Справа № 2а/1570/6536/2011
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/58231/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси
Одеської області Державної податкової
служби

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2011 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року

у справі № 2а/1570/6536/2011

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби

про визнання протиправними дій та
скасування висновків акту перевірки, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року, адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3; позивач) до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби (далі - ДПІ
у Київському районі м. Одеси Одеської
області ДПС; відповідач) задоволено.
Визнано протиправними дії ДПІ у
Київському районі м. Одеси
Одеської області ДПС щодо складання
висновку, викладеного в акті
№ 1106/1701//72 від 24 травня 2011 року
про результати позапланової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань правових
відносин з Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТД Інтермаркет ЛТД»
за лютий 2011 року.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у
Київському районі м. Одеси Одеської
області ДПС, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25 листопада 2011 року, ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року та прийняти нове рішення, яким у
позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що відповідачем
проведено позапланову невиїзну
перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань правових
відносин з ТОВ «ТД Інтермаркет ЛТД» за
лютий 2011 року, за результатами якої
складено акт № 1106/1701//72 від 24
травня 2011 року.

У висновку вказаного акту
перевірки викладено думку про те, що
вчинені між позивачем та ТОВ «ТД
Інтермаркет ЛТД» правочини відповідно
до частин 1, 5 статті 203, частин 1, 2
статті 215, статті 228 Цивільного кодексу
України мають ознаки нікчемності.

За змістом статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинені ним при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

З урахуванням наведеного, можна дійти
висновку про те, що позивач на власний
розсуд визначає чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Водночас
належний захист прав та інтересів
особи можливий лише в разі існування
спірних правовідносин, тобто в разі
встановлення, що рішення, дія або
бездіяльність протиправно породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Складений за результатами
проведеної перевірки акт є носієм
доказової інформації, яка в подальшому
має використовуватись контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платнику податків грошових
зобов'язань. Акт перевірки складається
посадовими особами контролюючого
органу, позаяк це є їх службовою
діяльністю на виконання посадових
обов'язків із збирання доказової
інформації щодо дотримання платником
податків податкової дисципліни, та не
містить волевиявлення самого органу
щодо виявлених посадовими особами
фактів.

При цьому висновки акту перевірки
не є остаточними, оскільки платник
податків вправі надати свої зауваження
до відповідного акту, які можуть в
подальшому бути враховані податковим
органом під час вирішення питання про
здійснення нарахування грошових
зобов'язань за результатами перевірки.

Наявність акту перевірки чи
включення до його змісту певних
висновків самі собою не створюють
жодних перешкод для діяльності
платника податків, що зумовлює
відсутність порушень у реалізації
охоронюваних законом інтересів особи,
оскільки в такому разі правомірне
притягнення особи до набуття певних
благ не обмежується.

З огляду на викладене, ані акт
перевірки, ані дії посадових осіб
контролюючого органу щодо включення до
акту певних висновків не породжують
правових наслідків для платника
податків, тобто не змінюють стану його
суб'єктивних прав та не створюють
жодних додаткових обов'язків для
платника, що, в свою чергу, виключає
підстави для задоволення
адміністративного позову в
розглядуваній ситуації.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України законним вважається рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

За наведених обставин, порушення
судами норм матеріального та
процесуального права є підставою для
скасування постановлених у справі
судових рішень та прийняття нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби
задовольнити.

Скасувати постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
25 листопада 2011 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року.

Прийняти у справі нову постанову, якою
в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Острович С.Е.

Федоров М.О.