Справа № К/9991/18146/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/18146/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 4 листопада 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
Кабінету Міністрів України про
визнання постанови незаконною та
такою, що суперечить Конституції
України,

в с т а
н о в и л а :

У серпні 2011 року позивачі звернулись до
суду із позовом до відповідача.
Просили визнати незаконною та такою, що
не відповідає Конституції України
(є неконституційною)
постанову Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
від 9 березня 2006 року № 268, поновивши
строк звернення до адміністративного
суду.

Ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 4
листопада 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від
20 лютого 2012 року, закрито
провадження у справі в частині вимог
про визнання постанови Кабінету
Міністрів України «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» від 9 березня 2006
року № 268 такою, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційною) та роз'яснено, що
вирішення питання про
неконституційність постанов Кабінету
Міністрів України віднесено до
компетенції Конституційного Суду
України. А в частині вимог про визнання
вказаної постанови незаконною позов
залишено без розгляду та відмовлено у
задоволенні клопотання про поновлення
строку звернення до адміністративного
суду.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування вказаних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
з підстав порушення норм матеріального
та процесуального права, та
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що 30 серпня 2011
року позивачі звернулися до суду з
позовом про визнання незаконною та
такою, що не відповідає Конституції
України постанови Кабінету Міністрів
України «Про упорядкування структури
та умов оплати праці працівників
апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших
органів» від 9 березня 2006 року № 268 та
заявили клопотання про поновлення
строку звернення до суду, оскільки про
оскаржувану постанову їм стало відомо
з листа Управління справами Апарату
Верховної Ради України від 2 серпня 2011
року № 15/60-34(143675).

Закриваючи провадження у справі в
частині визнання такою, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційною) постанови Кабінету
Міністрів України «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» від 9 березня 2006
року № 268, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що згідно п. 1 ч. 1 ст.
157 КАС України справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 171 КАС
України правила цієї статті
поширюються на розгляд
адміністративних справ щодо
законності (крім конституційності)
постанов та розпоряджень Кабінету
Міністрів України, постанов Верховної
Ради Автономної Республіки Крим.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 17 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи, зокрема, що
віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
її не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що вирішення питання про
конституційність або
неконституційність нормативного акту
належить до компетенції
Конституційного Суду України, суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про закриття провадження у
справі в частині визнання постанови
Кабінету Міністрів України № 268 такою,
що не відповідає Конституції України (є
неконституційною).

Залишаючи без розгляду позовні вимоги
в частині визнання незаконною
постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
від 9 березня 2006 року № 268, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивачі пропустили строк звернення
до суду, поважних причин пропуску
строку немає.

Частиною 1 ст. 99 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналась або повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
свобод та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про
Кабінет Міністрів України» постанови
Кабінету Міністрів України, крім
постанов, що містять інформацію з
обмеженим доступом, набирають чинності
з дня їх офіційного опублікування, якщо
інше не передбачено самими
постановами, але не раніше дня їх
опублікування.

Постанови Кабінету Міністрів України
публікуються в офіційному щотижневому
бюлетені «Офіційний вісник України» та
газеті «Урядовий кур'єр».

Пунктом 5 Указу Президента України «Про
порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
ними чинності» від 10 червня 1997 року №
503/97 передбачено, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України
набирають чинності з моменту їх
прийняття, якщо більш пізній строк
набрання ними чинності не передбачено
в цих актах. Акти Кабінету Міністрів
України, які визначають права і
обов'язки громадян, набирають чинності
не раніше дня їх опублікування в
офіційних друкованих виданнях.

Отже, строк оскарження
нормативно-правового акту починається
з дня його опублікування.

Оскільки, оскаржувана постанова
опублікована 22 березня 2006 року в
офіційному щотижневому бюлетені
«Офіційний вісник України» № 10, а
позивачі звернулись до суду у серпні 2011
року, тобто з пропуском строку
звернення з відповідним позовом до
суду, підстави пропуску строку суди
попередніх інстанцій не визнали
поважними, тому правомірно залишили
без розгляду позовні вимоги в частині
визнання оскаржуваної постанови
незаконною.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів, викладеними у судових рішеннях.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 4
листопада 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк