Справа № 806/3012/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"13" жовтня 2014 р.
Справа № 806/3012/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "АРХІ-ТЕКТОР"
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" вересня
2014 р. у справі за позовом Приватного
підприємства "АРХІ-ТЕКТОР" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області про визнання
дій незаконними та скасування
постанови ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 Приватне підприємство
"Архі-Тектор" звернулось в суд з
адміністративним позовом, у якому, з
урахуванням уточнення , просило
визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Житомирській області щодо
проведення позапланової перевірки,
складання протоколу про вчинення
правопорушення і накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності; визнати протиправною та
скасувати прийняту Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Житомирській області
постанову № 42/9-ю від 18 червня 2014 року
про накладення штрафу на ПП
"Архі-тектор" за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних плат
- 109620грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року у позові ПП "Архі-Тектор"
відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, таке оскаржив позивач, який в
поданій апеляційній скарзі,
покликаючись на неповне дослідження
обставин справи, просить таку
скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити заявлені позовні вимоги
повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що не погоджується з
судовим рішенням, оскільки вважає
помилковими висновки суду про
обов"язок позивача, як автора і
розробника проектної документації на
об"єкт "Реконструкція частини жилого
будинку під офісні приміщення по
АДРЕСА_1 "передбачити у проектній
документації створення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення. На думку позивача,
даний об"єкт не відноситься до
громадських будинків і споруд, є
офісним приміщенням для роботи
працівників ветеринарної аптеки і не
передбачений для відвідувачів. Крім
того, зазначається в апеляційній
скарзі, суд не звернув увагу на те, що
завдання замовника не містило вимоги
щодо забезпечення умов
життєдіяльності маломобільних груп
населення Безпідставною вважає
позивач вказівку суду на порушення
Містобудівних умов і обмежень,
оскільки останні видані 12.03.2013 року, а
проект був розроблений 15.06.2012 року.

За висновками позивача, відповідач не
наділений повноваженнями здійснювати
архітектурно-будівельний контроль
щодо проектної документації.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності,
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів
визначаються законами України від
17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання
містобудівної діяльності» (набув
чинності з 12.03.2011), від 16.11.1992 № 2780-XII «Про
основи містобудування», а
відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
визначається Законом України від 14.10.1994
№ 208/94-ВР «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» .

Відповідно до статті 1 Закону України
від 16.11.1992 № 2780-XII «Про основи
містобудування», містобудування
(містобудівна діяльність) - це
цілеспрямована діяльність державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, громадян, об'єднань
громадян по створенню та підтриманню
повноцінного життєвого середовища, яка
включає прогнозування розвитку
населених пунктів і територій,
планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

В силу статті 5 вказаного Закону, при
здійсненні містобудівної діяльності
повинні бути забезпечені розробка
містобудівної документації, проектів
конкретних об'єктів згідно з вихідними
даними на проектування, з дотриманням
державних стандартів, норм і правил.

12 березня 2011 року набув чинності Закон
України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про
регулювання містобудівної
діяльності», відповідно до статті 39
якого прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до IV і V категорій складності,
здійснюється на підставі акта
готовності об'єкта до експлуатації
шляхом видачі інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
сертифіката у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.
Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Статтею 41 Закону України від 17.02.2011 №
3038-VI «Про регулювання містобудівної
діяльності» передбачено, що державний
архітектурно-будівельний контроль, як
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Частиною четвертою статті 41 Закону
України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що посадові особи
інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону, а також видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
робіт.

Згідно із статтею 1 Закону України від
14.10.1994 № 208/94-ВР «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності»,
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що призвели
до невиконання або неналежного
виконання вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
державними стандартами і правилами.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне.

На підставі декларації про готовність
об'єкта до експлуатації на об'єкт
будівництва: "Реконструкція частини
житлового будинку під офісні
приміщення по АДРЕСА_1" від 20 травня 2014
року, наказу Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Житомирській області від 28 травня 2014
року №272-ОД та направлення на
здійснення позапланової перевірки від
28 травня 2014 року № 55/13 посадовими
особами Інспекції у період з 29 травня
2014 року по 04 червня 2014 року проведено
позапланову перевірку з дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
на вказаний об'єкт будівництва (а.с. 88-91).

За результатами перевірки складені :

- акт перевірки від 04 червня 2014 року,
яким встановлено, що в
реконструйованому офісному приміщенні
по АДРЕСА_1, відсутній безперешкодний і
зручний доступ маломобільних груп
населення (відповідно до п.4.4 .5.6.6.1.2.6.1.9.
абз.1 п.12.1.1. п.12.1.2. 12.2.1. 12.2.4. 12.2.5 ДБН
В.2.2-9-2009 "Громадські будинки та споруди.
Основні положення" передбачається
пандус або піднімальна платформа,
площадка розміром не менше 1*2.5 м з
дренажем, поручні). За змістом
складеного акту приватне підприємство
"Архі-Тектор" розробило та передало
замовнику проектну документацію для
виконання будівельних робіт на об"єкті
будівництва, розроблену з порушенням
містобудівних умов і обмежень №12/13 від
12.03.2013 року, вимог містобудівного
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, у тому
числі за нестворення безперешкодного
життєвого середовища для осіб з
обмеженими фізичними можливостями та
інших маломобільних груп населення, а
саме, порушили вимоги п.4.4., 5.6.,6.1.2,6.1.9,.1
п.12.1.1. п.12.1.2. 12.2.1. 12.2.4. 12.2.5 ДБН В.2.2-9-2009
"Громадські будинки та споруди. Основні
положення ,4.1.6,6.1.1.,6.2.5,6.1.9 ДБН.В 2.2-17:2006
"Доступність будинків та споруд для
маломобільних груп населення", п.1 ст.31
ЗУ "Про регулювання містобудівної
діяльності";

- протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, за змістом
якого за результатами перевірки,
проведеної на об"єкті реконструкції
частини будинку під офісні приміщення
по АДРЕСА_1 виявлено порушення
Приватним підприємством "Архі-Тектор" -
автором та розробником проектної
документації шифр 20026-0612 на об"єкті
"Реконструкція частини житлового
будинку під офісні приміщення по
АДРЕСА_1 , яке розробило та передало
замовнику проектну документацію для
виконання будівельних робіт на об"єкті
будівництва, розроблену з порушенням
містобудівних умов і обмежень №12/13 від
12.03.2013 року, вимог містобудівного
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, у тому
числі за нестворення безперешкодного
життєвого середовища для осіб з
обмеженими фізичними можливостями та
інших маломобільних груп населення, а
саме, порушили вимоги п.4.4., 5.6.,6.1.2,6.1.9,.1
п.12.1.1. п.12.1.2. 12.2.1. 12.2.4. 12.2.5 ДБН В.2.2-9-2009
"Громадські будинки та споруди. Основні
положення ,4.1.6,6.1.1.,6.2.5,6.1.9 ДБН.В 2.2-17:2006
"Доступність будинків та споруд для
маломобільних груп населення", п.1 ст.31
ЗУ "Про регулювання містобудівної
діяльності", тобто, вчинило
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.1 ст.2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності";

-припис №20 від 04 червня 2014 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
державних будівель норм, стандартів і
правил , яким передписувалось усунути
зазначені в акті порушення чинного
законодавства та внести зміни в
проектну документацію, а саме,
передбачити безперешкодний і зручний
доступ маломобільних груп населення до
04.07.2014 року(а.с.11-15).

18 червня 2014 року відповідачем на
підставі зазначених документів
прийнято постанову № 42/9-ю про
накладення штрафу на Приватне
підприємство "Архі-Тектор" за вчинення
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, передбаченого ч.1 ст.2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" у розмірі
109620 грн.(а.с.16-17).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області при проведенні
перевірки, складанні протоколу про
вчинення правопорушення діяла в межах
своїх повноважень та у спосіб,
передбачений чинним законодавством, а
оскаржувана постанова № 42/0-ю від 18
червня 2014 року про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності на ПП "Архі-Тектор" в сумі
109620 грн. винесена з дотриманням
законодавства, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх вірними з огляду на наступне.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553.

Згідно з пунктом 5 цього Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкту
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкту архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкту; перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій;
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкту архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відповідно до абзацу 2 частини першої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які
здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за нестворення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, незабезпечення
приладами обліку води і теплової
енергії, а також за заниження категорії
складності об'єкта будівництва, а саме
проектна організація - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Системний аналіз наведених норм права
дає підстави для висновку про те, що суд
першої інстанції дійшов правильних
висновків у справі, оскільки
відповідач належними і допустимими
доказами довів правомірність своїх дій
щодо проведення перевірки.

Суд не погоджується з доводами
позивача стосовно того, що відповідач
має перевіряти об'єкти містобудівної
діяльності та дані декларації щодо
початку будівельних робіт тільки по
об'єктах ІV та V категорії складності,
оскільки Порядок №553 встановлює такі
обмежені тільки в частині здійснення
контролю за дотриманням ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкту архітектури, який за складністю
належить до IV та V категорій. Щодо
перевірки достовірності даних в
декларації, - таких обмежень Порядок не
містить.

У зв'язку із чим, суд приходить до
висновку, що підстави для проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, за
результатами якої було складено акт
від 04.06.14р., у відповідача були, та
відсутні підстави для визнання
протиправними дій щодо проведення
перевірки.

Правові та організаційні засади
здійснення архітектурної діяльності
визначаються Законом України «Про
архітектурну діяльність» від 20.05.1999р. №
687-XIV (у подальшому - Закон №687).

Відповідно до статті 1 Закону №687
об'єктами архітектурної діяльності
(об'єктами архітектури) є будинки і
споруди житлово-цивільного,
комунального, промислового та іншого
призначення, їх комплекси.

Статтею 9 Закону №687 передбачено, що
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Згідно з частиною першою статті 7
Закону №687 проект об'єкта архітектури
розробляється під керівництвом або з
обов'язковою участю головного
архітектора проекту та/або головного
інженера проекту, які мають
відповідний кваліфікаційний
сертифікат.

Відповідно до статті 26 Закону №687
архітектор, інші проектувальники, які
здійснюють роботи по створенню
об'єктів архітектури, зобов'язані
додержуватися державних стандартів,
норм і правил, вимог вихідних даних на
проектування.

Згідно з ДБН В.2.2-17:2006 маломобільні
групи населення - люди, що відчувають
труднощі при самостійному пересуванні,
одержанні послуги, необхідної
інформації або при орієнтуванні у
просторі. До маломобільних груп
населення відносяться інваліди, люди з
тимчасовими порушеннями здоров'я,
вагітні жінки, люди старшого (похилого)
віку, люди з дитячими колясками тощо.

Підпунктом 12.1.1 ДБН В.2.2-9-2009 «Будинки і
споруди. Громадські будинки та споруди.
Основні положення» передбачено, що при
проектуванні громадських будинків,
споруд та груп приміщень, як правило,
слід створювати рівні можливості
одержання послуг усіма категоріями
населення, у тому числі і
маломобільними.

Перелік об'єктів (будинків, споруд,
приміщень, місць обслуговування),
доступних маломобільним відвідувачам,
встановлюється завданням на
проектування.

Підпунктом 12.2.5 вказаних ДБН
передбачено, що за відсутності у
будинку ліфтів і неможливості
влаштування пандуса слід передбачити
встановлення спеціального підйомника
або ліфта, пристосованого для
індивідуального користування
відвідувачами на кріслах-колясках.

Пунктом 12.6.12 вказаних ДБН передбачені
параметри санітарно-гігієнічних
приміщень, а саме: розміри кабін
вбиралень для відвідувачів на
кріслі-колясці повинні мати ширину не
менше 1,65м та глибину 1,8м, двері мають
відчинятись назовні.

Пунктом 4.1 ДБН В.2.2-17:2006 «Будинки і
споруди. Доступність будинків і споруд
для маломобільних груп населення»
передбачено, що при проектуванні та
реконструкції громадських і житлових
будинків слід передбачати для
інвалідів і громадян інших
маломобільних груп населення умови
життєдіяльності, однакові з рештою
категорій населення.

Підпунктом 6.1.5 вказаних ДБН
передбачено, що приміщення, де можуть
перебувати інваліди на
кріслах-колясках, слід розміщувати на
рівні входу, найближчого до поверхні
землі. При іншому розміщенні приміщень
по висоті будинку, крім сходів, слід
передбачати пандуси, ліфти,
піднімальні платформи, вертикальні
підйомники або інші пристрої для
переміщення інвалідів.

Підпунктом 7.2.1 вказаних ДБН
передбачено, що при проектуванні
громадських будинків та споруд слід
керуватися положеннями, зокрема, ДБН
В.2.2-9, забезпечуючи потреби інвалідів
та інших маломобільних груп населення.
У зоні обслуговування відвідувачів
громадських будинків і споруд різного
призначення слід передбачати місця для
інвалідів і інших маломобільних груп
населення із розрахунку не менше 5%
загальної місткості закладу або
розрахункової кількості відвідувачів,
у тому числі і при виділенні зон
спеціалізованого обслуговування
маломобільних груп населення у
будинку.

Підпунктом. 6.1.2 ДБН В.2.2-25:2009 «Будинки і
споруди» передбачено, що для
маломобільних відвідувачів слід
передбачати пристрої і заходи для
безперешкодного доступу і зручного
користування приміщеннями цією
категорією відвідувачів: пандуси при
входах в будинок; належні двері і
тамбури; пристрої вертикального
підйому в будинках заввишки більше ніж
один поверх (за відсутності в них
пасажирських ліфтів); пристрої і
пристосування для інвалідів.

Пунктом 12.1.1 ДБН В.2.2-9-2009 визначено, що
при проектуванні громадських будинків,
споруд та груп приміщень, як правило,
слід створювати рівні можливості
одержання послуг усіма категоріями
населення, у тому числі і
маломобільними.

Вирішуючи питання про наявність
вказаного порушення, суд виходить з
того, що відповідно до пункту 12.1.2 ДБН
В.2.2-9-2009 якість проектних рішень
громадських будинків, доступних до
маломобільних груп відвідувачів,
повинна досягатися при дотриманні
наступних обов'язкових вимог:

- досяжності місця обслуговування,
забезпечення безперешкодного
переміщення відвідувачів;

- безпеки шляхів руху, місць
обслуговування і відпочинку
відвідувачів; забезпечення
своєчасного одержання повноцінної і
якісної інформації відвідувачами;

- комфортності середовища перебування
й обслуговування відвідувачів.

Таким чином, метою влаштування
спеціальних пристроїв є доступ
маломобільних груп населення до
послуг, що надаються суб'єктом
господарювання.

За висновком відповідача позивач, як
розробник проекту реконструкції, не
передбачив у проектній документації
безперешкодний і зручний доступ
маломобільних груп населення в
приміщення , чим порушив приписи
вказаних норм.

Суд, вирішуючи спір, правильно вказав
на те, що завдання на проектування
об'єктів будівництва складається
замовником та проектувальником з
урахуванням містобудівних умов і
обмежень. Завдання на проектування
об'єктів будівництва затверджується
замовником та погоджується з
проектантом.

Містобудівні умови та обмеження №12/13
від 12 березня 2013 року видані замовнику
ОСОБА_3 на вказаний об'єкт компетентним
на те органом, а саме Управлінням
містобудування, архітектури та
земельних відносин
Новоград-Волинської міської ради на
підставі поданого ОСОБА_3 замовлення №
108-13 у зв"язку з реконструкцією
квартири в нежитлове приміщення.

Відповідно до декларації про початок
виконання будівельних робіт на
вказаний об'єкт , яка зареєстрована
Інспекцією 09.04.2013 року, проектна
документація затверджена замовником
ОСОБА_3 20 березня 2013 року наказом №
1(а.с.86-87, 96).

Відтак, позивачу було відомо про
містобудівні умови і обмеження, які
видані замовнику до затвердження
робочого проекту, ще 12 березня 2013 року.

Крім того, колегія суддів апеляційного
суду звертає увагу і на таке.

Як вбачається з розробленого позивачем
робочого проекту реконструкції , в
розділі 6 "технологічні рішення"
зазначено, що офісна будівля
складається з ряду приміщень, а також
входу і виходу для відвідувачів та
персоналу , чим спростовується
твердження позивача, що офісне
приміщення не передбачене для
відвідувачів, а тому немає
необхідності облаштовувати доступ для
маломобільних груп населення.

При цьому, в наказі Замовника про
затвердження робочого проекту на
реконструкцію від 20.03.2013 року
зазначено, що реконструкція
здійснюється під офісні приміщення
магазину (а.с.96).

Враховуючи, що судом першої інстанції
на підставі належних доказів
установлено передачу позивачем
замовнику проектної документації для
виконання будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності оскаржуваної у справі
постанови відповідача від 18 червня 2014
року.

Доводи позивача про закриття справи
про адміністративне правопорушення
щодо головного архітектора проекту
Боровика А.П. за спливом строку
притягнення до адміністративної
відповідальності на правильність
постановленого рішення не впливають.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "АРХІ-ТЕКТОР" залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" вересня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Приватне підприємство
"АРХІ-ТЕКТОР"
пров.Ціолковського,4,м.Новоград-Волинсь
кий,Житомирська область,11700

3- відповідачу: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області м-н
С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

- ,