Справа № 813/3852/14
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2014 року м. Львів
№ 813/3852/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі судді Клименко О.М. за
участю секретаря судового засідання
Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:
позивача: представник Цап І.Б.;
відповідача: представник Гурняк О.О.;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
«Олімп Плюс» до Буської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
Приватне підприємство «Олімп Плюс»
(далі - ПП «Олімп Плюс») звернулося до
суду з позовом до Буської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - Буська ОДПІ),
в якому просить визнати протиправним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення №/104/22-0 від 06.03.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято на
підставі акта перевірки №37/22-00/33465271 від
20.02.2014 року, в якому відповідачем
передчасно встановлено порушення
вимог податкового законодавства щодо
нереальності господарських операцій
із ТОВ «А-Знак». Зазначив, що під час
складання зазначеного акту перевірки
відповідачем не було досліджено
первинних документів по фінансово -
господарських взаємовідносинах між ПП
«Олімп Плюс» та ТОВ «А-Знак», оскільки
такі були викрадені, а позивачем вжиті
заходи щодо їх відновлення, в той же час
висновки щодо нереальності
господарських операцій із вказаним
контрагентом базуються виключно на
акті перевірки ДПІ у Печерському
районі м. Києва «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«А-Знак» від 22.08.2013 року №877/26-55-22-07/27193050,
який не може слугувати єдиною
підставою для висновків податкового
органу щодо порушення податкового
законодавства позивачем.

Позивач вважає висновки відповідача
щодо фінансово-господарських
взаємовідносин позивача з ТОВ «А-Знак»
необґрунтованими, а податкове
повідомлення - рішення протиправним.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечив з підстав, викладених
у письмових запереченнях від 26.06.2014
року. В яких зазначив, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
прийнято на підставі висновків акта
№37/22-00/33465271 від 20.02.2014 року, складеного
за наслідками позапланової виїзної
перевірки ПП «Олімп Плюс» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
при здійсненні
фінансово-господарських операцій із
ТОВ «Будівельна компанія «Адена», ТОВ
«А-Знак», ТОВ «Нові Технології ТПВ» за
період з 01.04.2012 року по 31.12.2013 року. В
основу акта перевірки ПП «Олімп Плюс»
щодо господарських операцій із ТОВ
«А-Знак» покладено висновки акту
перевірки від 22.08.2013 року
№877/26-55-22-07/27193050, в якому зазначено, що
ТОВ «А-Знак» не знаходиться за
юридичною та фактичною адресою, не
представило документи до перевірки, у
нього відсутні виробничі потужності
для здійснення будь-якого виду
діяльності, а тому товариство
відобразило господарські операції
щодо придбання товарів (робіт та
послуг), які фактично не відбувались, а
отже є безтоварними.

Із урахуванням такої інформації, а
також листа позивача від 10.02.2014 року
№20/14 щодо неможливості представлення
первинних документів, у зв'язку із їх
викраденням, Буською ОДПІ зроблено
висновки, що ПП «Олімп Плюс» в
результаті здійснення безтоварних
операцій із ТОВ «А-Знак» безпідставно
включено до податкового кредиту ПДВ
87154,96 грн., в тому числі за серпень 2013
року - 17416,66 грн., за вересень 2013 року -
69738,30 грн.

Саме з цих мотивів податковий орган
прийняв податкове
повідомлення-рішення №/104/22-0 від
06.03.2014 року, яким ПП «Олімп Плюс»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму
130711,00 грн., і на думку відповідача,
підстав для його скасування немає.
Представник відповідача в судовому
засіданні просив в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представників
сторін, дослідив долучені до
матеріалів справи письмові докази,
оцінив їх в сукупності і встановив
наступні фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

ПП «Олімп Плюс» зареєстроване як
юридична особа 28.04.2005 року, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи А00
№365106.

З 07.02.2014 року по 13.02.2014 року Буською ОДПІ
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ПП «Олімп Плюс» з
питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування податку на додану
вартість при здійсненні
фінансово-господарських операцій із
ТОВ «Будівельна компанія «Адена», ТОВ
«А-Знак», ТОВ «Нові Технології ТПВ» за
період з 01.04.2012 року по 31.12.2013 року, за
результатами якої складено Акт
№37/22-00/33465271 від 20.02.2014 року (далі - акт
перевірки від 20.02.2014 року).

У висновках акта перевірки від 20.02.2014
року відповідач зазначив про порушення
ПП «Олімп Плюс» вимог п. 198.1, п. 198.2, п.198.6
ст. 198, п.201.10 ст. 201 Податкового Кодексу
України, в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість на суму 294624,00 грн., в т.ч.
за квітень 2012 р. на 36667,00 грн., за серпень
2012 р. на 2833,00 грн., за вересень 2012 р. на
84321,00 грн., за жовтень 2012 року на 20000,00
грн., за грудень 2012 року на 62000,00 грн.,
лютий 2013 року на 48333,00 грн., за березень
2013 року на 40470,00 грн.

Під час перевірки податковий орган
даючи оцінку правомірності віднесення
до складу податкового кредиту сум ПДВ,
використано: податкові декларації з
податку на додану вартість, реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних, базу даних ІАІС «Податковий
блок», Додаток №5 «Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»,
оборотно-сальдові відомості та
відомості аналітичного обліку по
рахунках: 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками», банківських виписок
та актів перевірок контрагентів
позивача, складених ДПІ у Печерському
районі м. Києва, в тому числі, щодо ТОВ
«А-Знак» від 22.08.2013 року №877/26-55-22-07/27193050.

В ході проведення перевірки, Буською
ОДПІ надіслано вимогу №499/10/22-00 від
07.02.2014 року про надання первинних
документів. На виконання вказаної
вимоги ПП «Олімп Плюс» надано
відповідь від 10.02.2014 року №20/14 щодо
неможливості надання документів по
контрагентах ТОВ «Будівельна компанія
«Адена», ТОВ «А-Знак», ТОВ «Нові
Технології ТПВ» у зв'язку із їх
викраденням, а на запити ПП «Олімп
Плюс» про відновлення документів, що
підтверджують взаємовідносини із
даними підприємствами, відповіді не
надходило.

26.02.2014 року позивачем подано
заперечення №27/14 до акту перевірки від
20.02.2014 року разом із відновленими
первинними документами щодо
підтвердження господарських операцій
із ТОВ «Будівельна компанія «Адена»,
ТОВ «Нові Технології ТПВ».

Згідно протоколу №5/22-00/33465271 від 03
березня 2014 року засідання постійної
комісії щодо розгляду спірних питань
Буської ОДПІ, рекомендовано не
приймати податкове повідомлення -
рішення щодо порушень, викладених в
акті перевірки при здійсненні
взаємовідносин з ТОВ «Будівельна
компанія «Адена», ТОВ «Нові Технології
ТПВ» на суму завищення податкового
кредиту 207470,00 грн. Порушення при
здійсненні взаємовідносин з ТОВ
«А-Знак» в сумі 87154,66 грн. визнати
правомірними.

На основі таких висновків,
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення №/104/22-00 від
06.03.2014 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
на 87154,00 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями на 43557,00 грн., яке позивач
оскаржив в судовому порядку.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Порядок проведення камеральних,
документальних (планових або
позапланових; виїзних або невиїзних) та
фактичних перевірок визначається ПК
України.

Згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Відповідно до п.78.7 ст.78 ПК України
перелік матеріалів, які можуть бути
підставою для висновків під час
проведення документальної
позапланової перевірки, та порядок
надання платниками податків
документів для такої перевірки
встановлено статтями 83, 85 ПК України.

Статтею 83 ПК України передбачено, що
для посадових осіб контролюючих
органів під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені вказаним Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Згідно з п.85.2 ст.85 ПК України платник
податків зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам контролюючих
органів у повному обсязі всі документи,
що належать або пов'язані з предметом
перевірки. Такий обов'язок виникає у
платника податків після початку
перевірки.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Дії податкового органу у разі
отримання від платника податків
повідомлення про втрату документів,
пов'язаних з предметом перевірки,
регламентовано п. 44.5 ст. 44 ПК України.

У відповідності до п. 44.5 ст. 44 ПК України
у разі втрати, пошкодження або
дострокового знищення документів,
зазначених в п. 44.1 і 44.3 цієї статті,
платник податків зобов'язаний у
п'ятиденний строк з дня такої події
письмово повідомити орган державної
податкової служби за місцем обліку в
порядку, встановленому цим Кодексом
для подання податкової звітності, та
митний орган, яким було здійснено митне
оформлення відповідної митної
декларації.

Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені документи протягом
90 календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
органу державної податкової служби,
митного органу.

У разі неможливості проведення
перевірки платника податків у
випадках, передбачених цим підпунктом,
терміни проведення таких перевірок
переносяться до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Як встановлено судом, 24.10.2013 року ПП
«Олімп Плюс» подано до контролюючого
органу письмове повідомлення щодо
викрадення документів, що належали
підприємству. Вказане підтверджується
довідкою Буського районного відділу ГУ
МВС України у Львівській області від
07.04.2014 року №1744. У відповідь на
повідомлення, Буською ОДПІ 28.10.2013 року
проінформовано позивача про обов'язок
відновлення втрачених документів
протягом 90 днів.

Як слідує з матеріалів справи,
позивачем протягом 90-денного строку з 26
жовтня 2013 року вживалися заходи по
відновленню втрачених документів, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи запитами від 30.10.2013
року, від 08.01.2014 року, від 20.01.2014 року, від
10.12.2013 року.

Зі змісту акту від 20.02.2012 року
вбачається, що в ході проведення
перевірки, Буською ОДПІ надіслано
вимогу №499/10/22-00 від 07.02.2014 року про
надання первинних документів. На
виконання вказаної вимоги ПП «Олімп
Плюс» направлено відповідь від 10.02.2014
року №20/14 щодо неможливості надання
документів по контрагентах ТОВ
«Будівельна компанія «Адена», ТОВ
«А-Знак», ТОВ «Нові Технології ТПВ» у
зв'язку із їх викраденням.

В той же час, в акті перевірки від 20.02.2014
року податковим органом не відображено
і не застосовано до спірних
правовідносин вимоги пункту 44.6 ст. 44 ПК
України, згідно якого контролюючий
орган мав право вважати, що витребувані
документи були відсутні у платника
податків на час складення податкової
звітності.

Крім того, відповідачем не надано
доказів про застосування до позивача
штрафних санкцій, передбачених п. 121.1
ст. 121 ПК України, яким встановлена
відповідальність за незабезпечення
платником податків зберіганні
первинних документів, облікових та
інших регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом.

Відтак, доводи контролюючого органу
щодо відсутності первинних документів
саме на час складання податкової
звітності у позивача за наслідками
здійснення господарських операцій із
ТОВ «А-Знак» не можна визнати
обґрунтованими.

В той же час, судом встановлено, що
підставами для висновків, викладених в
акті перевірки від 20.02.2014 р. №37/22-00/33465271,
став, зокрема, акт перевірки ДПІ у
Печерському районі м. Києва «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «А-Знак» від 22.08.2013 року
№877/26-55-22-07/27193050, в якому зазначено, що
ТОВ «А-Знак» не знаходиться за
юридичною та фактичною адресою, не
представило документи до перевірки, у
нього відсутні виробничі потужності
для здійснення будь-якого виду
діяльності, а тому товариство
відобразило господарські операції
щодо придбання товарів (робіт та
послуг), які фактично не відбувались.

З приводу такого підходу відповідача
до перевірки правомірності
декларування платником сум податку на
додану вартість підприємства слід
зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст.46-49 Податкового
кодексу України ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Якщо контрагент позивача в подальшому
не дотримувався у своїй діяльності
законодавчих норм, це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо них. Зазначені
обставини не є підставою для
нарахування позивачу додаткових
платежів у разі якщо останній виконав
усі передбачені законом умови щодо
віднесення сплачених сум до
податкового кредиту і має всі
необхідні для цього документальні
підтвердження.

Закон не ставить у залежність право
платника податку на бюджетне
відшкодування від податкового обліку
(стану) інших осіб і фактичної сплати
податку до бюджету як його
контрагентами, так і іншими учасниками
(контрагентами) по всьому ланцюгу
товарообігу. Чинне законодавство не
передбачає за покупцем обов'язку
сплачувати ПДВ повторно, якщо такий
податок не буде сплачений продавцем
або іншою особою, оскільки ПДВ, який
включено до ціни товару, є податковим
зобов'язання продавця товару і саме
продавець несе обов'язок по сплаті
цього податку до бюджету. Невиконання
чи неналежне виконання контрагентом
покупця свого обов'язку, а також
наявність інших обставин, що можуть
свідчити про недобросовісне ведення
господарської діяльності таким
контрагентом, не може створювати
наслідки для самого покупця.

Доказів на підтвердження того, що
позивач був обізнаний щодо
неправомірної, на думку податкового
органу, діяльності його контрагента,
прямої чи опосередкованої причетності
до такої діяльності з метою отримання
податкової вигоди не надано
відповідачем. Відносини між учасниками
попередніх ланок постачання товарів не
мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності вчиненої
між конкретними контрагентами. В разі
наявності у органу державної
податкової служби інформації щодо
порушення окремим платником податків
податкового законодавства, негативні
наслідки повинні застосовуватись саме
до цієї особи.

На спростування доводів податкового
органу та підтвердження податкового
статусу контрагента позивачем
долучено до матеріалів справи: Довідку
АА №639870 з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
Довідку про взяття на облік платника
податків від 02.08.2012 року №2462, Свідоцтво
про реєстрацію платника податку на
додану вартість, Свідоцтво про
державну реєстрацію юридичної особи та
Ліцензію щодо здійснення
господарської діяльності у
будівництві, пов'язані із створенням
об'єктів архітектури ТОВ «А-Знак».

Крім того, суд зазначає, що позивачем
відновлено первинні документи щодо
підтвердження господарських операцій
із контрагентами ТОВ «Будівельна
компанія «Адена» та ТОВ «Нові
Технології ТПВ», які надіслані на
адресу Буської ОДПІ 26.02.2014 року. Також,
відновлено і первинні документи щодо
господарських операцій із ТОВ «А-Знак»,
які долучено до матеріалів справи, а
саме: договори субпідряду, акти
приймання-передачі виконаних робіт,
податкові накладні, рахунки-фактури,
видаткові накладні, акти списання
(а.с.198-243).

В той же час, контролюючим органом під
час розгляду питання про прийняття
спірного рішення в частині визначення
податкових зобов'язань щодо
нереальності господарських операцій
позивача із ТОВ «А-Знак», безпідставно
не враховано вимоги абз.4 п.44.7 ст.44 ПК
України, яким визначено, що у разі якщо
надіслані у передбаченому абзацом
першим цього пункту порядку документи
надійшли до контролюючого органу після
завершення перевірки або у разі
надання таких документів відповідно до
абзацу другого цього пункту,
контролюючий орган має право не
приймати рішення за результатами
проведеної перевірки та призначити
позапланову документальну перевірку
такого платника податків.

Враховуючи з'ясовані обставини та
аналізуючи вищезазначені норми закону,
є підстави вважати, що оскаржуване
рішення відповідача прийнято без
належної перевірки та поспішно і
ґрунтуються на припущеннях, а
аргументи, якими відповідач доводить
відсутність реального виконання
господарської операції, є
безпідставними і не доводять
правомірності збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Із урахуванням вищевикладеного,
податковим органом не наведено
переконливих доводів та не доведено
існування обставин, які виключають
право позивача на формування
податкового кредиту у зв'язку із
господарськими операціями, що
відбулися між останнім та ТОВ «А-Знак»,
а тому не доведено належним чином
правомірність податкового
повідомлення-рішення, оскільки є
причини вважати, що воно прийнято на
підставі недостатньо обґрунтованих та
передчасних висновків про відсутність
реального характеру цих господарських
взаємовідносин.

Відтак прийняте на основі висновків
акта перевірки від 20.02.2014 року
податкове повідомлення - рішення
№/104/22-00 від 06.03.2014 року не
відповідає критеріям, визначеним ч. 3
ст. 2 КАС України, оскільки прийнято
необґрунтовано, без урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії) та
непропорційно. В той же час позивач
довів обґрунтованість позовних вимог
належними та допустимими доказами.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС
України суд приходить до висновку, що
таке податкове повідомлення-рішення
слід скасувати як протиправне.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України
понесені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 35, 71, 94, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Буської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області №/104/22-00 від 06.03.2014 року.

Присудити із Державного бюджету на
користь Приватного підприємства
«Олімп Плюс» (пл. Незалежності, 10, м.
Буськ, Львівська область, 80500, ) судовий збір у розмірі 261
(двісті шістдесят одна) грн. 43 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 03.10.2014 року.

Суддя
Клименко О.М.