Справа № 2а-14245/12/0170/22
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/22473/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Тракало В.В.,
Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим на ухвалу
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 23.01.2013
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26.03.2013 у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремонтно-механічний
завод «Імпульс» про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим звернулося до суду з позовом про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсії, призначеної
на пільгових умовах за період з жовтня
2010 по листопад 2011 в розмірі 49840,01 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
23.01.2013, яка залишена без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013,
позовну заяву залишено без розгляду.

З такими рішеннями суду першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та направити справу до
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Пунктом 9 частини 1 статті 155 КАС України
передбачено, що суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо, зокрема, її було подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом. Підприємства та
організації з коштів, призначених для
оплати праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій.

Відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій призначених згідно з пунктами
«а-з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а саме плату,
що покриває фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій працівникам
за Списками № 1, 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
скаржником пропущено встановлений КАС
України процесуальний строк звернення
до суду, а причини пропуску визнанні
неповажними, оскільки положення пункту
15 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на дані правовідносини не
поширюються.

З такими висновками судів колегія
суддів погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки
заборгованість перед органами
Пенсійного фонду України з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій та недоїмка
зі сплати страхових внесків не є
тотожними поняттями, а тому положення
пункту 15 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на дані правовідносини не
поширюються і вимоги про стягнення
відповідної заборгованості повинні
бути заявлені у строки, передбачені
статтею 99 КАС України.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 232,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.01.2013 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013 у
даній справі без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
В.В. Тракало

І.В.Штульман