Справа № 802/3369/14-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3369/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Віятик Наталії Володимирівни ,

секретаря судового засідання:
Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_1

відповідача:
Загородній В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до: управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області

про: визнання протиправним та
скасування постанови №022615 від 26.08.2014
року, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (дал -
позивач) до управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області (далі- відповідач) про визнання
протиправним та скасування постанови
№022615 від 26.08.2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
постановою управління
Укртрансінспекції у Вінницької
області №022615 від 26.08.2014р. до позивача
застосовано фінансові санкції у
розмірі 1700 грн., за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт. На думку позивача, зазначена
постанова є незаконною, а також
відсутністю обставин, які слугували
підставою для її винесення у зв'язку із
чим підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі посилаючись на
обставини, які зазначені у позовній
заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав викладених у
письмових запереченнях, що містяться в
матеріалах справи. Додатково
зазначивши, що 29.07.2014 року старшими
державними інспекторами ВДК
управління Укртрансінспекції Ганзієм
Ю. А. та Кравчуком О.І. під час перевірки
позивача зафіксовано факт перевезення
пасажирів без належного оформлення
"квитково-касового листа", а саме, у
даному листі зазначено лише місяць та
рік, а дати на час перевірки вписано не
було.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали адміністративної справи та
їх сукупності, прийшов до висновку про
задоволення позову виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до п.п.
4, 6-11, 21 Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
згідно направлення на перевірку №007074
від 28.07.2014р. державним інспектором
управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області проведено рейсову
перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт суб'єктами господарювання.

Під час проведення перевірки 29.07.2014р. о
16:20 год. в. м. Жмеринка, по вул.
Б.Олійника, 1 виявлено порушення ст. 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт" автотранспортним засобом
ПАЗ 3205 СПГ номерний знак НОМЕР_1, який
належить позивачу, а саме: відсутній
квитково-касовий лист під час
перевезення пасажирів по маршруту
"Токарівка - Мала Жмеринка". Результати
перевірки оформлено актом перевірки
від 29.07.2014р. з яким ознайомлено водія
ОСОБА_7, який від пояснень та підпису
відмовився.

Керуючись п. 27 Порядку керівником
управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області 26.08.2014р. прийнято
рішення про застосування фінансових
санкцій, що передбачені абз. 3 част. 1 ст.
60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" про
що прийнято постанову №022615 про
накладення на позивача штрафу в
розмірі 1700 грн., яка на думку ОСОБА_3 є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Визначаючись щодо позовних вимог суд
виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт"
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Стаття 2 цього Закону визначає, що
завданнями законодавства з питань
перевезень пасажирів та вантажів
автомобільним транспортом є:
визначення основних правових та
організаційних основ державного
регулювання у сфері перевезень
пасажирів та вантажів автомобільним
транспортом; установлення вимог до
перевізників, водіїв та транспортних
засобів щодо забезпечення безпеки
перевезень та екологічної безпеки;
визначення системи державного
контролю, прав, обов'язків та
відповідальності державних органів
виконавчої влади та перевізників за
порушення міжнародних договорів та
законодавства України.

Перелік документів, на підставі яких
виконуються вантажні перевезення
визначений у ст. 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт".
Так, необхідними документами для
фізичної особи, що здійснює регулярні
пасажирські перевезення є для водія
автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, квитково-касовий
лист, схема маршруту, розклад руху,
таблиця вартості проїзду (крім
міських перевезень), інші документи,
передбачені законодавством України.

Відповідальність за надання послуг з
надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (абз. 3 ч. 1
ст. 60 Закону).

Суд вважає, що посилання позивача
наявність на момент перевірки квитково
- касового листа підтверджується
підписом старшого державного
інспектора ВДК Управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області Ганзія Ю.А. з проставлянням
дати - 29.07.2014 р. на пред'явленому в
судовому засіданні оригіналі квитково
- касового листа.

Суд не бере до уваги посилання
відповідача на притягнення позивача до
відповідальності за неналежним чином
оформлений квитково - касовий лист,
оскільки відсутній чинний
нормативно-правовий акт, яки
затверджено форму та порядок
оформлення квитково - касового листа.

Враховуючи викладене, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
позивача є обґрунтованими, а
оскаржувана постанова управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області 26.08.2014р. №022615 про накладення на
позивача штрафу в розмірі 1700 грн. є
протиправною та підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд звертає увагу на те, що дії
відповідача при винесенні
оскаржуваної постанови про
застосування штрафу аналізуються
судом на предмет правомірності та
відповідності вимогам чинного
законодавства України станом на момент
вчинення цих дій та обсягу доказів та
інших фактичних обставин, які існували
на цей момент.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі матеріали,
які свідчать про його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є такими, що підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 1 статті 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Вінницький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області №022615 від 26.08.2014 року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 витрати за
подання адміністративного позову в
розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Віятик Наталія Володимирівна