Справа № 161/10727/13-а, 2а-161/599/13
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа № 876/13909/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 01.10.2013 р. про залишення
позовної заяви без розгляду по справі
за позовом ОСОБА_1 до Борохівської
сільської ради Ківерцівського району
Волинської області треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про скасування рішення та
визнання недійсними державних актів на
землю,-

встановив:

21.09.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовною заявою до відповідача -
Борохівської сільської ради
Ківерцівського району Волинської
області треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3
про скасування рішення та визнання
недійсними державних актів на землю.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 01.10.2013 р. позовну
заяву ОСОБА_1 до Борохівської сільської
ради, треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення
сільської ради та визнання недійсними
державних актів на землю - залишено без
розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суд першої інстанції застосував у
спірних правовідносинах п.3 ч.1 ст.207 ЦПК
України та виходив з того, що в судові
засідання по справі, які були
призначені на 16 липня 2013 року, 13 серпня
2013 року, 11 вересня 2013 року та 01 жовтня
2013 року позивач не з'явився та від нього
не надійшла заява про розгляд справи у
його відсутності.

Суд зазначив, що позивачу неодноразово
направлялись повідомлення про час та
місце розгляду справи на адресу,
вказану в позовній заяві, однак,
жодного разу в судове засідання не
з'явився і як сторона спору не вжив
жодних дієвих заходів щоб дізнатись
про стан провадження в справі за його
позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
переконання, що такі дії позивача
свідчать про зловживання ним своїми
процесуальними правами, що призводить
до порушення строків розгляду справи і
порушення права відповідача на
справедливий судовий розгляд впродовж
розумного строку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, з порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі. Просить скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нову,
якою справу повернути для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання сторони, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи у суді, не
з'явились, про причини неявки не
повідомили, а тому суд ухвалив у
відповідності до ст. 41 КАС України
розгляд справи здійснити у відсутність
осіб, які беруть участь у справі та
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.204 КАС України -
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є: порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Згідно ч.1 ст.33 КАС України - судові
виклики і повідомлення здійснюються
повістками про виклик і
повістками-повідомленнями.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 КАС України -
судовий виклик або судове повідомлення
осіб, які беруть участь у справі,
свідків, експертів, спеціалістів,
перекладачів здійснюється
рекомендованою кореспонденцією
(листом, телеграмою), кур'єром із
зворотною розпискою за адресами,
вказаними цими особами, або шляхом
надсилання тексту повістки, складеного
відповідно до статті 34 цього Кодексу
факсимільним повідомленням (факсом,
телефаксом), електронною поштою,
телефонограмою, опублікування у
друкованому засобі масової інформації.

В силу ч.1 ст.35 КАС України, повістка
вручається під розписку. Повістка може
бути вручена безпосередньо в суді. Суд
може за згодою особи, яка бере участь у
справі, видати їй повістку для вручення
іншій особі, яка викликається до суду.

Частиною 3 статті 35 КАС України
передбачено, що повістка повинна бути
вручена не пізніше ніж за три дні до
судового засідання, крім випадку, коли
повістка вручається безпосередньо в
суді. Повістка у справах, для яких
встановлено скорочені строки розгляду,
має бути вручена у строк, достатній для
прибуття до суду.

Так, залишаючи позовні вимоги ОСОБА_1
без розгляду суд першої інстанції
виходив з того, що в судові засідання по
справі, які були призначені на 16 липня
2013 року, 13 серпня 2013 року, 11 вересня 2013
року та 01 жовтня 2013 року позивач не
з'явився та від нього не надійшла заява
про розгляд справи у його відсутності.
Суд зазначив, що позивачу неодноразово
направлялись повідомлення про час та
місце розгляду справи на адресу,
вказану в позовній заяві, однак,
жодного разу в судове засідання не
з'явився і як сторона спору не вжив
жодних дієвих заходів щоб дізнатись
про стан провадження в справі за його
позовом.

Колегія суддів не погоджується із
висновками суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Так, ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20.06.2013 р.
справу прийнято до провадження та
призначено судовий розгляд на 16.07.2013 р.

Як слідує із матеріалів справи судом
першої інстанції в порушення ч.3 ст.35
КАС України повістку-повідомлення про
розгляд справи було направлено 16.07.2013
року, тобто в день розгляду справи, а
позивачем її отримано 19.07.2013 р. (а .с. 49).

Колегією суддів встановлено, що про
судові засідання на 13.08.2013 р. та 11.09.2013 р.
позивач був належним чином
повідомлений, однак не зміг прийняти в
них участь оскільки перебував на
амбулаторному лікуванні, про що суд був
повідомлений, зокрема позивачем
подавались клопотання про відкладення
судового розгляду, до яких були додані
копії листків непрацездатності які є
доказом хвороби позивача (а.с.56,62).

Відповідно ч.3 ст.128 КАС України, у разі
повторного неприбуття позивача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає позовну
заяву без розгляду.

Як наслідок, судом першої інстанції не
було враховано поважні причини
неприбуття ОСОБА_1 у судові засідання,
що зокрема підтверджуються наявними у
матеріалах справи листками
непрацездатності та визнано, що
позивач у судові засідання не з'явився
без поважних причин, оскільки на
розгляд суду не надано беззаперечних
доказів про хворобу позивача, однак
таке твердження суду першої інстанції
суперечить наявним у матеріалах справи
письмовим доказам.

Крім того, клопотання ОСОБА_1 від 12.08.2013
р. (а.с.55) та від 10.09.2013 р. (а.с.61) мали бути
розглянуті в судових засіданнях 13.08.2013
р. та 11.09.2013 р. а не 01.10.2013 р. Так, в ухвалі
від 11.09.2013 р. не зазначено про розгляд
клопотання, але розгляд справи
відкладено на 01.10.2013 р. в зв'язку із
залученням до участі в справі третіх
осіб на стороні відповідача.

Колегією суддів також встановлено, що
про судове засідання 01.10.2013 р., в якому
постановлено ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, позивач не
був належним чином повідомлений, про що
свідчить відсутність в матеріалах
справи будь-яких доказів про вручення
повістки про виклик до суду.

Таким чином судом при постановленні
ухвали не дотримано вимог ч.1 ст. 128 КАС
України, відповідно до якої суд
відкладає розгляд справи в разі
неприбуття у судове засідання сторони
(сторін) або будь-кого з інших осіб, які
беруть участь у справі, про яких немає
відомостей, що їм вручені повістки.

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що залишаючи позовну заяву без
розгляду суд першої інстанції
застосував у спірних правовідносинах
п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, попри те, що
справа має розглядатися в порядку
адміністративного судочинства за
нормами КАС України, що зокрема було
встановлено ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2013 року у справі № 152141/11/9104
(а.с.39-42).

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин не
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, яке
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
а ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 01.10.2013 р. про
залишення позовної заяви без розгляду
по справі № 161/10727/13-а (2-а/161/599/13) -
скасувати.

Направити справу для продовження її
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик