Справа № 816/3538/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2014 рокум. ПолтаваСправа
№816/3538/14

Суддя Полтавського окружного
адміністративного суду Кукоба О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет
внутрішніх справ (надалі - позивач,
ХНУВС, Університет) звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач,
ОСОБА_1.) про стягнення витрат,
пов'язаних з утриманням особи у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, в розмірі 43 474
грн 12 коп.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач,
всупереч умовам договору про
підготовку фахівців у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, звільнився з
органів внутрішніх справ за власним
бажанням до встановленого трирічного
періоду перебування на службі, а тому
повинен відшкодувати витрати,
пов'язані з його утриманням під час
навчання.

Відповідач письмових заперечень проти
позову до суду не надав.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі, що судом задоволено.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлений завчасно та належним
чином. 24 вересня 2014 року ОСОБА_1 через
канцелярію суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
хворобою. До зазначеного клопотання
додано довідку поліклінічного
відділення Карлівської центральної
районної лікарні ім. Л.В. Радевича, за
змістом якої гр. ОСОБА_1 24 вересня 2014
року звертався до органу охорони
здоров'я, йому призначено обстеження та
рекомендовано курс лікування в умовах
стаціонару /а.с. 44/. Розглянувши дане
клопотання, суд зазначає, що не
зважаючи на територіальну
віддаленість міста Полтави від міста
Карлівки Полтавської області (близько
50 км) відповідач особисто здав вказане
клопотання до канцелярії суду 24
вересня 2014 року о 09:40, що унеможливлює
його перебування на лікуванні та
свідчить про намагання затягнути
розгляд справи без достатніх на те
підстав. У зв'язку з викладеним, суд
відмовив у задоволенні клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи та, керуючись положеннями
частини четвертої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе провести
розгляд справи без участі відповідача.

Згідно з частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене вище, розгляд
справи проведено у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що ХНУВС є державним
вищим навчальним закладом,
підпорядкованим МВС України.

Наказом ректора Університету від 05
серпня 2009 року ОСОБА_1 з 15 серпня 2009 року
зараховано курсантом 1-го курсу до
навчально-наукового інституту
підготовки фахівців кримінальної
міліції Університету за спеціальністю
"правознавство" з присвоєнням
спеціального звання "рядовий міліції"
/а.с. 5/.

Між відповідачем, Університетом та
УМВС України в Полтавській області 31
серпня 2009 року укладено договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України /а.с.
8-9/.

Наказом ректора ХНУВС від 15 червня 2013
року №134 о/с відповідача відраховано зі
складу курсантів та відкомандировано
для подальшого проходження служби до
УМВС України в Полтавській області з 15
червня 2013 року /а.с. 6/.

Наказом в.о. начальника УМВС України в
Полтавській області від 01 серпня
2014 року №351 о/с, згідно з Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, лейтенанта
міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого
кримінальної міліції у справах дітей
Карлівського районного відділу УМВС
України в Полтавській області
звільнено з органів внутрішніх справ
за пунктом 64 "ж" (у запас за власним
бажанням) /а.с. 7/.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
склались між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спір у справі, що розглядається,
стосується відшкодування особою, яка
звільнилась з органів внутрішніх справ
за власним бажанням до встановленого
трирічного періоду обов'язкового
перебування на службі, витрат,
пов'язаних із утриманням у вищому
навчальному закладі МВС України.

За приписами статті 9 Закону України
"Про міліцію" на курсантів, слухачів,
ад'юнктів, інших атестованих
працівників, у тому числі й
викладацького складу навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України, поширюються права і
обов'язки, гарантії правового і
соціального захисту та
відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини п'ятої статті 18
Закону України "Про міліцію" підготовка
фахівців у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
за державним замовленням здійснюється
на підставі договору про навчання, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням, управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, області,
місті Києві або Севастополі чи на
транспорті та особою, яка навчається.
Типову форму договору затверджує
Міністерство внутрішніх справ України
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері освіти і
науки.

А згідно з частиною сьомою вказаної
статті курсанти вищих навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України у разі дострокового
розірвання договору через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Пунктом 2 Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 березня 2007 №313,
визначено, що відшкодування
здійснюється в розмірі фактичних
витрат, пов'язаних з: грошовим,
продовольчим і речовим забезпеченням;
перевезенням до місця проведення
щорічної основної і канікулярної
відпустки та у зворотному напрямку, за
направленням до місця служби після
закінчення навчального закладу;
оплатою комунальних послуг і вартості
спожитих енергоносіїв.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця в
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою /пункт 3 Порядку/.

Так, підпунктом 2.3.6 договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України від 31
серпня 2009 року №18614-09кмПл встановлено,
що у разі відрахування з навчального
закладу чи звільнення з органів
внутрішніх справ по закінченні
навчання до встановлено трирічного
терміну перебування на службі за
підставами, передбаченими пунктом 3
цього договору, Особа зобов'язується
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі згідно із затвердженим
розрахунком.

Пунктом 3 вказаного договору
передбачено, що однією з підстав для
відшкодування фактичних витрат на
підготовку є відмова від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання /а.с. 8 -
зворот/.

Даний договір підписано відповідачем
/а.с. 9/.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів
ХНУВС у зв'язку із закінченням навчання
та відкомандировано для проходження
служби до УМВС України в Полтавській
області 15 червня 2013 року /а.с. 6/. З
органів внутрішніх справ відповідача
звільнено за власним бажанням з 04
серпня 2014 року /а.с. 7/, тобто до
закінчення встановленого трирічного
терміну.

Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у вищих
навчальних закладах, затверджений
спільним наказом Міністерства оборони
України, Міністерства фінансів
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України від 16 липня 2007
року №419/831/240/605/537/219/534.

Пунктом 2.1 вказаного Порядку
передбачено, що відшкодування
здійснюється в розмірі фактичних
витрат, пов'язаних з утриманням
курсантів у ВНЗ, а саме витрат на:
грошове забезпечення; продовольче
забезпечення; речове забезпечення;
медичне забезпечення; перевезення до
місця проведення щорічної основної та
канікулярної відпустки та назад;
оплату комунальних послуг та спожитих
енергоносіїв.

Витратами на грошове забезпечення є
отримане курсантом щомісячне грошове
забезпечення за весь період навчання.
Фактичні дані беруться з розрахункових
відомостей та інших передбачених
документів, що підтверджують виплату
щомісячного грошового забезпечення
курсанту /підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Порядку
розрахунку витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у вищих
навчальних закладах/.

Витратами на продовольче забезпечення
є витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта продовольством згідно з
нормами харчування /підпункт 2.1.2 пункту
2.1 Порядку розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах/.

Витратами на речове забезпечення є
витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта речовим майном згідно з
нормами забезпечення та
лазне-пральними послугами /підпункт 2.1.3
пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах/.

До спожитих курсантом ВНЗ комунальних
послуг та енергоносіїв належать тепло,
гаряча та холодна вода, водовідведення
та електроенергія. Розрахунок
здійснюється виходячи з середнього
обсягу споживання на одного курсанта
за добу: тепла та гарячої води - 0,0134
ГКал; води та водовідведення - 0,2074 куб.
м; електроенергії - 2,56 кВт/г /підпункт
2.1.6 пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах/.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відділом
фінансового забезпечення та
бухгалтерського обліку ХНУВС 04 червня
2013 року складено довідку-розрахунок
витрат, пов'язаних з утриманням
курсанта ОСОБА_1 /а.с. 10/, за змістом якої
загальна сума витрат за період з 15
серпня 2009 року по 15 червня 2013 року
складає 43 474 грн 12 коп. та включає
витрати на: грошове забезпечення - 11 880
грн 66 коп., продовольче забезпечення (по
20 травня 2013 року) - 17 044 грн 86 коп., речове
забезпечення - 3067 грн 64 коп., оплату
житлово-комунальних послуг і вартості
спожитих енергоносіїв - 11 480 грн 96 коп.

Відповідач ознайомлений з даним
розрахунком 06 червня 2013 року під підпис
/а.с. 10/.

Крім того, до матеріалів справи
долучено довідки-розрахунки витрат на
харчування, речове забезпечення /а.с.
23-25/, грошове забезпечення, вартості
комунальних послуг /а.с. 37-41/, копії
наказів про переведення відповідача на
наступний курс із зазначенням
загальної суми витрат на утримання /а.с.
28-36/.

Отже, матеріалами справи підтверджено,
що загальна сума документально
підтверджених витрат, пов'язаних з
утриманням відповідача у ХНУВС,
складає 43 474 грн 12 коп.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2
надіслано претензію від 22 серпня 2014
року №7/285 "Про погашення
заборгованості" /а.с. 11-12/.

Згідно з пунктом 6 Порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ України, у разі
відмови від добровільного
відшкодування витрат таке
відшкодування здійснюється в судовому
порядку.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення /частина перша
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України/.

Відповідач відзиву на позовну заяву та
жодних заперечень по суті вимог
позивача чи доказів відшкодування
коштів в розмірі 43 474 грн 12 коп. до суду
не надав.

Разом з цим, оскільки відповідача
звільнено з органів внутрішніх справ
за власним бажанням до закінчення
трьохрічного терміну перебування на
службі, що підпадає під дію пункту 3
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС України
від 31 серпня 2009 року та підпункту 3
пункту 1 Порядку відшкодування особами
витрат, пов'язаних з їх утриманням у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України,
він повинен відшкодувати витрати на
його утримання за період навчання в
Університеті.

З огляду на встановлені вище фактичні
обставини справи, суд дійшов висновку
про задоволення адміністративного
позову у повному обсязі.

Згідно з частиною четвертою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до частини третьої статті 4
Закону України "Про судовий збір" під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Докази звільнення відповідача від
сплати судового збору в матеріалах
справи відсутні.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 122, 128,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на
користь Харківського національного
університету внутрішніх справ (р/р
№566 в ГУ ДКС України в Харківській
області, МФО 851011, ) суму
витрат, пов'язаних з утриманням особи у
вищому навчальному закладі, в розмірі 43
474 (сорок три тисячі чотириста сімдесят
чотири) гривні 12 (дванадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) до
Державного бюджету України (одержувач
коштів: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської
області 22030001, код за , банк
отримувача - ГУДКСУ у Полтавської
області, код банку 831019, розрахунковий
рахунок: 4002, код класифікації
доходів бюджету: 22030001, призначення
платежу: судовий збір, Полтавський
окружний адміністративний суд) судовий
збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот
сорок чотири) гривні 30 (тридцять)
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
О.О. Кукоба