковим повідомленням-рішенням та
оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що наказом
Міністерства доходів і зборів України
"Про встановлення простою у роботі
територіальних органів Міндоходів" від
08 липня 2014 року №381 встановлено простій
у роботі територіальних органів
Міндоходів.

Згідно пункту 4.3 пункту 4 вищевказаного
Наказу на період простою виконання
функціональних обов'язків з
обслуговування великих платників, які
перебувають на обліку в СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів покладено в
межах компетенції на Центральний офіс.

Тобто, саме Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників в межах компетенції виконує
обов'язки з обслуговування великих
платників податків, зокрема, і
Публічного акціонерного товариства
"Полтавхіммаш" та є належним
відповідачем у справі.

Надаючи оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню від 22
травня 2014 року №/10/10816/28-03-46/00217449,
суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 14.1.39
пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу,
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту
14.1 названого Кодексу, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

У відповідності до пункту 54.1
статті 54 зазначеного Кодексу
встановлено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів
справи, ПАТ "Полтавхіммаш" 03 березня 2014
року подано податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік № /а.с. 51/, у рядку 14 "Податок на
прибуток за звітний (податковий)
період" задекларовано суму -23854877,00 грн
/а.с.52-53/.

05 березня 2014 року позивачем
подано уточнюючі податкові декларації
з податку на прибуток підприємства за
2013 рік № /а.с. 58-60/ та від 07 березня
2014 року № /а.с. 65-67/, загальна сума
нарахованого до сплати податку на
прибуток за звітний (податковий) 2013 рік
(рядок 14 декларацій) склала -23483464 грн.

Контролюючим органом як під час
камеральної перевірки, так і під час
розгляду справи у суді не
заперечувалась правомірність вказаних
нарахувань.

Посилаючись на порушення
позивачем вимог діючого законодавства,
та як наслідок, обґрунтованість
застосування штрафних санкцій,
відповідач зазначає наступне.

Так, на думку контролюючого
органу, грошове зобов'язання з податку
на прибуток в сумі 416411,00 грн було
сплачено ПАТ "Полтавхіммаш" із
затриманням граничного строку сплати
на 6 календарних днів, оскільки така
сплата була проведена 11 березня 2014 року
шляхом погашення з переплати, яка
виникла внаслідок подання податкової
декларації з податку на прибуток за 2013
рік.

Однак, суд не погоджується з даними
твердженнями відповідача, враховуючи
наступне.

Статтею 126 Податкового кодексу
України визначено, що у разі якщо
платник податків не сплачує узгоджену
суму грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Суд зазначає, що подання
уточнюючих декларацій позивачем
змінило розмір податкового
зобов'язання, і проаналізувавши норми
податкового законодавства вважає, що
сума визначена посадовими особами ПАТ
"Полтавхіммаш" в уточнюючих
деклараціях по податку на прибуток не
погашена, а зменшена платником податку
самостійно.

Суд зазначає, що системний аналіз
статті 126 Податкового кодексу України
дає підстави категорично
стверджувати, що для застосування
штрафних санкцій обов'язковою і
необхідною передумовою є факт
погашення податкового боргу. Проте,
приймаючи оскаржуване рішення,
контролюючим органом не було
враховано, що відсутній факт погашення
(сплати) податкового боргу.

Пунктами 87.1. - 87.2. статті 87
Податкового кодексу України визначено
чіткий перелік джерел погашення
податкового боргу платника податків.
Джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Сплата грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів. Джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Враховуючи наведене суд дійшов
висновку, що не є погашенням
податкового боргу внесені зміни у
податкову звітність у порядку статті 50
Податкового кодексу України, а отже, за
відсутності погашення податкового
боргу застосування штрафних
(фінансових) санкцій за порушення
терміну сплати цього податкового боргу
(узгодженої суми податкового
зобов'язання) є передчасними.

Таким чином, на думку суду, встановлені
за наслідком проведеної перевірки
порушення позивачем вимог діючого
законодавства, у частині несвоєчасної
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання, не знайшли свого
підтвердження під час судового
розгляду, а тому застосування
контролюючим органом до позивача суми
штрафних санкцій на підставі
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення - є незаконним.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Полтавхіммаш"
до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Донецьку
Мідрегіонального головного управління
Міндоходів від 22 травня 2014 року
№/10/10816/28-03-46/00217449.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Полтавхіммаш" () витрати зі сплати судового збору
у розмірі 560,28 грн /п'ятсот шістдесят
гривень двадцять вісім копійок/.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 30
вересня 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова