Справа № К/9991/62091/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/62091/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області на
постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 5
лютого 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 26 серпня 2011
року,-

у с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся із
зазначеним позовом в якому просив
зобов'язати відповідача зарахувати
йому час перебування на інвалідності у
зв'язку з професійним захворюванням до
страхового стажу роботи із шкідливими
умовами, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах і у
пільгових розмірах.

Посилаючись на відмову Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
(далі УПФ) зарахувати йому до
пільгового стажу зазначений період
перебування на інвалідності, позивач,
вважаючи такі дії відповідача
протиправними, просив про задоволення
позову.

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 5
лютого 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 26 серпня 2011 року позов
задоволено, визнано неправомірними дії
та зобов'язано відповідача зарахувати
позивачу час перебування на
інвалідності у зв'язку з професійним
захворюванням за період з 14 вересня 1995
року по 12 лютого 2007 року до стажу роботи
із шкідливими умовами, який дає право
на призначення пенсії на пільгових
умовах і у пільгових розмірах.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
судові рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суди на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що час
перебування на інвалідності у зв'язку з
професійним захворюванням підлягає
зарахуванню до страхового стажу роботи
із шкідливими умовами, який дає право
на призначення пенсії на пільгових
умовах і у пільгових розмірах.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачу, з
серпня 1995 року безстроково встановлена
3 група інвалідності у зв'язку з
професійним захворюванням, яка
отримана ним під час роботи горного
робітника очисного забою 5-го розряду
підземного.

Починаючи з 14 вересня 1995 року до 12
лютого 2007 року позивач отримував
пенсію по інвалідності, а з 12 лютого 2007
року йому призначено пільгову пенсію
за віком, однак до пільгового стажу УПФ
не зарахувало час його перебування на
інвалідності у зв'язку з професійним
захворюванням.

Так, у відповідності до частини 5 статті
56 Закону України від 5 листопада
2011 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) час
перебування на інвалідності у зв'язку з
нещасним випадком на виробництві або
професійним захворюванням
зараховується до стажу роботи для
призначення пенсії за віком, а також до
стажу роботи із шкідливими умовами,
який дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах і у пільгових
розмірах (статті 13 і 14).

Водночас, згідно абзацу 1 частини 4
статті 24 Закону України від 9 липня
2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі
Закон № 1058-IV) періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Отже, з прийняттям Закону № 1058-IV
законодавець розділив поняття
«страховий стаж» та «стаж роботи».

При цьому, для призначення пільгових
пенсій за віком, у відповідності до
статей 13, 14 Закон № 1788-ХІІ враховується
саме стаж роботи, до якого, згідно
частини 5 статті 56, зараховується і час
перебування на інвалідності у зв'язку з
нещасним випадком на виробництві або
професійним захворюванням.

Також, колегія суддів не бере до уваги
доводів скаржника про те, що з
набранням чинності з 1 січня 2004 року
Законом № 1058-IV, час перебування на
інвалідності у зв'язку з професійним
захворюванням не зараховується до
страхового стажу, а також його
посилання на пункт 11 частини 1 статті
11 цього закону, оскільки вказаною
нормою визначено перелік осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню, до
яких позивач не належить оскільки в
період дії цього Закону отримував
пенсію по інвалідності, що не позбавляє
його права на пенсійне забезпечення в
порядку, встановленому чинним
законодавством.

За таких обставин, відповідач
неправомірно відмовив позивачу в
зарахуванні часу його перебування на
інвалідності у зв'язку з професійним
захворюванням до страхового стажу
роботи із шкідливими умовами, який дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах і у пільгових
розмірах, а тому суди дійшли правильних
висновків про наявність підстав для
задоволення позову.

Таким чином, рішення судів попередніх
інстанцій відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
відхилити, а постанову Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 5 лютого 2010 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області
від 26 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало