Справа № 822/3492/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3492/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В. за
участі:позивача: ОСОБА_6, представника
позивача:ОСОБА_7., представника
відповідача: Твардовської
Є.Ю.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 до
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області ,
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про визнання
неправомірною, скасування вимоги та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання неправомірною та
скасування вимоги про сплату боргу
№Ф-2464-25 від 07.08.2014 та до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про зобов'язання
припинити вносити відомості до
Державного реєстру застрахованих осіб
про нарахування єдиного соціального
внеску ОСОБА_6, як особі, що підлягає
виключно добровільному страхуванню за
відсутності договору про добровільне
страхування.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що оскаржувана
вимога ДПІ у м. Хмельницькому ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області щодо
сплати єдиного внеску є неправомірною,
оскільки позивач є фізичною
особою-підприємцем, отримує пенсію за
вислугою років на підставі положень
Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ". Зазначає, що
відповідно Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України", який набрав чинності 06.08.2011 та
ч.4, ст.4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", внесено зміни
внаслідок чого особи, які обрали
спрощену систему оподаткування
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні адміністративний
позов підтримали і просили його
задовольнити з підстав, що викладенні в
позовній заяві.

Представник ДПІ у м. Хмельницькому, в
судовому засіданні проти позову
заперечила, вказала, що оскільки
позивачу пенсія призначена за вислугу
років, позивач не звільняється від
плати ЄВ за себе та сплата здійснюється
на загальних підставах згідно з чинним
законодавством. Просила у задоволенні
позову відмовити.

Представник Управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому в
судове засідання не явилася, надала
суду клопотання про розгляд справи за
її відсутності, а також заперечення на
адміністративний позов, в якому
зазначила, що дії управління
пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому є правомірними і
відповідають вимогам чинного
законодавства України. В задоволенні
позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши письмові
докази по справі суд прийшов до
висновку, що у задоволенні
адміністративного суду слід відмовити,
враховуючи наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_6
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та є
платником єдиного податку, що
підтверджується копією свідоцтва
платника єдиного податку серії НОМЕР_1,
виданого 31.05.2012.

З 18 жовтня 1997 позивачу призначено
пенсію за вислугу років відповідно до
положень Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ", що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_2 від 04.11.1997.

Позивачу 08.06.2012 виповнилось 60 років, що
підтверджується копією його паспорта,
серії НОМЕР_3, виданої МУ УМВС України в
Хмельницькій області 19.09.1998, тобто
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" він досяг загального
пенсійного віку встановленого для
чоловіків, що надає йому право на
пенсію за віком. По даний час позивач
отримує пенсію за вислугу років.

Досліджуючи правомірність
оскаржуваної вимоги, суд виходить із
такого.

Право чоловіків на пенсію за віком, що
передбачене ч.1 ст.12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та ч.1 ст.26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пов'язується, зокрема, з
досягненням 60 років.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ" особи
офіцерського складу, прапорщики і
мічмани, військовослужбовці
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особи, які мають
право на пенсію за цим Законом при
наявності встановленої цим Законом
вислуги на військовій службі, службі в
органах внутрішніх справ і в державній
пожежній охороні, службі в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в органах і
підрозділах цивільного захисту,
податкової міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби України
мають право на довічну пенсію за
вислугу років.

Відповідно до пункту "б" статті 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ" право на
пенсію за вислугу років мають особи
офіцерського складу, прапорщики і
мічмани, військовослужбовці
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, звільнені зі
служби за вислугу років, за віком, за
станом здоров'я, у зв'язку із
скороченням штатів або
організаційними заходами і які на день
звільнення досягли 45-річного віку, а ті
з них, що є інвалідами війни, - незалежно
від віку, і мають загальний трудовий
стаж 25 календарних років і більше, з
яких не менше 12 календарних років і 6
місяців становить військова служба або
служба в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
цього Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом
України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України", які
набули чинності 6 серпня 2011 року), особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Ураховуючи вищенаведене, суд, на
підставі аналізу зазначених норм права
дійшов висновку, що ФОП, яким
призначено пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ" і які обрали
спрощену систему оподаткування, не
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску на підставі ч.4 ст.4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Зазначений висновок узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеному постанові від 15
квітня 2014 року (справа №21-59а14).

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, суд
прийшов до висновку, що при винесенні
оскаржуваної вимоги, відповідач діяв
на виконання вимог чинного
законодавства, позовні вимоги є
недоведеними та необґрунтованим.
Вимога ДПІ у м. Хмельницькому ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області про
сплату боргу №Ф-2464-25 від 07.08.2014 не
суперечить чинному законодавству,
відтак дана вимога не підлягає
скасуванню.

Суд зазначає, що оскільки позивач не
звільняється від плати ЄВ за себе та
сплата здійснюється на загальних
підставах згідно з чинним
законодавством, то дії управління
пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому є правомірними і
відповідають вимогам чинного
законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин,
норм чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що
представниками відповідачів
правомірність своїх дій доведена,
останні діяли в межах повноважень та
спосіб передбачений Конституцією та
законами України, а тому у задоволенні
позовних вимог позивача слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 29
вересня 2014 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак