Справа № 815/3257/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3257/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музика І.О.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1 (згідно
довіреності);

представника відповідача: Бриленко К.Б.
(згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одеса справу за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання незаконними та скасування
протоколу, припису та постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний
позов ФОП ОСОБА_3, за результатом якого
позивач просить визнати таким, що
складений із порушенням вимог чинного
законодавства Протокол № Б/Н від 26.03.2014
року; визнати незаконним та скасувати
Припис № Б/Н від 26.03.2014 року; визнати
незаконною та скасувати Постанову №
139/113-П від 07.04.2014 року, обґрунтовуючи
заявлені позовні вимоги наступними
доводами.

Як зазначає позивач, 08.10.2013 року,
між ним та Управлінням розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради
укладено договір оренди індивідуально
визначеного майна № 5/376, згідно умов
якого, ФОП ОСОБА_3 прийнято в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно - тверде
покриття, площею 128,73 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з
метою здійснення діяльності у сфері
торгівлі.

Згідно існуючого порядку, ТОВ «ЕКО
Градобудівельник» було розроблено
паспорт торгівельного ряду пунктів
дрібнороздрібної торгової мережі, в
якій позивач здійснює свою
господарську діяльність у сфері
торгівлі. Відповідно до розробленого
паспорту позивачем проводяться певні
роботи з метою поліпшення умов
впровадження торгівельної діяльності.

В травні місяці поточного року,
позивачу стало відомо, що відносно
нього, Інспекцією ДАБК в Одеській
області здійснено перевірку з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил.

Позивач зазначає, що дана перевірка є
протиправною, оскільки відсутній
об'єкт перевірки, як предмет державного
архітектурно-будівельного контролю,
так згідно доводів позивача,
торгівельний ряд в якому здійснюється
господарська діяльність відноситься
до некапітального будівництва, тобто є
тимчасовою спорудою, облаштування якої
здійснюється без застосування
містобудівних умов та правил
будівництва капітальних споруд з
фундаментами.

Крім того, позивач вказує, що перевірка
проводилась без його повідомлення про
її проведення та за його відсутності, з
результатами перевірки позивача не
ознайомлено, оскаржувані протокол,
постанова та припис не вручені, що
позивач вважає порушенням його прав, за
захистом яких він й звернувся до суду.

Також, позивач зазначає, що з
постановою Інспекції про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 07.04.2014
року, він не погоджується та вважає її
протиправною, посилаючись на те, що
Інспекція ДАБК в Одеській області
перевищила надані їй законом
повноваження та прийняла рішення яке
не входить до сфери її компетенції,
оскільки інспекція не є центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
тому не вповноважена законом на
прийняття таких рішень.

В ході судового розгляду справи,
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити.

Представник відповідача, заявлені
позовні вимоги не визнав, в їх
задоволенні просив відмовити,
посилаючись на безпідставність
тверджень позивача, правомірність
проведеної перевірки, а також
законність та обґрунтованість
прийнятих за її результатом,
оскаржуваних протоколу, постанови та
припису.

Суд, вислухавши сторони, свідка ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, приходить до
наступного висновку.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, на підставі звернення
депутата Одеської міської ради Варчука
С.Г. від 19.02.2014 року № 28/2, Наказу
Інспекції ДАБК в Одеській області від
30.12.2013 року № 176 «ОД», направлення для
проведення позапланової перевірки від
17.03.2014 року № 796, Інспекцією ДАБК в
Одеській області проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
ФОП ОСОБА_6, за адресою: м. Одеса, вул.
Південносанаторна,12.

За результатами проведеної перевірки,
складено акт від 21.0.2014 року, згідно
якого встановлено, що по вул.
Південносанаторна, 12, розміщений
торгівельний магазин «Морський» на
фундаменті, орієнтовною площею 44,8 кв.м,
який в даний час експлуатується та
об'єкт незавершеного будівництва -
споруда на фундаменті орієнтовною
площею 86 кв.м. Будівництво виконується
без будь-яких документів які б надавали
право на виконання будівельних робіт,
що є порушенням ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Перевіркою
також встановлено, що гр. ОСОБА_3
укладено договір оренди окремо
визначеного майна на тверде покриття,
площею 128, 73 кв. м від 08.10.2013 року № 5/376 з
Управлінням розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради. При обстеженні було
встановлено порушення п. 2
вищевказаного договору, а саме:
вищезазначене майно повинно бути
використано виключно для розміщення
та експлуатації некапітального
пункту дрібнорознічної торговельної
мережі, в той час як за вказаною адресою
розміщено споруду на фундаменті. Разом
з тим виявлено, що зазначений об'єкт
збудовано на земельній території,
призначеної для озелення та
благоустрою, що є порушенням п. 9.1
«Правил благоустрою території м.
Одеси». Згідно ДСТУ-Н Б В.1.2-16:13
«Визначення класу наслідків та
категорії складності об'єктів
будівництва» даний об'єкт слід
віднести до ІІ-ї категорії складності.

На підставі акту перевірки, 26.03.2014 року,
Інспекцією ДАБК в Одеській області
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, припис
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

07.04.2014 року, Інспекцією ДАБК в Одеській
області прийнято постанову № 139/113-п про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у сумі
43 848 грн.

Перевіряючи правомірність дій
відповідача, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 41 Закону
України від 17.02.2011 року № 3038-VI «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Орган державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядає відповідно до закону справи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 02.05.2011 року, № 533, затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно - будівельного контролю,
який визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Згідно положень п. 2 Порядку № 533,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Разом з цим, статтею 28 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», передбачені такі об'єкти
будівництва як «тимчасові споруди» та
«малі архітектурні форми», які
відносяться до некапітальних
споруджень.

Відповідно до положень ст. 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм
здійснюється відповідно до Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування.

Судом встановлено, що 08.10.2013 року,
між позивачем по справі ФОП ОСОБА_3 та
Управлінням розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради укладено договір оренди
індивідуально визначеного майна № 5/376,
згідно умов якого, ФОП ОСОБА_3 прийнято
в строкове платне користування окреме
індивідуально визначене майно - тверде
покриття, площею 128,73 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з
метою здійснення діяльності у сфері
торгівлі.

До суду в якості письмового доказу по
справі представлений Висновок Судової
незалежної експертизи України №
ЕД-2-1-37/14, складений 12.05.2014 року, згідно
якого бетонна основа торгівельного
ряду пунктів дрібнороздрібної
торгівлі по вул. Південносанаторній,
буд. 12 в м. Одесі, влаштована без
заглиблення в грунт та не являється
фундаментом; пункти торгового ряду
дрібно роздрібної торгівлі по вул.
Південносанаторній, буд. 12 в м. Одесі є
некапітальними.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
встановлено, що розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури.

Центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури є Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України відповідно до Положення про
Міністерство регіонального розвитку,
будівництво та житлово-комунального
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 31.05.2011 N
633/2011.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України N 244 від 22.10.2011 р. затверджено
Порядок розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за N
1330/20068.

Згідно положень п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності № 244 від 22.10.2011 року,
підставою для розміщення ТС є паспорт
прив'язки ТС (паспорт прив'язки ТС -
комплект документів, у яких визначено
місце встановлення ТС на
топографо-геодезичній основі М 1:500,
схему благоустрою прилеглої
території).

Замовник, який має намір встановити ТС,
звертається до відповідного
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради, районної
державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали
із зазначенням бажаного місця
розташування ТС, виконані замовником у
довільній формі на
топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів ТС з прив'язкою до
місцевості; реквізити замовника
(найменування, П. І. Б., адреса, контактна
інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.

В ході судового розгляду, допитаний в
якості свідка головний державний
інспектор інспекційного відділу № 1
Інспекційного управління в м. Одеса
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області ОСОБА_4, суду пояснив,
що під час перевірки ФО ОСОБА_3 був
відсутнім, жодних документів на об'єкт
будівництва, а також пояснень в
дослідження інспектора не надавалось,
висновки зроблені за результатом
візуального огляду. Особи, які були
присутні при перевірці представилися
батьками ОСОБА_3, та саме вони
відмовилися від підпису в акті, але
документів на підтвердження особи, та
повноважень представляти інтереси ФОП
Урсол останні інспектору не надавали

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що об'єкт
перевірки є некапітальною спорудою,
зведення якого не є предметом
регулювання ст.ст. 34, 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», у зв'язку з чим Інспекція
ДАБК в Одеській області при здійсненні
державного архітектурно - будівельного
контролю не врахувала положення ст. 28
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», що потягло
необґрунтовані висновки про порушення
позивачем законодавства у сфері
містобудівної діяльності та прийняття
безпідставного припису про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, яке
застосуванню до об'єкту перевірки не
підлягало.

На підставі зазначеного, в частині
оскарження припису, суд вважає
заявлені позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що заступником
начальника Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
в Одеській області прийнято постанову
№ 139/113-П від 07.04.2014 року, про визнання
ФОП ОСОБА_3 винним у вчинені
правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення» у
сфері містобудівної діяльності» з
накладенням штрафу у розмірі 43 848 грн.

Законом України № 5459-VI від 16.10.2012
року "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, інших центральних органів
виконавчої влади, діяльність яких
спрямовується та координується
через відповідних міністерств",
положення ч. 2 ст. 3, ст. 4 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" викладені у новій
редакції.

Відповідно до ст. 3, ст. 4 Закону
України "Про відповідальність за
порушення у сфері містобудівної
діяльності" справи про правопорушення,
передбачені цим Законом, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Накладати штраф від імені
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Таким чином, на рівні закону, коло
суб'єктів, яким надається право
розглядати справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
накладати штрафом було звуженим на
чітко визначеним.

Зазначені зміни у законі набули
чинності 18.11.2012 року.

Розділом ІІ «Прикінцеві
положення» Закону України № 5459-VI від
16.10.2012 року "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністерств", встановлено Кабінету
Міністрів України протягом трьох
місяців з дня набрання чинності цим
Законом: привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність з цим Законом;
забезпечити перегляд та скасування
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади їх
нормативно-правових актів, що
суперечать цьому Закону».

Постановою Кабінету Міністрів
України від 02 жовтня 2013 року № 735 було
затверджено Порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, яким внесено
зміни до Порядку № 244, зокрема щодо
повноважень керівників територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступників.

Цей Порядок визначає процедуру
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності (далі -
штрафи), що передбачені Законом України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" (далі - Закон).

Справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
розглядаються Держархбудінспекцією та
її територіальними органами (далі -
інспекції).

Накладати штраф від імені
інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та уповноважені
ним його заступники, керівники
територіальних органів
Держархбудінспекції та їх заступники у
межах своїх повноважень.

З урахуванням приписів Закону
України № 5459-VI, який має вищу юридичну
силу, у порівнянні з
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України, судом встановлено,
що положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 02.10.2013 року № 735 є
такими, що суперечать положенням
закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням викладеного, судом
встановлено. що після 18.11.2012 року,
відповідно до Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються лише
центральним органом виконавчої влади,
а накладати штраф мають право його
керівник та уповноважені ним посадові
особи центрального органу виконавчої
влади, що реалізує політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України № 187 від 19.11.2012 року, керівники
територіальних органів та їх
заступники, уповноважені від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України накладати штрафи у
сфері містобудівної діяльності, що
передбачені Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
кодексом України про адміністративні
правопорушення, у спосіб та у межах,
затверджених Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України положень про територіальні
органи та інших нормативно-правових
актів України на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Аналізуючи статус зазначеного
документу та можливість його
застосування при врегулювання спірних
правовідносин, що стосуються наявності
компетенції у суб'єкта владних
повноважень на прийняття відповідних
рішень, суд встановив наступне.

Указом президента України від
03.10.1992 року № 493/92 «Про державну
реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств та інших органів
виконавчої влади «установлено, що з 1
січня 1993 року нормативно-правові акти,
які видаються міністерствами, іншими
органами виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації».

Нормативно-правові акти,
зазначені в статті 1 цього Указу,
набувають чинності через 10 днів після
їх реєстрації, якщо в них не
встановлено пізнішого строку надання
їм чинності.

Відповідно до підпункту «б»
пункту 4 Положення про державну
реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств, інших органів виконавчої
влади, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 1992 року № 731, державній
реєстрації підлягають
нормативно-правові акти будь-якого
виду (постанови, накази, інструкції
тощо), якщо в них є одна або більше норм,
що мають міжвідомчий характер, тобто є
обов'язковими для інших міністерств,
органів виконавчої влади, а також
підприємств, установ і організацій, що
не входять до сфери управління органу,
який видав нормативно-правовий акт.

Судом встановлено, що Наказ
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України № 187 від 19.11.2012 року
«Про уповноваження територіальних
органів-інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (щодо
дозвільно-реєстраційних процедур та
здійснення заходів державного
архітектурно-будівельного контролю»
не пройшов державну реєстрацію в
Міністерстві юстиції України, не має
міжвідомчий характер, у зв'язку з чим,
не може визнаватись регуляторним
нормативно-правовим актом обов'язковим
для виконання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 9
КАС України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
сулу.

З урахуванням викладеного,
керуючись положеннями ч. 2 ст. 19
Конституції України, ч. 4 ст. 9 КАС
України, суд встановив, що Закон
України № 5459-VI має вищу юридичну силу в
регулюванні спірних правовідносин, у
зв'язку з чим положення Постанови
Кабінету Міністрів України від 02.10.2013
року № 735, Наказу Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України № 187 від 19.11.2012 року є такими, що
суперечать його положенню, таким
чином, повноваження у посадових осіб
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області накладати штраф від
імені центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю, за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності - відсутні.

На підставі викладеного, суд визнає
Постанову Інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області № 139/113-П від 07.04.2014
року, такою, що прийнята не
уповноваженим законом суб'єктом
владних повноважень, що також, з
урахуванням попередніх висновків, є
підставою для її скасування.

Питання правомірності протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 26.03.2014 року, суд не
вирішує, оскільки зазначений документ
не є рішенням індивідуальної дії, не
сприяє виникненню у позивача прав та
обов'язків, у зв'язку з чим предметом
судового розгляду в порядку
адміністративного судочинства не
являється.

За результатом розгляду справи, суд
дослідивши всі обставини справи у їх
сукупності, приходить до висновку про
обґрунтованість, законність заявлених
позовних вимог та можливість їх
часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86,
159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково
адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання незаконними та скасування
протоколу, припису та постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування.

Визнати протиправним та скасувати
Припис Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 26.03.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області № 139/113-П від 07.04.2014
року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний судом 07.10.2014 року.

Суддя

Н.В.Бжассо

Визнати протиправним та скасувати
Припис Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 26.03.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області № 139/113-П від 07.04.2014
року.

В іншій частині позову відмовити.

07 жовтня 2014 року