Справа № 824/2859/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року м. Чернівці
Справа № 824/2859/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Юзька
Я.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Коубіш А.П.

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Кіцманської міжрайонної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИТИ:

В поданому до суду адміністративному
позові ОСОБА_3 (далі-Позивач) просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіцманаської міжрайонної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі-Відповідач) від 25.12.2012
року № на суму 966,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 14.12.2012 року відповідачем
складено акт №1690/2142/1700/НОМЕР_1 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань нарахування, утримання та
сплати до бюджету податку на доходи
фізичної особи ОСОБА_3", яким
встановлено порушення п. 179.1., ст. 179
Податкового кодексу України, п.п. 18.1 а.
п. 18.1. ст. 18 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" №889 та
донараховано податок з доходів
фізичних осіб в сумі 6598,95грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем 25.12.2012року винесено
податкове повідомлення-рішення
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання позивача по податку з
доходів фізичних осіб на суму 966,75 грн.
Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 24
березня 2008 року визнано за ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині за
кожним на майновий пай згідно
свідоцтва про право власності на
майновий пай серії ЧВ №6/1-14000585, в СВК
«Оршівська» с.Оршівці Кіцманського
району вартістю 11007 грн, що належав на
праві власності ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу
права власності на майнові права
засвідчені майновим сертифікатом від
2008 року позивач продав, а ФОП ОСОБА_6
купив належне позивачу на підставі
Свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
серії ЧВ №6/1-14 001374 від 29.07.2008 року право
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства у
пайовому фонді майна СВК "Агрофірма
Оршівська" за ціною 6445,00 грн.

Відповідно до акта перевірки фізична
особа - ОСОБА_3 за період з 01.01.2008 р. по
31.12.2011 р., відповідно до отриманих
відомостей Оршівської сільської ради
№47 від 21.03.2011 року отримав від фізичної
особи - підприємця ОСОБА_6 кошти від
продажу корпоративного права на
майнові паї отримані нею не в процесі
приватизації, а в наслідок спадщини,
дарування на користь ВАТ «Шепетівська
реалбаза хлібопродуктів».

Згідно наданої Оршівською сільською
радою інформації, дата посвідчення
договору купівлі - продажу
корпоративних прав, які належали
платнику податків ОСОБА_3 та набуті ним
не в процесі приватизації 31.07.2008 року.
Вартість паю без урахування
коефіцієнта індексації становила 5503,00
гривень. Сума коштів отриманих за
відчуження корпоративних прав з
урахуванням коефіцієнту складає 6445,00
грн.

Перевіркою визначено, що в порушення
пункту 18.1 «а» статті 18 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
від 22 травня 2003 року, що діяв на момент
виникнення спірних правовідносин,
фізична особа ОСОБА_3 декларацію про
отримані ним доходи за 2008 рік не подав
та, відповідно, податок з доходів
фізичних осіб у сумі 966,75 грн. не
сплатив, чим порушив вимоги пункту 179.1.
статті 179 Податкового кодексу України.

25 лютого 2011 року Шепетівська об'єднана
державна податкова інспекція
Хмельницької області надіслала
начальнику Державної податкової
інспекції у Кіцманському районі листа
за №2054/8/17-044, в якому зазначила, що
Шепетівською ОДПІ в період з 19.04.2010
року по 19.05.2010 року проведено планову
виїзну документальну перевірку ВАТ
"Шепетівська реалбаза хлібопродуктів",
перевірений період становить з 01.04.2008
року по 31.12.2009 року.

З листа Шепетівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області №2054/8/17-044 від
25.02.2011 року встановлено, що 24.07.2008 року
ВАТ "Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів" уклала договір комісії
№1 з ФОП ОСОБА_6 про те, що останній
зобов'язується за дорученням ВАТ
"Шепетівська реалбаза хлібопродуктів",
за винагороду вчинити угоду з купівлі у
співвласників майнових паїв СВК
"Агрофірма "Оршівська". В подальшому,
згідно вищевказаного договору комісії
ВАТ Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів" перераховує на рахунок
ФОП ОСОБА_6 кошти в сумі 36202855,00 грн. для
проведення закупівлі майнових паїв у
громадян. Відповідно до вказаного
листа, сума придбаних прав на пайове
майно СВК "Агрофірма "Оршівська", згідно
майнових сертифікатів складає 7740647,00
грн. Вартість придбаних майнових прав
на пайове майно СВК "Агрофірма
"Оршівська", згідно укладених ФОП
ОСОБА_6 договорів купівлі-продажу з
власниками складає 35842761,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, в
період з 12.12.2012 року по 14.12.2012 року, на
підставі наказу про проведення
позапланової виїзної перевірки від
06.12.2012 року №730, посадовими особами
Кіцманської міжрайонної державної
податкової інспекції Чернівецької
області Державної податкової служби
проведено позапланову невиїзну
перевірку з питань нарахування,
утримання та сплати (перерахування) до
бюджету податку з доходів фізичних
осіб - фізичною особою ОСОБА_3 .

За результатами перевірки складено акт
перевірки №1690/2142/1700/НОМЕР_1 від 14.12.2012
року. Перевіркою встановлено
порушення позивачем п. 179.1. ст. 179 ПК
України, ст. 18.1. а. п. 18.1 ст. 18 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб".

На підставі акта перевірки акт
№1690/2142/1700/НОМЕР_1 від 14.12.2012 року
податковим органом винесено спірне
податкове повідомлення-рішення від
25.12.2012 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб на
суму 966,75 грн.

До вказаних спірних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та й
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Правові засади оподаткування доходів
фізичних осіб на момент виникнення
спірних правовідносин
врегульовувались Законом України "Про
податок з доходів фізичних осіб" від
22.05.2003 року № 889-IV (Закон України № 889-IV).

Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України
№ 889-IV загальний оподатковуваний дохід
- будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню згідно з цим Законом,
нарахований (виплачений) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

Згідно п.п. 4.3.18. п. 4.3. ст. 4 Закону України
№889-IV до складу загального місячного
або річного оподатковуваного доходу
платника податку не включаються сума
доходу, отриманого платником податку
внаслідок відчуження акцій (інших
корпоративних прав), одержаних ним у
власність в процесі приватизації в
обмін на приватизаційні компенсаційні
сертифікати, безпосередньо отримані
ним як компенсація суми його внеску до
установ Ощадного банку СРСР або до
установ державного страхування СРСР,
або в обмін на приватизаційні
сертифікати, отримані ним відповідно
до закону, а також сума доходу,
отриманого таким платником податку
внаслідок відчуження земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення, земельних часток (паїв),
майнових паїв, безпосередньо отриманих
ним у власність у процесі приватизації
згідно з нормами земельного
законодавства.

Як встановлено з матеріалів справи та
не заперечувалось сторонами, право
власності на майнові паї, що були
реалізовані позивачем ВАТ "Шепетівська
реалбаза хлібопродуктів" через
уповноваженого ФОП ОСОБА_6 набуто
позивачем у порядку спадкування, в той
час як дія вищевказаної статті
розповсюджуються на випадок набуття
права власності у порядку
приватизації.

Згідно ч.3 ст.72 КАС України обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Враховуючи зазначені обставини, суд
погоджується з висновками податкового
органу в тій частині, що кошти в сумі
6445,00грн., які отримані позивачем згідно
договору купівлі-продажу права
власності на майнові права, в розумінні
п.1.6 ст.1 Закону України №889 є
оподатковуваним доходом, та не
підпадають під визначення п.п.4.3.18 п.4.3
ст.4 Закону України №889, оскільки, як
встановлено судом, корпоративні права
на майно набуто позивачем в порядку
спадкування, а не в процесі
приватизації.

Разом з тим, суд не погодитись із
висновками та твердженнями
відповідача про те, що саме позивач в
даних правовідносинах зобов'язаний був
сплати податок з доходів фізичних осіб
згідно п.7.1 ст.7 Закону України № 889 за
ставкою податку в розмірі 15 відсотків
від об'єкта оподаткування, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 1.15. ст. 1 Закону України
№889-IV податковий агент - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ) або фізична
особа чи представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Підпунктом а) п. 19.2. ст. 19 Закону України
№889-IV на осіб, які відповідно до цього
Закону мають статус податкових агентів
покладено обов'язок своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок.

Відповідно до п.п.8.2.2 ст.8 Закону України
№889 особою, яка не є податковим агентом,
вважається нерезидент або фізична
особа, яка не має статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, або не є
особою, яка здійснює незалежну
професійну діяльність.

З системного аналізу вищезазначених
норм та враховуючи встановлені
обставини у справі суд дійшов висновку,
що в правовідносинах з купівлі-продажу
майнових прав у фізичної особи ОСОБА_3 -
саме ВАТ "Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів" від імені якого діяв по
договору комісії №1 ФОП ОСОБА_6, в
розумінні п.1.5 ст.1 Закону №889 є
податковим агентом і саме останній, як
юридична особа, має статус податкового
агента на якого і покладено обов'язок
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати та за її
рахунок.

Підпунктом 8.1.1. п. 8.1. ст. 8 Закону України
№ 889-IV податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

Податок підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом. Банки не
мають права приймати платіжні
документи на виплату доходу, які не
передбачають сплати (перерахування)
цього податку до бюджету. Якщо
оподатковуваний дохід нараховується,
але не виплачується платнику податку
особою, що його нараховує, то податок,
який підлягає утриманню з такого
нарахованого доходу, підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для місячного
податкового періоду (п.п. 8.1.2. п. 8.1. ст. 8
Закону України №889-IV).

Якщо згідно з нормами цього Закону
окремі види оподатковуваних доходів
(прибутків) не підлягають
оподаткуванню при їх нарахуванні чи
виплаті, то платник податку
зобов'язаний самостійно включити суму
таких доходів до складу загального
річного оподатковуваного доходу та
подати річну декларацію з цього
податку (п.п. 8.1.3. п. 8.1. ст. 8 Закону
України № 889-IV).

Враховуючи той факт, що у
правовідносинах купівлі-продажу
майнових прав податковим агентом
виступало ВАТ "Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів", то отриманий
позивачем дохід в сумі 6445,00 грн. є
оподатковуваним доходом, а тому
обов'язок по сплаті податку з доходів
фізичних осіб в даних правовідносинах
покладається на податкового агента -
ВАТ "Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів", а не на фізичну особу -
ОСОБА_3 .

Відповідно до п.п. 20.3.2. п. 20.3. ст. 20 Закону
України №889-IV у разі коли податковий
агент до або під час виплати доходу на
користь платника податку не здійснює
нарахування, утримання або сплату
(перерахування) цього податку,
відповідальність за погашення суми
податкового зобов'язання або
податкового боргу, що виникає
внаслідок таких дій, покладається на
такого податкового агента. При цьому
платник податку - отримувач таких
доходів звільняється від обов'язків
погашення такої суми податкових
зобов'язань або податкового боргу.

Даючи оцінку у правовідносинах сторін,
суд вважає, що в ході перевірки
податковим органом в акті перевірки
безпідставно та необґрунтовано
зроблено висновки про те, що позивачем
порушено вимоги п.179.1 ст.179 Податкового
кодексу України, та п.п. а) п.18.1 ст.18
Закону України №889.

Згідно п.п.179.1 ст.179 ПК України платник
податку зобов'язаний подавати річну
декларацію про майновий стан і доходи
(податкову декларацію) відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до п.п. а) п.18.1 ст.18 Закону
України №889 річна декларація про
майновий стан і доходи (податкова
декларація) (далі - декларація)
подається платником податку, який
зобов'язаний подавати таку декларацію
згідно з нормами цього Закону або інших
законів.

На думку суду, податковий орган
визначив відповідачу податкові
зобов'язання за "загальними нормами",
які стосуються обов'язку подання
податкової декларації, не мотивувавши
свою позицію по здійсненим
нарахуванням жодною нормою
податкового законодавства, яка
матеріально б підтверджувала такі
донарахування.

При цьому, податковий орган, визначаючи
в акті перевірки порушення позивачем
зазначених вище норм, не взяв до уваги
приписи п.п.18.2 ст.18 Закону України №889
якими визначено, що для цілей цього
Закону обов'язок платника податку з
подання декларації вважається
виконаним, якщо він отримував доходи
виключно від податкових агентів,
зобов'язаних подавати звітність з
цього податку у встановленому порядку.

Наведені вище висновки суду
узгоджуються з правовими позиціями
Вищого адміністративного суду України
(ухвали від 17 грудня 2013 року К/800/62410/1) у
даній категорії справ.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає,
що відповідач при прийнятті спірного
рішення діяв всупереч вимог ст. 19
Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як
суб'єкт владних повноважень не довів
належним чином правомірність
прийнятого ним рішень, в той час як
позивач надав достатні та належні
докази зворотного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 72, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення рішення
винесене Кіцманською МДПІ № від
25.12.2012 року яким збільшено суму
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на 966,75 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету
України понесені ОСОБА_3 судові
витрати у сумі 182,70 грн., сплачені згідно
квитанції 0.0.300992403.1 від 24.09.2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 09 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову
виготовлено в повному обсязі 14 жовтня
2014 року.

Суддя
І.В.Маренич