Справа № 2а-1381/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/58032/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області на
постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 09
березня 2011 року та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Івано-Франківській області
про зобов'язання підвищити пенсію,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року позивач звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що відповідач в порушення
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01
січня 2007 року по 31 жовтня 2010 року не
підвищував пенсію на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, внаслідок
чого виникла заборгованість, яку
просив стягнути.

Постановою Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 09
березня 2011 року позов задоволено
частково: зобов'язано здійснити
перерахунок та виплатити підвищення до
пенсії як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з 21
липня 2010 року по 21 січня 2011 року
включно, виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною першою статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням виплачених сум.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року рішення суду першої інстанції
змінено в частині звернення до
негайного виконання судового рішення.

У касаційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і таке
підвищення протягом 2007-2010 років не
проводилося.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
права позивача порушені та підлягають
поновленню з урахуванням строку
звернення до суду.

Змінюючи рішення міськрайонного суду
апеляційний суд виходив з того, що
помилково допущено до негайного
виконання постанову в цілому, а не в
межах суми стягнення за один місяць.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
регулює питання державної соціальної
підтримки дітей війни, дітям війни до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надане право Кабінету Міністрів
України у 2010 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2010 році
таке право використано не було, а тому
вказані норми не підлягають
застосуванню під час визначення
розміру спірних виплат, у зв`язку з чим
їх виплату слід здійснювати виходячи з
розміру, встановленого статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» установлено, що у 2011 році
норми і положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першої цієї
статті, тільки щодо визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Отже, право на підвищення пенсії, що
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
2010, 2011 роках виникло з 01 січня.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про те, що враховуючи
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, задоволенню підлягають
позовні вимоги з 21 липня 2010 року.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області залишити
без задоволення, а постанову
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 09
березня 2011 року та постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/