Справа № 826/12801/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2014 року № 826/12801/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П., судді: Арсірій Р.О.,
Погрібніченко І.М., при секретарі
судового засідання Берко А.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомДержавної фінансової
інспекції Українидо Міністерства
охорони здоров'я
Українипрозобов'язання вчинити дії

за участю:

представника позивача - Колосюк Г.В.
(довіреність № 25/9/15-Д від 18.09.2014),

представника позивача - Коваленко О.М.
(довіреність № 25/9/11-Д від 05.09.2014)

представника відповідача - Дяк Ю.М.
(довіреність № 14.02/06 від 05.03.2014),

на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 18.09.2014
проголосив вступну та резолютивну
частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна фінансова інспекція України
звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Міністерства охорони здоров'я України
про зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що за результатами
проведеної ревізії відповідача
встановлено, що дії посадових осіб
відповідача містять ознаки
адміністративних правопорушень,
відповідальність за які передбачена
статтями 162-12, 164-14 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
зв'язку з чим відповідачу направлено
лист № 04-14/755 від 17.06.2014 щодо надання
персональних даних членів тендерного
комітету Міністерства для складання
протоколів про адміністративні
правопорушення, водночас відповідач за
відсутності на те правових підстав
листом № 13-05/16/19/1426-14/18998 від 08.07.2014
повідомив про те, що не має можливості
надати персональні дані без згоди
членів тендерного комітету на
поширення конфіденційної інформації.
Також позивач посилався на те, що не є
конфіденційною інформацією
персональні дані, що стосуються
здійснення особою, яка займає посаду,
пов'язану з виконанням функцій держави
або органів місцевого самоврядування,
посадових або службових повноважень.

Представники позивача у судовому
засіданні 18.09.2014 підтримали позовні
вимоги та просили суд задовольнити
позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, надав суду письмові
заперечення, у яких просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову
повністю. Свої заперечення на
адміністративний позов відповідач
обгрунтовує тим, що оскільки акт
ревізії № 04-21/11 від 23.04.2014 носить
виключно інформативний характер, не
створює правових наслідків та не може
бути самостійно оскарженим в порядку
визначеному адміністративним
судочинством, а вимоги
Держфінінспекції щодо усунення
можливого порушення не надходила, з
огляду на що вимога позивача, щодо
надання персональних даних посадових
осіб МОЗ України після закінчення
ревізійної перевірки та спливу строків
визначених законодавством, як для
складання протоколу про
адміністративне правопорушення так і
притягнення до адміністративної
відповідальності є протиправною та не
ґрунтується на жодних нормах
законодавства.

У судовому засіданні 18.09.2014 представник
відповідача заперечила проти позовних
вимог та просила суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
позивача та відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, колегія
суддів, -

В С Т А Н О В И ЛА:

В період з 17.03.2014 по 15.04.2014 Державною
фінансовою інспекцією України
відповідно до підпункту 2 пункту 11 та
підпункту 1 пункту 12 постанови Кабінету
Міністрів України №65 від 01.03.2014 «Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету», абзацу 2
пункту 4 Порядку проведення перевірок
державних закупівель Державною
фінансовою інспекцією та її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 631 від 01.08.2013
проведено перевірку державних
закупівель Міністерства охорони
здоров'я України за період з 01.01.2013 по
01.03.2014 з метою підтвердження
достовірності обсягів кредиторської
заборгованості з оплати товарів, робіт
і послуг, на закупівлю яких поширюється
дія Закону України «Про здійснення
державних закупівель», станом на 01.03.2014
за результатами якої складено акт
ревізії № 04-21/11 від 23.04.2014.

Державною фінансовою інспекцією
України на адресу Міністерства охорони
здоров'я України було направлено лист
№ 04-14/775 від 17.06.2014 "Про надання
інформації" в якому викладено прохання
з метою забезпечення притягнення до
адміністративної відповідальності
осіб, які допустили порушення
законодавства щодо закупівлі товарів,
робіт і послуг за державні кошти в
термін до 19.06.2014 надати інформацію щодо:
паспортних даних (серія, номер, дата
видачі, орган, яким видано паспорт,
місце реєстрації проживання особи -
повна адреса, дати і місця народження),
сімейного стану та осіб на утриманні
секретаря Осадчого І.М, членів комітету
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Листом № 13-05/16/19/1426-14/18998 від 08.07.2014 "Про
надання інформації" Міністерство
охорони здоров'я України повідомило
Державній фінансовій інспекції
України про те, що воно не може надати
відомості, вимога щодо надання яких
викладена в листі №04-14/775 від 17.06.2014,
оскільки особи зазначені у вказаному
листі не надали згоди на поширення
конфіденційної інформації щодо себе.

Державна фінансова інспекція України
вважаючи, що їй не було надано
персональні дані осіб визначених в
листі №04-14/775 від 17.06.2014 за відсутності
на те правових підстав звернулась до
суду з позовом щодо зобов'язання
Міністерство охорони здоров'я України
надати відповідні дані.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частин першої та другої
статті 32 Конституції України ніхто не
може зазнавати втручання в його
особисте і сімейне життя, крім
випадків, передбачених Конституцією
України. Не допускається збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Статтею 11 Закону України "Про
інформацію" встановлено, що інформація
про фізичну особу (персональні дані) -
відомості чи сукупність відомостей про
фізичну особу, яка ідентифікована або
може бути конкретно ідентифікована. Не
допускаються збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.

Згідно з статтею 2 Закону України "Про
захист персональних даних" персональні
дані - відомості чи сукупність
відомостей про фізичну особу, яка
ідентифікована або може бути конкретно
ідентифікована; третя особа - будь-яка
особа, за винятком суб'єкта
персональних даних, володільця чи
розпорядника персональних даних та
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини, якій володільцем чи
розпорядником персональних даних
здійснюється передача персональних
даних.

Частиною першою статті 10 зазначеного
Закону визначено, що використання
персональних даних передбачає будь-які
дії володільця щодо обробки цих даних,
дії щодо їх захисту, а також дії щодо
надання часткового або повного права
обробки персональних даних іншим
суб'єктам відносин, пов'язаних із
персональними даними, що здійснюються
за згодою суб'єкта персональних даних
чи відповідно до закону.

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про захист персональних даних"
поширення персональних даних
передбачає дії щодо передачі
відомостей про фізичну особу за згодою
суб'єкта персональних даних. Поширення
персональних даних без згоди суб'єкта
персональних даних або уповноваженої
ним особи дозволяється у випадках,
визначених законом, і лише (якщо це
необхідно) в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини. Виконання вимог
встановленого режиму захисту
персональних даних забезпечує сторона,
що поширює ці дані. Сторона, якій
передаються персональні дані, повинна
попередньо вжити заходів щодо
забезпечення вимог цього Закону.

Частиною четвертою статті 19 Закону
України "Про захист персональних даних"
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування
мають право на безперешкодний і
безоплатний доступ до персональних
даних відповідно до їх повноважень.

Таким чином, поширення персональних
даних допускається за згодою суб'єкта
персональних даних та їх поширення без
відповідно згоди дозволяється у
випадках, визначених законом, і лише
(якщо це необхідно) в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини. При цьому
органи державної влади мають право на
безперешкодний і безоплатний доступ до
персональних даних відповідно до їх
повноважень

Позивач в позовній заяві просить суд
зобов'язати відповідача надати
персональні дані ОСОБА_12М, членів
комітету ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, а саме:
інформацію про паспортні дані, (серія,
номер, дата видачі, орган, яким видано
паспорт, місце реєстрації проживання
особи - повна адреса, дати і місця
народження), довідку про розмір
середньомісячної заробітної плати за
останні 6 місяців, сімейного стану,
наявності на утриманні дітей,
відомості про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Як на обґрунтування наявності підстав
для отримання відповідних
персональних даних відповідач
посилається на те, що відповідні дані
необхідні для складання протоколів про
адміністративні правопорушення у
зв'язку з тим, що за результатами
проведеної ревізії відповідача
встановлено, що дії посадових осіб
відповідача містять ознаки
адміністративних правопорушень,
відповідальність за які передбачена
статтями 162-12, 164-14 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до пунктів 10 та 11 частини
першої статті 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" органу
державного фінансового контролю
надається право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів, одержувати від державних
органів та органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій усіх форм власності, інших
юридичних осіб та їх посадових осіб,
фізичних осіб - підприємців інформацію,
документи і матеріали, необхідні для
виконання покладених на нього завдань.

Згідно з пунктом 50 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 550 від
20.04.2006 за результатами проведеної
ревізії у межах наданих прав
контролюючі органи вживають заходів
для забезпечення притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю.

Згідно з пунктами 1 та 8 розділу ІІ
Порядку оформлення Державною
фінансовою інспекцією України та її
територіальними органами матеріалів
про адміністративні правопорушення
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 1045 від 09.12.2013 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2013 за № 2226/24758 про
вчинення адміністративних
правопорушень, передбачених статтями
163 12, 164 2, 164 12, 164 14 та частинами третьою -
сьомою статті 166 6 КУпАП, уповноважена
посадова особа органу державного
фінансового контролю складає протокол
про адміністративне правопорушення
(далі - протокол) за встановленою формою
(додаток 1). Зміст протоколу повинен
відповідати вимогам, викладеним у
статті 256 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 256
Кодексу України про адміністративні
правопорушення у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Таким чином, органи Державної
фінансової інспекції наділені
повноваженнями вживати заходів для
забезпечення притягнення до
адміністративної відповідальності
винних у допущенні порушень
працівників об'єктів контролю, у тому
числі складати протоколи про
адміністративне правопорушення, які
мають відповідати вимогам, викладеним
у статті 256 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
зокрема, в них має бути зазначено
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення). При цьому
Кодексом України про адміністративні
правопорушення не передбачено
необхідності зазначення в протоколі
про адміністративне правопорушення
інформації про паспортні дані, (серія,
номер, дата видачі, орган, яким видано
паспорт, місце реєстрації проживання
особи - повна адреса, дати і місця
народження), про розмір
середньомісячної заробітної плати за
останні 6 місяців, про сімейний стан,
про наявність на утриманні дітей та
відомостей про притягнення до
адміністративної відповідальності
щодо особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Отже, отримання інформації про
паспортні дані, (серія, номер, дата
видачі, орган, яким видано паспорт,
місце реєстрації проживання особи -
повна адреса, дати і місця народження),
про розмір середньомісячної
заробітної плати за останні 6 місяців,
про сімейний стан, про наявність на
утриманні дітей та відомостей про
притягнення до адміністративної
відповідальності щодо осіб, стосовно
яких позивач за результатами
проведеної ревізії має вжити заходів
для забезпечення притягнення їх до
адміністративної відповідальності не
є необхідним для виконання відповідної
функції.

Відповідно до листа № 13-05/16/19/1426-14/18998
від 08.07.2014 "Про надання інформації", яким
відповідачем було надано відповідь за
результатами розгляду листа позивача
№ 04-14/775 від 17.06.2014 "Про надання
інформації", у якому було викладено
прохання з метою забезпечення
притягнення до адміністративної
відповідальності осіб, які допустили
порушення законодавства щодо
закупівлі товарів, робіт і послуг за
державні кошти в термін до 19.06.2014 надати
інформацію щодо: паспортних даних
(серія, номер, дата видачі, орган, яким
видано паспорт, місце реєстрації
проживання особи - повна адреса, дати і
місця народження), сімейного стану та
осіб на утриманні секретаря Осадчого
І.М, членів комітету ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, зазначені особи не надали
згоди на поширення конфіденційної
інформації щодо себе.

З огляду на зазначене, керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И ЛА:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.П. Огурцов

Судді
Р.О. Арсірій

І.М.
Погрібніченко

Постанову у повному обсязі складено
25.09.2014