Справа № 2а-1859/09/1370
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/40944/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Блажівської Н.Є.

Цвіркуна Ю.І.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі міста Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.11.2012 року

та постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03.02.2012 року

по справі №2а-1859/09/1370

за позовом Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
«Надра України» «Західукргеологія»

до Державної податкової інспекції у
Галицькому районі міста Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство Національної
акціонерної компанії «Надра України»
«Західукргеологія» звернулось до суду
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова про
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень від 11.06.2008 року
№/0 та №000162321/0, від 29.08.2008 року
№/1 та №000162321/1, від 07.11.2008 року
№/2 та №000162321/2, від 08.12.2008 року
№/3 та №000162321/3.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 03.02.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.11.2012 року, у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Галицькому районі м.
Львова на підставі направлень
проведено виїзну планову перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства.

За результатами перевірки, податковим
органом зазначено про заниження
позивачем податкових зобов'язань з
рентної плати за видобутий природний
газ та нафту на загальну суму 5232167,20 грн.

За висновками податкового органу, в
порушення ч.3 ст.14 Закону України від 12
липня 2001 року № 2665-III «Про нафту і газ»
(далі - Закон № 2665-III), п.2 та п.3 Порядку
обчислення та внесення до Державного
бюджету України рентної плати за нафту,
природний газ і газовий конденсат,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.03.2001 року №256,
встановлено заниження позивачем як
власником спеціального дозволу по
договорах про спільну діяльність,
податкових зобов'язань з рентної плати
за видобутий природний газ та нафту за
період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року.
Відповідач вважає, що позивач у 2007 році
не обчислював та не вносив до
Державного бюджету рентної плати за
нафту, природний газ та газовий
конденсат, проте ліцензії на
використання надрами видані позивачу.

На підставі висновків перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 11.06.2008 року
№/0, яким визначено податкове
зобов'язання по рентній платі за нафту,
що видобута в Україні, в сумі 5505579,15 грн.
з яких основний платіж - 3669026,10 грн. та
штрафні (фінансові) санкції - 1836 553,05 грн.
та від №00162321/0, яким визначено
податкове зобов'язання по рентній
платі за природний газ, що видобутий в
Україні, в сумі 2344711,65 грн. з яких
основний платіж - 1563141,10 грн. та штрафні
(фінансові) санкції - 781570,55 грн.

В порядку процедури адміністративного
оскарження спірні податкові
повідомлення-рішення були частково
скасовані.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 49 Закону № 2665-III у
разі, якщо діяльність, пов'язана з
користуванням нафтогазоносними
надрами, здійснюється на умовах
договору про спільну інвестиційну
діяльність, спільне виробництво,
виробничу кооперацію, один із
учасників цього договору зобов'язаний
мати відповідний спеціальний дозвіл на
користування нафтогазоносними
надрами.

Як встановлено судами, в
охоплений перевіркою період позивач
був учасником договорів про спільну
діяльність з геологічного вивчення, в
тому числі дослідно-промислової
розробки надр, що укладались між ДП НАК
«Надра України» «Західукргеологія»
(власником ліцензій (спеціальних
дозволів) на користування надрами) та
операторами (третіми особами), які
відповідно до умов укладених договорів
силами власного виробництва
здійснюють координацію спільної
діяльності, а також ведуть
бухгалтерський та податковий облік
спільної діяльності.

А відтак, враховуючи те, що один з
учасників договорів про спільну
діяльність - ДП НАК
«Надра України» «Західукргеологія»
мало відповідні ліцензії (спеціальні
дозволи), їх використання в межах
спільної діяльності є правомірним.

В Листі ДПА від 31.05.2007 року №550/3/15-0311
щодо тлумачення ст.49 Закону №2665-III
зазначено, що спільна діяльність в
надрокористуванні є чи не єдиним
механізмом залучення інвестицій у
нафтогазовидобувну сферу, а тому, за
наявності договору про спільну
інвестиційну діяльність, один із
учасників цього договору зобов'язаний
мати відповідний спеціальний дозвіл на
користування нафтогазоносними
надрами. Оскільки вказана стаття
допускає неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків
платника податків, то відповідно до
пп.4.4.1 п.4.1 ст.4 Закону України від 21.12.2000
року №2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (далі - Закон №2181-III) є
підставою для прийняття рішення на
користь платника податків.

Листом Державної податкової
адміністрації України, адресованим НАК
«Надра України» від 12.06.2007 року
№5631/6/15-0316 підтверджено, що у разі, якщо
платник податку, що приймає участь у
надрокористуванні на умовах спільної
діяльності сплачує (нараховує) рентні
платежі, то такі платежі
відображаються оператором спільної
діяльності у складі валових витрат у
відповідних рядках додатку Р1 до рядка
04.4 Звіту про результати спільної
діяльності на території України без
створення юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, з актів та довідок перевірок
державних податкових органів по місцю
реєстрації договорів спільної
діяльності, підтверджено та не
заперечується відповідачем,
правильність нарахування та
своєчасність сплати операторами
рентних платежів за нафту, газ і
газовий конденсат до Державного
бюджету України в 2007 році.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі міста Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.11.2012 року
та постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03.02.2012 року
по справі №2а-1859/09/1370 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підпис Блажівська Н.Є. підпис Цвіркун
Ю.І.

Ухвала складена у повному обсязі 03.10.2014
р.