Справа № 810/5393/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року 810/5393/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Панченко Н.Д., розглянувши у порядку
письмового провадження у м. Києві
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
місті Славутичі Київської області до
Первинної профспілкової організації
Чорнобильської АЕС про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України у
місті Славутичі Київської області з
позовом до Первинної профспілкової
організації Чорнобильської атомної
електростанції про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій у розмірі 22874,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що згідно з даними особового
рахунку страхувальника у відповідача
утворився борг з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які працювали
на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і важкими умовами
праці за списком № 1 за травень місяць
2014 року. Посилаючись на частину другу
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663, позивач просить суд стягнути
суму заборгованості з відповідача.

Відповідач позову не визнав, в
обґрунтування заперечень зазначив, що
умови роботи в профспілковій
організації в принципі не можуть
вважатися роботами з особливо
шкідливими й важкими умовами праці.
Призначення працівникам позивача як
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи пенсії із
скороченням пенсійного віку є
загальнодержавною соціальною
гарантією, що передбачена Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", і це жодним
чином не пов'язується з умовами праці,
створеними працедавцем. Відтак,
витрати Пенсійного фонду у зв'язку з
виплатою пенсій працівникам
відповідача до настання визначеного
законом пенсійного віку мають
здійснюватися за рахунок коштів
Державного бюджету України, а не
перекладатися на працедавця.

02 жовтня 2014 року та 09 жовтня 2014 року до
суду надійшли клопотання про розгляд
справи за відсутності представників
сторін.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України суд ухвалою від
09.10.2014 постановив про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Первинна профспілкова організація
Чорнобильської АЕС є юридичною особою,
що зареєстрована виконавчим комітетом
Славутицької міської ради Київської
області, як платник страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування зареєстрована в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області на
підставі розрахунків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "а"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (список № 1), та частини
другої Прикінцевих положень Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача у зв'язку з
виплатою та доставкою пенсій
громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 за травень 2014 року на загальну
суму 22874,98 грн.

Вказані пенсіонери працювали на
підприємстві відповідача та
перебувають на пенсійному обліку у
позивача.

Як убачається з протоколів про
призначення пенсій вказаним
громадянам, їм призначено пенсії за
віком на умовах "за списком № 1".

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема підпунктом "а" частини першої
статті 13 Закону України від 05.11.1991 №
1788-XII "Про пенсійне забезпечення", а
саме: а) працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Як вбачається з матеріалів справи,
працівники відповідача виконували
роботу в зоні радіоактивного
забруднення Чорнобильської АЕС. Проте
шкідливі умови праці обумовлені їх
перебуванням в цій зоні, а не
виконанням роботи безпосередньо на
робочому місці в первинній
профспілковій організації
Чорнобильської АЕС.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 55 Закону України
від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій в залежності від
категорії особи. Призначення та
виплата пенсій цим категоріям
провадиться відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" і цього
Закону.

Так, особи, які постійно проживали або
постійно проживають чи постійно
працювали або постійно працюють у зоні
посиленого радіологічного контролю
(постраждалі від Чорнобильської
катастрофи 4 категорії) з урахуванням
положень статті 55 Закону України від
28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
набувають право на пенсію: чоловіки - в
55 років; жінки - в 50 років.

При цьому, згідно із статтею 63 Закону
України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, коштів, які
враховуються при визначенні
міжбюджетних трансфертів, та інших
джерел, не заборонених законодавством.

Тобто, фінансування витрат Пенсійного
фонду України на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, на користь осіб, яким пенсійний
вік знижено як постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з
таким зниженням має здійснюватись за
рахунок коштів державного бюджету.
Включення Пенсійним фондом таких
витрат до розрахунку з метою їх
відшкодування за рахунок відповідача,
за переконанням суду є неправомірним і
безпідставним.

Це означає, що підстави для стягнення з
відповідача витрат Пенсійного фонду
України на виплату пенсій громадянам
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які
працювали у відповідача, відсутні.

Водночас, сам по собі факт видачі
відповідачем довідки для отримання
пільгових пенсій за списком № 1 не може
бути підставою для стягнення з
відповідача суми виплачених цим особам
пенсій, оскільки у подальшому
зазначена пільгова пенсія особами, які
отримали такі довідки, не
оформлювалася.

При цьому, суд звертає увагу, що судами
вже надавалась відповідна правова
оцінка відсутності підстав для
стягнення з відповідача пенсій, які
призначені на пільгових умовах по
даним особами за попередні періоди.
Зокрема, постановою Київського
окружного адміністративного суду від
10.01.2012 у справі 2а-9736/12/1070, яка залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2012 та відповідно до ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 04.10.2012 №К/9991/44279/12, відмовлено у
задоволені позовних вимог Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області до Первинної
профспілкової організації
Чорнобильської АЕС про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 01.10.2012 у
справі № 2а-1904/12/1070, яка залишена без
змін відповідно до ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2013 відмовлено у задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області до первинної профспілкової
організації Чорнобильської АЕС про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13.06.2013 К/800/31150/13 відмовлено у
відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 01.10.2012 і
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2013,
оскільки суд касаційної інстанції
дійшов висновку, що зі змісту
оскаржуваних судових рішень не
вбачається наявність підстав щодо
допущення судами порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За загальним правилом, що випливає з
принципу змагальності, кожна сторона
повинна подати докази на підтвердження
обставин, на які вона посилається, або
на спростування обставин, про які
стверджує інша сторона.

Водночас, докази подані позивачем, не
підтверджують обставини, на які він
посилається в обґрунтування позовних
вимог та були спростовані доводами
відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що викладені у позовній заяві
доводи позивача є необґрунтованими, а
його вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Доказів понесення
яких-небудь судових витрат відповідач
суду не надав, вимог про їх
відшкодування не заявляв.

Таким чином, судові витрати
присудженню на користь відповідача з
Державного бюджету України не
підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 122, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд. Згідно з
частиною другою статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови

Суддя
Панченко Н.Д.

Постанову виготовлено у повному обсязі
та підписано 10.10.2014