Справа № 524/7338/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.Справа № 524/7338/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
18.08.2014р. по справі № 524/7338/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області

про визнання дій протиправними,
стягнення сум,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області, в
якому просив суд:

- поновити пропущений строк для
звернення до суду з даним
адміністративним позовом;

- визнати протиправними дії
відповідача у призначенні та виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2
категорії за 2013 рік у розмірі, що не
відповідає вимогам ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати відповідача нарахувати і
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 18.08.2014 року в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про поновлення строку звернення
до суду за захистом порушеного права -
відмовлено.

Залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області про
визнання дій протиправними, стягнення
сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
18.08.2014 року скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів ч. 1, ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, що
призвело до неправильного вирішення
питання. Вказує, що про порушення своїх
прав дізнався після отримання від
відповідача листа за вих. № 08-4513 від
12.06.2014 року, яким відповідач фактично
відмовив позивачу у донарахуванні та
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі 5
мінімальних заробітних плат згідно
вимог ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а тому висновки суду, у
постановленій ним ухвалі, не
відповідають вимогам ч. 2 ст. 99 КАС
України.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про залишення
адміністративного позову без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду з
адміністративним позовом,
передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, без поважних причин.

За висновком суду першої інстанції,
позивачем не доведено поважність
причин пропуску строку звернення до
суду, що зумовило застосування судом
наслідків пропущення строку звернення
до суду, визначених ст.100 КАС України, та
відповідно залишення позовних вимог
без розгляду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Таким чином, дотримання строку
звернення з позовом є однією з умов для
реалізації права на подання позову у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними).

Згідно з ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З наведених вище приписів КАС України
випливає, що адміністративний позов
може бути поданий у межах строку
звернення до адміністративного суду
визначеного цим Кодексом або іншими
законами, який обчислюється з моменту
коли позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав.

Наслідки пропуску строку звернення до
адміністративного суду визначені у ст.
100 цього Кодексу, за приписами частини 1
якої адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Поважними причинами пропуску строку
звернення до суду відповідно до вимог
Кодексу адміністративного судочинства
України визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Аналіз змісту наведених норм права
свідчить про те, що залишення позову
без розгляду, у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду, може мати
місце тільки при встановленні обставин
щодо початку перебігу строку звернення
до суду, зокрема, обставин, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів; та з'ясування причин
пропуску цього строку.

Як свідчать матеріали справи, щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік у
розмірі 100 грн. ОСОБА_1 отримав у 2013 році,
що не заперечується позивачем, проте з
даним адміністративним позовом ОСОБА_1
звернувся до Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області лише 11.08.2014 року.

Слід зазначити, що виплати щорічної
грошової допомоги на оздоровлення
здійснюються щороку та мають разовий
характер.

Таким чином, право особи на їх
отримання та обов'язок органів
соціального захисту населення
здійснити такі виплати припиняються з
моменту виплати певних сум, а тому
після отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в неналежному розмірі
позивач мав змогу звернутись до суду за
захистом своїх прав.

Враховуючи вищенаведене, доводи
апеляційної скарги стосовно наведених
причин поважності пропуску строку
звернення до суду колегією суддів
відхиляються, оскільки перебіг
процесуального строку починається з
наступного після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок, тобто, з
дня коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивач не надав
доказів, які б підтверджували
поважність причин пропуску строку
звернення до суду, а тому позовні
вимоги ОСОБА_1 судом першої інстанції
правомірно залишено без розгляду.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 18.08.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги позивача колегією
суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано їм належну оцінку та прийнято
законне і обґрунтоване рішення, з
дотриманням норм процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
18.08.2014р. по справі № 524/7338/14-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.