Справа № 875/108/14
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/108/14

вх. № А/800/158/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.за участю
секретаряГончар Н.О.та представників
сторін: позивач ОСОБА_5від
відповідачаГугуєва О.В.розглянувши у
відкритому судовому
засіданніапеляційну
скаргуЦентральної виборчої комісіїна
постановуКиївського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2014у
справі № 875/108/14за
позовомОСОБА_5доЦентральної виборчої
комісіїпровизнання протиправною та
скасування постанови ЦВК № 1156 від
25.09.2014 в частині та зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Київського
апеляційного адміністративного суду,
як до суду першої інстанції, з позовом
до Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК) про визнання протиправною та
скасування постанови ЦВК № 1156 від
25.09.2014 «Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_7, ОСОБА_5» в частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України ОСОБА_5 та
зобов'язання ЦВК зареєструвати ОСОБА_5
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 79
на позачергових виборах народних
депутатів України 26.10.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постанова ЦВК № 1156 від
25.09.2014 року в частині відмови в
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_5 є протиправною
та такою, що винесена з порушенням норм
матеріального права.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2014 позов
задоволено частково; скасовано
постанову Центральної виборчої
комісії № 1156 від 25.09.2014 «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України ОСОБА_7, ОСОБА_5» в
частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
ОСОБА_5; зобов'язано Центральну виборчу
комісію повторно розглянути подані
ОСОБА_5 20.09.2014 документи для реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 79
на позачергових виборах народних
депутатів України 26.10.2014 та прийняти
рішення, передбачене ч. 6 ст. 59 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України»; в задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2014,
Центральна виборча комісія звернулась
до Вищого адміністративного суду
України, як до суду апеляційної
інстанції, із апеляційною скаргою (з
урахуванням її уточнень представником
у судовому засіданні 06.10.2014), в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати оскаржене судове
рішення в частині задоволення позову
та постановити нове рішення, яким у
позові відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначив, що оспорювану
постанову ЦВК в частині відмови ОСОБА_5
в реєстрації його кандидатом у народні
депутати України прийнято в межах
повноважень та у спосіб, визначених
Законом України «Про вибори народних
депутатів України» та Закон України
«Про Центральну виборчу комісію», а
тому у суду були відсутні підстави для
задоволення позову.

Позивач письмових заперечень проти
апеляційної скарги не подав.

У судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити,
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
та прийняти в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову, а
позивач заперечував проти апеляційної
скарги та просив залишити її без
задоволення, а судове рішення суду
першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального та процесуального права
в межах доводів апеляційної скарги,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 20.09.2014 подав до Центральної
виборчої комісії заяву про реєстрацію
його кандидатом у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 79 на позачергових виборах до
Верховної Ради України, що призначені
Указом Президента України на 26.10.2014.

Постановою ЦВК № 1156 від 25.09.2014 «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_7,
ОСОБА_5» відмовлено ОСОБА_5 у реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 79.

Постанова ЦВК № 1156 від 25.09.2014 в
оспорюваній частині мотивована тим, що
в заяві ОСОБА_5 про самовисування в
порушення п.1 ч.2 ст.55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» відсутня дата її подання та в
автобіографії не зазначено часу
проживання на території України, що є
також порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 55
названого Закону, а, відтак, наявні
підстави для відмови у реєстрації
позивача кандидатом у народні депутати
України.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов в частині скасування постанови
ЦВК №1156 від 25.09.2014, дійшов висновку, що у
відповідача були відсутні підстави,
передбачені п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України», для відмови в реєстрації
позивача кандидатом у депутати.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновком суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.77 Конституції України
порядок проведення виборів народних
депутатів України встановлюється
законом.

Спеціальними законами, які регулюють
спірні правовідносини, є Закон України
«Про вибори народних депутатів
України» та Закон України «Про
Центральну виборчу комісію».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про Центральну виборчу комісію» ЦВК є
постійно діючим колегіальним
державним органом, який діє на підставі
Конституції України, цього та інших
законів України і наділений
повноваженнями щодо організації
підготовки і проведення виборів
Президента України, народних депутатів
України, депутатів Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, депутатів
місцевих рад та сільських, селищних,
міських голів, всеукраїнського і
місцевих референдумів в порядку та в
межах, встановлених цим та іншими
законами України.

Пунктом 6 ст.19 Закону України «Про
Центральну виборчу комісію»
встановлено, що ЦВК реєструє
кандидатів у народні депутати України
в порядку, встановленому законом.

За змістом п.2 ч.1 ст.60 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» ЦВК відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Частиною 2 ст.55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
встановлено, що ЦВК реєструє кандидата
у депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови пред'явлення
ним особисто одного із документів,
передбачених пунктами 1 або 2 частини
третьої статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4 х 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Відповідно до ч. 4 ст.55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» ЦВК видає особі, яка подала
документи, зазначені у частині першій
або частині другій цієї статті, довідку
про їх прийняття. Довідка має містити
перелік прийнятих документів, число,
місяць і рік, а також час їх прийняття,
посаду і прізвище особи, яка прийняла
документи.

Згідно наявної в матеріалах справи
довідки, виданої ЦВК ОСОБА_5, 20 вересня
2014 року ЦВК були прийняті наступні
документи: заява про самовисування
кандидатом у народні депутати України;
автобіографія кандидата в депутати на
паперовому носії та в електронному
вигляді; документ про внесення
грошової застави; 4 фотографії
кандидата розміром 4х6 сантиметрів на
паперовому носії та в електронному
вигляді; ксерокопії першої та другої
сторінок паспорта громадянина України
кандидата у депутати; передвиборна
програма кандидата у депутати на
паперовому носії та в електронному
вигляді.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, ОСОБА_5 в
поданій автобіографії зазначено, що з
1988 року він мешкає у Дніпропетровській
області, м. Дніпропетровськ, з 1991 року
громадянин України.

Отже, оскільки автобіографія позивача
містить відомості щодо його
громадянства із зазначенням часу
проживання у м. Дніпропетровську,
Дніпропетровської області (тобто, на
території України), то у відповідача
були відсутні підстави для
неврахування цього документу.

Крім того, помилковими є твердження
відповідача про відсутність дати
подання заяви про самовисування,
оскільки колегією суддів з наявних
матеріалів встановлено, що позивачем у
поданій заяві зазначено число та рік її
подання, але помилково не написано
місяць, що, за переконанням судової
колегії, підлягало виправленню в силу
положень ч. 3 ст. 60 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».

Тобто, на думку колегії суддів,
викладений у постанові № 1156 від 25.09.2014
висновок ЦВК про те, що подані
позивачем документи не є відповідно
заявою та автобіографією у розумінні
п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України», є
помилковим, оскільки при наявності
недоліків або неточностей у поданих
кандидатом на реєстрацію документів
відповідач неправомірно не
скористався наданими йому положеннями
ч. 3 ст. 60 названого Закону
повноваженнями щодо забезпечення
реалізації прав осіб, які подають заяви
про реєстрацію кандидатами у народні
депутати, щодо можливості виправлення
помилок і неточностей, допущених у
поданих такими особами документах.

За таких обставин є обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що у відповідача були відсутні
підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 60
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», для відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
депутати.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, вищенаведеного не
спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову про скасування
постанови ЦВК № 1156 від 25.09.2014 «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_7,
ОСОБА_5» в частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
ОСОБА_5, та, як наслідок, - зобов'язання
ЦВК повторно розглянути подані ОСОБА_5
20.09.2014 документи для реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 79
на позачергових виборах народних
депутатів України 26.10.2014.

Відповідно до ч.1 ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 177, 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Центральної
виборчої комісії залишити без
задоволення.

2. Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
В.В. Кошіль

О.А. Моторний