Справа № 521/15817/14-а
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/436/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року Малиновський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

при секретарі судового засідання -
Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу адміністративної
юрисдикції за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Південної митниці
Міндоходів України про скасування
постанови про порушення митних правил
№ 0274/50000/13 від 25.03.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернувся ОСОБА_1 з вказаним
адміністративним позовом, просив суд
скасувати постанову № 0274/50000/13 в справі
про порушення митних правил від 25.03.2013
року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1. Позовні вимоги мотивовані тим,
що особою, яка винесла зазначену
постанову, невірно були визначені
фактичні обставини дій ОСОБА_1
обставини та предмет порушення, які
було розцінено як порушення митних
правил.

25.03.2013 року відповідач - в особі
заступника начальника Південною
митниці-начальника Управління по
боротьбі з контрабандою і митними
правопорушеннями Голомша Я.Я. виніс
постанову у справі про порушення
митних правил за № 0274/50000/13 про визнання
позивача винним в здійсненні
правопорушення передбаченого ст. 481
Митного кодексу України з накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00
грн. З даною постановою позивач не
згоден, оскільки він жодного порушення
не здійснював і не мав наміру
здійснювати, у тому числі і те, яке йому
ставиться митними органами, у зв'язку з
чим вважає, що воно має бути скасоване.

ОСОБА_1 дізнався про вищевказану
постанову лише в серпні 2014 року, коли
отримав листа від Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби № 27438 від 13.08.2014 р. про
вже здійснену оцінку транспортного
засобу - автомобіля «ВМW 530і» кузов
№WВАНЕ21070GЕ60004, 1993 року випуску, яку було
зроблено з метою реалізації для
примусового виконання постанови,
виданої Південною митницею Міндоходів
Укоаїни в справі про порушення митних
правил № 0274/50000/13 від 25.08.2013 року.

Позивач вказує, що не отримував
вищевказану постанову, видану Південою
митницею Міндоходів України в справі
про порушення митних правил № 0274/50000/13
від 25.08.2013 року, та він не був присутній
на розгляді матеріалів справи в справі
про порушення митних правил № 0274/50000/13.

Таким чином, він вважає, що вказаною
постановою було порушено його право на
особисту участь у процесі при
прийнятті рішення.

В матеріалах справи про порушення
митних правил № 0274/50000/13 міститься
протокол про порушення митних правил №
0274/50000/13 від 18.03.2013 року, який був
направлений поштою ОСОБА_1 19.03.2013 року, в
якому було зазначено дату розгляду
справі про порушення митних правил №
0274/50000/13, а саме: 25.03.2013 року.

Однак, при призначені дати засідання
Південною митницею Міндоходів України
не було враховано того факту, що строк
доставки міжнародних поштових
відправлень становить 6 робочих днів,
тобто ОСОБА_1 міг дізнатися про
призначення розгляду справи про
порушення митних правил № 0274/50000/13 лише
26.03.2013 року, а тому фізично не міг бути
присутнім на вказаному розгляді.

Відповідно до п. 1.3 Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затвердженого наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 12.12.2007 року № 1149,
пересилання міжнародних поштових
відправлень на території України
здійснюється у нормативні строки,
установлені для внутрішніх поштових
відправлень.

Згідно пп. 4.1.4. п. 4.1. Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затвердженого наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 12.12.2007 року № 1149, нормативні
строки пересилання простої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку (без урахування вихідних днів
об'єктів поштового зв'язку) становить
між іншими населеними пунктами різних
областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,
де Д - день подання поштового
відправлення до пересилання в об'єкти
поштового зв'язку або опускання
простого листа чи поштової картки до
поштової скриньки до початку
останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 -
кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення.

Таким чином, Південна митниця
Міндоходів фактично позбавила ОСОБА_1
брати участь в розгляді справи про
порушення митних правил №0274/50000/13, адже
окрім знання про сам розгляд справи,
для особистої участі ще необхідно було
зібрати документи та отримати візу для
в'їзду на територію України, однак і це
не було враховано Південною митницею
Міндоходів України.

Таким чином, при винесені оскаржуваної
постанови Південою митницею було
безпідставно не допущено до участі в
розгляді справи особи, притягнутої до
відповідальності, що є безспірною
підставою для скасування постанови
заступника начальника Південної
митниці - начальника служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Голомши Я.Я. в справі про
порушення митних правил №0274/50000/13 від
25.03.2013 р. відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531
Митного кодексу України.

До того ж при винесенні вищевказаної
постанови не було враховано
матеріального становища ОСОБА_1, тобто
не було дотримано необхідно балансу
між несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

Так, при розгляді Південною митницею
Міндоходів справи про порушення митних
правил №0274/50000/13 необ'єктивно, неповно
та не всесторонньо проведено
провадження у справі, оскільки не було
опитано особисто ОСОБА_1 щодо самого
правопорушення.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив його задовольнити.

Представник відповідач Південної
митниці Міндоходів України позов не
визнав та надав суду заперечення, в
яких зазначив, що протокол та постанова
по справі про порушення митних правил
були винесені законно та у
відповідності до чинного
законодавства України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 25.03.2013 року
відповідач - в особі заступника
начальника Південною
митниці-начальника Управління по
боротьбі з контрабандою і митними
правопорушеннями Голомша Я.Я. виніс
постанову у справі про порушення
митних правил за № 0274/50000/13 про визнання
позивача винним в здійсненні
правопорушення передбаченого ст. 481
Митного кодексу України з накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00
грн. З даною постановою позивач не
згоден, оскільки він жодного порушення
не здійснював і не мав наміру
здійснювати, у тому числі і те, яке йому
ставиться митними органами, у зв'язку з
чим вважає, що воно має бути скасоване.

ОСОБА_1 дізнався про вищевказану
постанову лише в серпні 2014 року, коли
отримав листа від Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби № 27438 від 13.08.2014 р. про
вже здійснену оцінку транспортного
засобу - автомобіля «ВМW 530і» кузов
№WВАНЕ21070GЕ60004, 1993 року випуску, яку було
зроблено з метою реалізації для
примусового виконання постанови,
виданої Південною митницею Міндоходів
Укоаїни в справі про порушення митних
правил № 0274/50000/13 від 25.08.2013 року.

Позивач не отримував вищевказану
постанову, видану Південою митницею
Міндоходів України в справі про
порушення митних правил № 0274/50000/13 від
25.08.2013 року, та він не був присутній на
розгляді матеріалів справи в справі
про порушення митних правил № 0274/50000/13.

Таким чином, вказаною постановою було
порушено його право на особисту участь
у процесі при прийнятті рішення.

В матеріалах справи про порушення
митних правил № 0274/50000/13 міститься
протокол про порушення митних правил №
0274/50000/13 від 18.03.2013 року, який був
направлений поштою ОСОБА_1 19.03.2013 року, в
якому було зазначено дату розгляду
справі про порушення митних правил №
0274/50000/13, а саме: 25.03.2013 року.

Однак, при призначені дати засідання
Південною митницею Міндоходів України
не було враховано того факту, що строк
доставки міжнародних поштових
відправлень становить 6 робочих днів,
тобто ОСОБА_1 міг дізнатися про
призначення розгляду справи про
порушення митних правил № 0274/50000/13 лише
26.03.2013 року, а тому фізично не міг бути
присутнім на вказаному розгляді.

Відповідно до п. 1.3 Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затвердженого наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 12.12.2007 року № 1149,
пересилання міжнародних поштових
відправлень на території України
здійснюється у нормативні строки,
установлені для внутрішніх поштових
відправлень.

Згідно пп. 4.1.4. п. 4.1. Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затвердженого наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 12.12.2007 року № 1149, нормативні
строки пересилання простої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку (без урахування вихідних днів
об'єктів поштового зв'язку) становить
між іншими населеними пунктами різних
областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,
де Д - день подання поштового
відправлення до пересилання в об'єкти
поштового зв'язку або опускання
простого листа чи поштової картки до
поштової скриньки до початку
останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 -
кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення.

Таким чином, Південна митниця
Міндоходів фактично позбавила ОСОБА_1
брати участь в розгляді справи про
порушення митних правил №0274/50000/13, адже
окрім знання про сам розгляд справи,
для особистої участі ще необхідно було
зібрати документи та отримати візу для
в'їзду на територію України, однак і це
не було враховано Південною митницею
Міндоходів України.

Таким чином, при винесені оскаржуваної
постанови Південою митницею було
безпідставно не допущено до участі в
розгляді справи особи, притягнутої до
відповідальності, що є безспірною
підставою для скасування постанови
заступника начальника Південної
митниці - начальника служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Голомши Я.Я. в справі про
порушення митних правил № 0274/50000/13 від
25.03.2013 р. відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531
Митного кодексу України.

До того ж при винесенні вищевказаної
постанови не було враховано
матеріального становища ОСОБА_1, тобто
не було дотримано необхідно балансу
між несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

Так, при розгляді Південною митницею
Міндоходів справи про порушення митних
правил №0274/50000/13 необ'єктивно, неповно
та не всесторонньо проведено
провадження у справі, оскільки не було
опитано особисто ОСОБА_1 щодо самого
правопорушення.

У протоколі та постанові ОСОБА_1
зазначений як громадянин Федеративної
республіки Німеччини, а згідно
паспортних даних він є громадянином
Російської Федерації, паспорт НОМЕР_1,
виданий 04.09.2008 року ФМС 77432, даний факт у
судовому засіданні підтвердили
представник позивача та представник
відповідача. Тому суд робить висновок
що відповідач розглянув справу
відносно іншої особи.

Також розгляд справи заступником
начальника Південної митниці Голомша
Я.Я. в справі про порушення митних
правил № 0274/50000/13 було розглянуто за
відсутності ОСОБА_1 та не за адресою,
яка вказана в протоколі про порушення
митних правил № 0544/50000/13 від 22.05.2013 р. -
Південна митниця, м. Одеса, Митна площа,
1, а було проведено за місцезнаходження
Південної митниці, м. Одеса, вул.
Гайдара, 21-А.

Ст.ст. 524, 526 МК України встановлено, що
справа про порушення митних правил
розглядається за місцезнаходженням
органу доходів і зборів, посадові особи
якого здійснювали провадження у цій
справі. Справа про порушення митних
правил розглядається в присутності
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності за
це правопорушення, та/або її
представника.

Згідно зі ст. 531 МК України, підставами
для скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення за порушення митних правил
або про припинення провадження у
справі про порушення митних правил є: 1)
відсутність у діях особи, яка
притягується до відповідальності,
ознак порушення митних правил; 2)
необ'єктивність або неповнота
провадження у справі або
необ'єктивність її розгляду; 3)
невідповідність викладених у
постанові висновків фактичним
обставинам справи; 4) винесення
постанови неправомочною особою,
безпідставне недопущення до участі в
розгляді справи особи, притягнутої до
відповідальності, або її представника,
а також інше обмеження прав учасників
провадження у справі про порушення
митних правил та її розгляду; 5)
неправильна або неповна кваліфікація
вчиненого правопорушення; 6) накладення
стягнення, не передбаченого цим
Кодексом. Підставами для скасування чи
зміни постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил або про
припинення провадження у справі про
порушення митних правил можуть бути
визнані й інші визначені законами
обставини.

Тому не зрозуміло, чому головний
інспектор оперативного відділу СБК та
ПМП Південної митниці Тебешевський Л.М.
у протоколі про порушення митних
правил №0274/50000/13від 18.03.2013 р. вказав
місце розгляду справи - Південна
митниця, м. Одеса, Митна площа, 1. Тим
самим суд вважає, що вказана посадова
особа безпідставно недопустила до
участі в розгляді справи особу,
притягнутої до відповідальності.

Викладені обставини справи не були
спростовані представником
відповідача.

Відповідно до ст. 458 МК України,
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх органам доходів і
зборів для проведення митного контролю
та митного оформлення, а також
здійснення операцій з товарами, що
перебувають під митним контролем або
контроль за якими покладено на органи
доходів і зборів цим Кодексом чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Ст. 489 МК України передбачено, що
посадова особа при розгляді справи про
порушення митних правил зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня
вина у вчинення правопорушення
передбаченого ст. 481 МК України, у
зв'язку з тим, що він приїхав на
автомобілі, який йому належить, та він
зламався під час знаходження його на
території України і з поважних причин
за допустимий строк знаходження не
встиг відремонтувати, що також
ускладнилось після евакуації
автомобіля працівниками ДАІ 01.12.2011 р. на
арештмайданчик.

На підставі цього в діях ОСОБА_1
відсутній склад правопорушення -
суб'єктивна, об'єктивна сторона, вина,
мотив, та причинний зв'язок, тому, що він
не мав доступу до свого автомобіля.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у
справах про порушення митних правил
здійснюється відповідно до цього
Кодексу, а в частині, що не регулюється
ним, - відповідно до законодавства
України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно пунктів 8 та 9 ч. ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема: з урахуванням
пропорційності, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія) та з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 Митного кодексу
України, постанова митниці у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена до центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, або до
місцевого загального суду як
адміністративного суду в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно ч. 1 ст. 467 Митного кодексу
України, якщо справи про порушення
митних правил відповідно до статті 522
цього Кодексу розглядаються органами
доходів і зборів, адміністративне
стягнення за порушення митних правил
може бути накладено не пізніше, ніж
через шість місяців з дня вчинення
правопорушення, а у разі розгляду
органами доходів і зборів справ про
триваючі порушення митних правил, у
тому числі передбачені статтями 469,
477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж
через шість місяців з дня виявлення цих
правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 529 Митного кодексу
України, якщо справи про порушення
митних правил відповідно до статті 522
цього Кодексу розглядаються судами
(суддями), адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а в разі розгляду судами (суддями) справ
про триваючі порушення митних правил, у
тому числі передбачені статтями 469, 477-485
цього Кодексу, - не пізніше, ніж через
шість місяців з дня виявлення цих
правопорушень.

Згідно ч. 4 ст. 529 Митного кодексу
України, скарга (адміністративний
позов) на постанову органу доходів і
зборів у справі про порушення митних
правил подається у строк, встановлений
Кодексом України про адміністративні
правопорушення. У разі пропуску цього
строку з поважних причин він за заявою
особи, яка подає скаргу
(адміністративний позов), може бути
поновлений відповідно митницею,
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
або судом.

Також відповідачем при винесенні
оскарженої постанови були порушені
вимоги передбачені ст.283 КУпАП, а саме
не було вказано порядок і термін її
оскарження.

Відповідно до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Таким чином
з врахуванням процесуальних
особливостей адміністративного
судочинства доведення факту
неправомірності дій позивача,
покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Судом враховується положення ст. 55
Конституції України, згідно з якою
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Відповідно до ст. 11
КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Способи захисту
прав та законних інтересів позивачів
(невичерпний перелік) передбачені ст. 105
КАС України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162
КАС України суд може прийняти
постанову про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення. Відповідно до ст. 530 МК
України, законність та обґрунтованість
постанови митниці у справі про
порушення митних правил можуть бути
перевірені судом або центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, а
постанови центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, - судом у
зв'язку з поданням адміністративного
позову, внесенням подання прокурора
або в порядку контролю. За результатами
перевірки центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, що проводив
перевірку, приймає одне з таких рішень:
1) про залишення постанови без змін, а
скарги - без задоволення; 2) про
скасування постанови і надіслання
справи на новий розгляд; 3) про
скасування постанови та закриття
справи; 4) про зміну виду
адміністративного стягнення в межах
відповідальності, передбаченої за
відповідне порушення митних правил, з
тим, однак, щоб це стягнення не було
посилено. У разі скасування постанови у
справі про порушення митних правил
суми штрафів повертаються особам, які
притягалися до адміністративної
відповідальності за це правопорушення,
або уповноваженим ними особам з
державного бюджету органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, за
поданням відповідних органів доходів і
зборів. Перевірка законності та
обґрунтованості постанови у справі про
порушення митних правил судом
здійснюється у порядку, встановленому
Кодексом адміністративного
судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
55 Конституції України, ст. 283 КУпАП,
ст.ст. 458, 467, 481, 487, 489, 522, 524, 526, 529, 530, 531 МК
України, ст.ст. 6, 8, 9, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 105,
159-163, 171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Південної митниці Міндоходів України
про скасування постанови про порушення
митних правил № 0274/50000/13 від 25.03.2013 року -
задовольнити.

Скасувати постанову № 0274/50000/13 в справі
про порушення митних правил від 25.03.2013
року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я:
Бобуйок І.А.