Справа № 2а-4222/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 р.
Справа № 125942/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника відповідача:
Тістечка Ю.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Логістіктранссервіс» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Логістіктранссервіс» до Львівської
митниці про скасування
повідомлень-рішень №3 та №4 від 09.02.2011
року,-

В С Т А Н О В
И Л А:

08.04.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування
повідомлень-рішень №3 та №4 від 09.02.2011
року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
проведена відповідачем перевірка є
необґрунтованою та незаконною, і дії
щодо перерахунку митної вартості
автомобіля є необґрунтованими,
оскільки при розмитненні даного товару
13.05.2010 року митний орган самостійно
визначив його митну вартість за
резервним методом, а належні до сплати
суми сплачені позивачем до бюджету.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що не надано належної оцінки
відсутності підстав для проведення
позапланової перевірки, ґрунтовно не
досліджено наявні в матеріалах справи
докази, які свідчать про відсутність
правових підстав для донарахування
ввізного мита та ПДВ, а також
проігноровано факт відсутності складу
порушення з боку позивача тих норм
(положень) Митного кодексу України, на
які посилається відповідач у
повідомленнях-рішеннях №3, №4 від 09.02.2011
року та на підставі яких донараховано
їм митні платежі.

У ході апеляційного розгляду
представник відповідача Тістечко Ю.Я.
надав пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що Акт перевірки та
повідомлення-рішення були надіслані
Львівською митницею на правильну
адресу, однак Товариством при
акредитації на Львівську митницю не
вказано конкретного кабінету (офісу) за
адресою місто Львів вулиця Городоцька
367А. Чинним законодавством у галузі
митної справи на митні органи
покладено обов'язок перевірки
правильності визначення митної
вартості товару, а тому в даному
випадку митниця діяла в межах своїх
повноважень і відповідно до вимог
закону.

Оскільки за наслідком проведеної
перевірки було Товариству
донараховано податкові зобов'язання по
ввізному миту та податку на додану
вартість, а тому правомірним є
застосування штрафних санкцій згідно
п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Логістіктранссервіс» є суб'єктом
господарювання, зареєстроване
Виконавчим комітетом Львівської
міської ради 23.04.2007 року.

На виконання листа Департаменту
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил Держмитслужби України
від 30.09.2010 р. № 20/06345 та на підставі
програми перевірки, затвердженої
наказом Львівської митниці від 11.01.2011 р.
№5 «Про проведення позапланової
документальної перевірки ТзОВ
«Логістіктранссервіс» () при митному оформленні товару
«Автомобіль легковий марки BMW модель
630і СА А» у митному оформленні товару за
ВМД №209000009/2010/011599 від 13.05.2010 р. проведено
перевірку Товариства на предмет
достовірності декларування товару
«Автомобіль легковий марки BMW модель
630і СА А» за ВМД №209000009/2010/011599 від 13.05.2010
р., за наслідком проведення якої
складено Акт від 25.01.2011 року №
002/11/209000000/35101990.

За результатами перевірки
відповідачем встановлено, що вартість
товару «Автомобіль легковий марки BMW
модель 630і СА А», кузов номер WBAEB31040CV75018,
двигун бензиновий, робочий об'єм
циліндрів двигуна 2996 см.куб., номер
двигуна №53В30А07936605, такий що був у
використанні, календарний рік
виготовлення 2007, модельний рік 2007, тип
кузова кабріолет-лімузин з відкидним
верхом, кількість місць включаючи
водія 4, дверей 2, колір сірий, для
пасажирських перевезень, виробник «BMW
AG»Німеччина» згідно ВМД від 30.03.2010 року
№ А100Е07Е43Е складає 45110 Євро в
результаті чого проведено перерахунок
належних до сплати сум митних платежів:
митна вартість автомобіля становить
45100 євро, що станом на 13.05.2010 р. складала
453471,34 грн., а тому з врахуванням
сплачених за ВМД сум митних платежів,
занижена сума податкового
зобов'язання, визначена за
результатами перевірки, складає 19305,20
грн., в т.ч: по ввізному миту 6032,87 грн., по
ПДВ 13272,33 грн.

На підставі Акта перевірки
відповідачем складено та надіслано
платнику повідомлення-рішення від
09.02.2011 року за № 3, яким донараховано
Товариству ввізне мито на загальну
суму 7541, 09 грн. (в тому числі за основним
платежем 6032,87 грн., за штрафними
санкціями 1508,22 грн.) та
повідомлення-рішення від 09.02.2011 року за
№ 4, яким донарахований податок на
додану вартість на загальну суму 16590,41
грн. (в тому числі за основним платежем
13272,33 грн., за штрафними санкціями 3318,08
грн.).

Не погодившись з винесеними Львівською
митницею повідомленнями-рішеннями №3
та №4 від 09.02.2011 року та висновками,
викладеними в акті перевірки від 25.01.2011
року, Товариство подало скаргу № 12/02/11
від 21.02.2011 року, що листом від 14.03.2011 року
за № 11/2010.15/4223 повернено без розгляду у
зв'язку з пропуском строку подання
скарги.

Відповідно до п. 1.1 ст.1 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Даним кодексом визначений вичерпний
перелік контролюючих органів, щодо
податкових відносин, до яких віднесені
і митні органи щодо мита, акцизного
податку, податку на додану вартість,
інших податків, які відповідно до
податкового законодавства
справляються у разі ввезення
(пересилання) товарів і предметів на
митну територію України або територію
спеціальної митної зони або вивезення
(пересилання) товарів і предметів з
митної території України або території
спеціальної митної зони.

Відповідно до ст. 46 Податкового кодексу
України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та/або сплати податкових
зобов'язань.

Відповідно до п. 62.1.3 ст. 62 Податкового
кодексу України податковий контроль
здійснюється шляхом перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотримання якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Митні органи у відповідності до ст. 41
Митного Кодексу України повинні
здійснювати митний контроль, який
включає в себе контроль за
правильністю визначення декларантом
митної вартості.

Як встановлено судом, згідно поданих до
митного оформлення ПД №209000009/2010/9286, CMR
від 19.04.2010 р. №0080430, Kaufvertrag № 04.264 від
16.04.2010 та ін., на митну територію України
ввезено «Автомобіль легковий марки BMW
модель 630і СА А», кузов номер WBAEB31040CV75018,
двигун бензиновий, робочий об'єм
циліндрів двигуна 2996 см.куб., номер
двигуна №53В30А07936605, такий що був у
використанні, календарний рік
виготовлення 2007, модельний рік 2007, тип
кузова кабріолет-лімузин з відкидним
верхом, кількість місць включаючи
водія 4, дверей 2, колір сірий, для
пасажирських перевезень, виробник «BMW
AG» Німеччина»вартістю 9000 Євро.

У відповідності до ст.265 Митного
Кодексу України митний орган здійснює
контроль правильності визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями цього Кодексу. Митний
орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.
Якщо митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Згідно ст. 266 Митного Кодексу України
Визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами:за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції). Якщо митна
вартість не може бути визначена за
методом 1 згідно з положеннями статті 267
цього Кодексу, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог статей 268
і 269 цього Кодексу. У ході таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів. При цьому кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу. У разі якщо
неможливо застосувати жоден із
зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, установлених
статтею 273 цього Кодексу.

Під час здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару було здійснено
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари. За результатами такого
порівняння встановлено, що
задекларована митна вартість
імпортованого товару є нижчою за
вартість аналогічних товарів, митне
оформлення яких уже завершене.

Відділом контролю та митної вартості
товарів митниці була здійснена митна
оцінка та видані Рішення про
визначення митної вартості даного
транспортного засобу від 23.04.2010 р.
Відповідно до службової записки Служби
БК та ПМП митниці від 28.04.2010 р. вих .
№16/28-984 було призупинено митне
оформлення транспортного засобу у
зв'язку з проведенням перевірки та
скерування запитів до іноземних фірм
відправників з метою отримання копій
товаросупровідних документів, які були
підставою для їх відправлення та
митного оформлення в адрес української
фірми. Як встановлено з відповідей,
директором фірми «SSK Deutschland GmbH» Мурашко
Б.М. був проданий даний автомобіль
Товариству «Логістіктранссервіс»
згідно контракту № 1/04/2010 від 01.04.2010 р.

В зв'язку з тим, що станом на 11.05.2010 р.
Службою БК та ПМП не здобуто достатніх
підстав для зведення справи про
порушення митних правил ВМО №1
надіслано службову записку №16/28-1088,
щодо можливості продовження та
завершення митного оформлення даного
товару.

Згідно ВМД № 209000009/2010/011599 від 13.05.2010 р.
було здійснено оформлення даного
автомобіля за митною вартістю 393142,56
грн., (ставка ввізного мита-10%, ставка
акцизного збору-2 євро за 1 см.куб. об'єму
двигуна) зі сплатою митних платежів на
загальну суму 198103,63 грн., в т.ч. ввізне
мито 39314,26 грн., акцизний збір-60, 248,34 грн.,
ПДВ 98541,03 грн.

02.06.2010 р. вх. № 2214-16/39 на запит митниці
№16/39-5527 від 29.04.2010 року надійшла
відповідь від Львівського
регіонального відділу НЦБ Інтерполу в
Україні отриманої від кримінального
відділу поліції м. Жешув Республіки
Польща з інформацією про те, що фірма
«SSK Deutschland GmbH» була зареєстрована на
території міста Гамбурга до березня 2009
року. Виходячи з вище викладеного,
договори від 01.04.2010 р. та від 16.04.2010 р. не
могли бути укладені, оскільки дана
фірма у цей час уже не існувала. 05.05.2010 р.
були відібрані пояснення від ОСОБА_3, та
03.06.2010 року відібрані пояснення у
директора Товариства
«Логістіктранссервіс» ОСОБА_4 щодо
обставин придбання та продажу даного
автомобіля.

Львівською митницею, на вимогу
Прокуратури Львівської області, 30.09.2010
р. отримано лист від 13.09.2010 р. б/н від
митних органів Федеративної
Республіки Німеччина та копію
експортної ВМД від 30.03.2010 р. №
А100Е07Е43Е відносно товару
«Автомобіль легковий марки BMW модель
630і СА А», що надійшов на адресу
Товариства «Логістіктранссервіс». Як
вбачається з доданої експортної ВМД
«Автомобіль легковий марки BMW модель
630і СА А», кузов номер WBAEB31040CV75018, двигун
бензиновий, робочий обєм циліндрів
двигуна 2996 см.куб., номер двигуна
№53В30А07936605, такий що був у використанні,
календарний рік виготовлення 2007,
модельний рік 2007, тип кузова
кабріолет-лімузин з відкидним верхом,
кількість місць включаючи водія 4,
дверей 2, колір сірий, для пасажирських
перевезень, виробник «BMW AG»Німеччина»
складає 45110 Євро. Дані обставини також
підтверджені службовою запискою
№18/31-1063 ЕП від 09.11.2010 р.

Згідно з ст. 69 Митного Кодексу України
незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, який
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України 339 від 09.04.2008 року
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів після
завершення операцій їх митного
контролю, митного оформлення та
пропуску через митний кордон України
здійснюється митним органом за
наявності таких підстав: виникнення
обґрунтованого сумніву стосовно
достовірності відомостей, що містяться
в документах, поданих митному органові,
в тому числі у разі: надходження від: -
митних органів іноземних держав
інформації про не підтвердження
автентичності документів, поданих
митному органові України щодо товарів,
митне оформлення яких завершене, та
недостовірність відомостей, що в них
містяться, а також запитів про надання
інформації стосовно
зовнішньоекономічних операцій, які
проводили за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України; виявлення: фактів
митного оформлення товарів, рівень
митної вартості яких на момент
здійснення митного контролю та митного
оформлення нижчий за рівень вартості
прямих витрат, пов'язаних з їх
виробництвом, у тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектувальних
виробів, які входять до складу таких
товарів; обставин, що вплинули на митну
вартість товарів і не були відомі або
документально підтверджені на момент
здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Керуючись п. 4 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів № 339 контроль
за правильністю визначення митної
вартості товарів після завершення
операцій їх митного контролю, митного
оформлення та пропуску через митний
кордон України здійснюється митним
органом шляхом: проведення перевірок, у
тому числі невиїзних документальних,
системи звітності та обліку товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України;
надсилання запитів до митних органів
іноземних держав, державних органів,
установ та організацій для:
встановлення автентичності
документів, поданих митному органові
України; перевірки дотримання вимог
статті 267 Митного кодексу України;
вжиття інших заходів, передбачених
Митним кодексом України та Іншими
законами з питань митної справи.

На виконання листа Департаменту
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил Держмитслужби України
від 30.09.2010 р. № 20/06345 та на підставі
програми перевірки, затвердженої
наказом Львівської митниці від 11.01.2011 р.
№5 «Про проведення позапланової
документальної перевірки ТзОВ
«Логістіктранссервіс» () при митному оформленні товару
«Автомобіль легковий марки BMW модель
630і СА А» у митному оформленні товару за
ВМД №209000009/2010/011599 від 13.05.2010 р. проведено
перевірку Товариства на предмет
достовірності декларування товару
«Автомобіль легковий марки BMW модель
630і СА А» за ВМД №209000009/2010/011599 від 13.05.2010
р.

Для з'ясування питань програми
перевірки, робочою групою було
підготовлено письмовий запит від 14.01.2011
р. №25/15-007 до ТзОВ
«Логістіктранссервіс» щодо надання
документів, які містять дані
бухгалтерського обліку,
зовнішньоекономічні контракти,
установчі документи, товаросупровідні
документи відносно товарів, ввезених
на митну територію України за ВМД від
13.05.2010 р. № 209000009/2010/01159. Запитувані
документи Товариством надано було не у
повному обсязі у зв'язку з вилученням
їх згідно з протоколом обшуку від 01.10.2010
р. слідчим СВ ПМ ДПІ у м. Львові.

Пунктом 54.3. статті 54 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючий орган, зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

За наслідком проведеної перевірки
складено Акт від 25.01.2011 року №
002/11/209000000/35101990, яким встановлено зміну
митної вартості товару як основу
донарахування митних платежів та
проведено перерахунок належних до
сплати сум митних платежів. З
врахуванням сплачених за ВМД сум
митних платежів, занижена сума
податкового зобов'язання, визначена за
результатами перевірки складає 19305,20
грн. (по ввізному миту 6032,87 грн., ПДВ-
13272,33 грн.). Окрім цього згідно п123.1 ст. 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган визначає
самостійно суми податкового
зобов'язання на підставах, визначених
п. 54.3. ст. 54 Кодексу-тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25% суми нарахованого
податкового зобов'язання, а саме 4826,30
грн.

На підставі Акта перевірки
відповідачем складено та надіслано
платнику повідомлення-рішення від
09.02.2011 року за № 3, яким донараховано
Товариству ввізне мито на загальну
суму 7541, 09 грн. та повідомлення-рішення
від 09.02.2011 року за № 4, яким
донарахований податок на додану
вартість на загальну суму 16590,41 грн.

В матеріалах справи наявні копії
повідомлень про вручення поштового
відправлення, що свідчать про те, що
Товариству вручено Акт перевірки від
25.01.2011 року № 002/11/209000000/.01.2011 року
та повідомлення-рішення від 09.02.2011 року
за № 3 і № 4 11.02.2011 року.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Логістіктранссервіс» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2011 року у справі №2а-4222/11/1370- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний