Справа № 583/2986/14-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014 р.Справа № 583/2986/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 14.08.2014р. по справі № 583/2986/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Охтирської
міської ради Сумської області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовом до виконавчого комітету
Охтирської міської ради Сумської
області, в якому просить суд усунути
дискримінаційний прояв з боку
виконавчого комітету Охтирської
міської ради Сумської області по
відношенню до неї в аспекті
неприйняття рішення про забезпечення
та надання житлової площі на пільгових
умовах члену сім'ї загиблого, інваліда,
в порядку позачергового забезпечення
житлом, визнати протиправною
бездіяльність виконавчого комітету
Охтирської міської ради Сумської
області по не прийняттю протягом
дворічного строку з 25.04.2012 року по 25.04.2014
року владного рішення щодо
забезпечення та надання їй житлової
площі на пільгових умовах як члену
сім'ї загиблого, інваліда, в порядку
позачергового забезпечення житлом,
відповідно до приписів та вимог за п. 15
ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року №3551-ХІІ, щодо забезпечення
жилою площею протягом двох років з дня
взяття на квартирний облік у порядку
позачергового забезпечення жилою
площею осіб, які потребують поліпшення
житлових умов, у тому числі за рахунок
жилої площі, що передається
міністерствами, іншими центральними
органами виконавчої влади,
підприємствами та організаціями у
розпорядження місцевих рад та
державних адміністрацій та зобов'язати
виконавчий комітет Охтирської міської
ради Сумської області прийняти рішення
щодо забезпечення та надання їй
житлової площі на пільгових умовах як
члену сім'ї загиблого, інваліда, в
порядку позачергового забезпечення
житлом, відповідно до приписів та вимог
за п. 15 ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ, щодо
забезпечення жилою площею протягом
двох років з дня взяття на квартирний
облік у порядку позачергового
забезпечення жилою площею осіб, які
потребують поліпшення житлових умов, у
тому числі за рахунок жилої площі, що
передається міністерствами, іншими
центральними органами виконавчої
влади, підприємствами та організаціями
у розпорядження місцевих рад та
державних адміністрацій.

Ухвалою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14.08.2014 р.
відмовлено у відкритті провадження.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення є необґрунтованим та
незаконним, прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати ухвалу Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 14.08.2014 р. та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач просить визнати
протиправною бездіяльність
виконавчого комітету Охтирської
міської ради Сумської області по не
прийняттю протягом дворічного строку з
25.04.2012 року по 25.04.2014 року владного
рішення щодо забезпечення та надання
ОСОБА_1 житлової площі на пільгових
умовах та зобов'язати виконавчий
комітет Охтирської міської ради
Сумської області прийняти рішення щодо
забезпечення та надання ОСОБА_1
житлової площі на пільгових умовах як
члену сім'ї загиблого, інваліда, в
порядку позачергового забезпечення
житлом, відповідно до приписів та вимог
за п. 15 ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ.

Приймаючи рішення про відмову у
відкритті провадження по даній справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
спір, який виник між сторонами, не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, так як
має місце спір щодо права особи на
житло (надання житла), що підлягає
розгляду та вирішенню у порядку
цивільного судочинства.

В обгрунтування своїх доводів суд
першої інстанції зазначає, що згідно
ст. 107 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
суддя, після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подана позовна заява
особою, яка має адміністративну
процесуальну дієздатність, чи має
представник належні повноваження (якщо
позовну заяву подано представником), чи
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу,
чи належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними), чи немає інших підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 3 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частин першої та другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму; юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Частиною другою статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України у
порядку цивільного судочинства
розглядаються справи про захист
порушених, невизнаних прав, свобод чи
інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ віднесено до
компетенції адміністративних,
господарських судів.

Відповідно до постанови №3 Пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», у порядку цивільного
судочинства розглядаються спори щодо
права особи на житло (приватизація
житла, взяття на облік громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
або зняття із такого обліку, надання
житла, користування жилим приміщенням
у будинку державного чи приватного
жилого фонду, житлово-будівельних
кооперативів, у гуртожитках,
встановлення автономного опалення у
приміщенні державного житлового фонду,
зняття з реєстраційного обліку місця
проживання за наявності спору,
зобов'язання органу влади чи органу
місцевого самоврядування здійснити
необхідні дії щодо утримання у
належному стані житлового будинку,
виселення, а також спори щодо
забезпечення житлових прав мешканців
гуртожитків (стаття 25 Закону України
від 04 вересня 2008 року «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків») тощо). Такі спори є
житловими (цивільними) спорами,
незалежно від участі у справі як
відповідача суб'єкта владних
повноважень.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з наступних
підстав.

Судом першої інстанції при винесенні
рішення не враховано п. 13 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2013 року № 8, в якому
зазначено, що справи у спорах про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних інтересів, що виникають із
житлових правовідносин, згідно з
частиною першою статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року № 1618-IV розглядаються за
правилами цивільного судочинства, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

З огляду на положення частини другої
статті 17 КАС України спори, в яких
урегульовані нормативно визначеною
процедурою управлінські дії суб'єкта
владних повноважень, пов'язані з
реалізацією житлових прав фізичних
осіб (щодо обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
нагляду і контролю за забезпеченням
реалізації права громадян України на
житло, додержання правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків тощо), є публічно-правовими
і розглядаються за правилами
адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладених обставин,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції про відмову у
відкритті провадження є передчасним.

Відповідно до ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, відповідно
до п. 4 ст. 204 КАС України ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 204, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 14.08.2014р. по
справі № 583/2986/14-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Охтирської
міської ради Сумської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання виконати певні дії
направити до суду 1 інстанції на новий
розгляд зі стадії вирішення питання
про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України,
оскільки не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.