Справа № 21615/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2012 рокусправа № 2а-2358/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Хімушкіної О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 червня 2010
року

у адміністративній справі № 2а-2358/10/0870
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Хортицькому районі м.
Запоріжжя про визнання протиправним
та скасування повідомлення - рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 07 квітня 2010 року № , -

в с т а н о в и л а :

Звертаючись 22 квітня 2010 року до
адміністративного суду з позовом у цій
справі, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 посилаючись на допущення
відповідачем численних порушень при
складенні акту позапланової перевірки
та на невідповідність дійсності
викладених в цьому акті обставин,
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя про визнання про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 07.04.2010 р. № .

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 червня 2010
року позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 задоволено та визнано
протиправним і скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Хортицькому
районі м Запоріжжя від 07.04.2010 р. № ,
з державного бюджету на користь
позивача стягнуто судовий збір в сумі
3,40 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що в
період, який перевірявся податковим
органом, позивач перебував на
загальній системі оподаткування, тому
не зобов'язаний був вести облік
товарних запасів та мати первинні
документи і накладні на товар, що
свідчить про відсутність підстав для
притягнення його до відповідності за
порушення пункту 12 статті 3 та статті 6
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, і громадського
харчування та послуг" № 265/95 від 06.07.1995
року (далі - Закон № 265/95 від 06.07.1995 року).

Крім того, за висновками суду першої
інстанції, відповідач при проведенні
перевірки не встановив наявність або
відсутність у позивача відповідного
реєстратора розрахункових операцій, а
в акті перевірки та в подальших
документах не відобразив належним
чином ким саме було сплачено 60 грн. за
придбаний стілець, та не з'ясував особу,
що продала зазначений стілець і
відношення цієї особи до господарської
діяльності позивача, що свідчить про
безпідставність застосування до
позивача штрафних санкції на підставі
частини другої статті 17 Закону № 265/95
від 06.07.1995 року

Державна податкова адміністрація у
Хортицькому районі м. Запоріжжя, не
погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, подала апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати, прийняти
нове рішення, яким відмовити в позові
повністю з підстав неправильного
застосування судом норм матеріального
права та не врахування обставин, які
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору по суті.

Позивач в судовому засіданні проти
вимог апеляційної скарги заперечував,
просив залишити без змін постанову
суду першої інстанції, звертаючи увагу
судової колегії на те, що наявний у
нього на час перевірки товар був
переданий йому на комісію і він діяв
тільки в межах договорів комісії, тому
відповідно не повинен був обліковувати
у себе цей товар, бо виступав лише
комісіонером та отримував комісійну
винагороду. Відсутність на час
перевірки РРО та книги обліку, позивач
пояснив тим, що збираючись звершити
свою підприємницьку діяльність, він
вже не працював, і до продажу стільця
він відношення немає.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин справи,
заслухавши пояснення позивача, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягають
задоволенню по слідуючим доводам та
мотивам.

Як встановлено судом першої інстанції,
підставою для прийняття відповідачем
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення № від 07.04.2010
року про застосування суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 15660,00 грн.
(а.с.13) - став акт ДПІ у Хортицькому
районі від 31.03.2010 року № 0084/08/31/НОМЕР_2
про результати перевірки дотримання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів та ліцензій, в якому
зазначено, зокрема, про порушення п.1, 12
ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та ст. 3 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності».(а.с.11-12)

Під час апеляційного перегляду даної
справи, позивач наполягає на тому, що у
спірному випадку він виступав
комісіонером за договором комісії
продажу товарів № 7 від 21.12.2009 року
(а.с.20-21), за умовами якого здійснював
реалізацію товару по накладній № 58 від
24.12.2009 року (а.с.23) від свого імені та за
рахунок комітента, отримував за це
комісійну винагороду.

При цьому, позивач не заперечує проти
того, що зазначений договір комісії і
інші відповідні документи, він не
надавав працівникам ДПІ у Хортицькому
районі м.Запоряжжя під час перевірки, а
відсутність у нього обліку товару не
обґрунтовував договором комісії, що
дозволяє судовій колегії не приймати
до уваги доводи позивача про
відсутність у нього обов'язку
обліковувати товар, отриманий ним за
договором комісії. Тим більш, що
позивач не надав суду будь-які звіти
комісіонера, які б складалися на
виконання зазначеного вище договору
комісії, або будь-які документи на
підтвердження реального виконання
вказаного договору комісії
(перерахунок комітенту грошових кошт
від продажу товару, тощо).

За матеріалами справи судовою колегією
встановлено, що позивач зареєстрований
фізичною особою - підприємцем з 15 січня
2007 року (а.с.9), на протязі 2009 року
сплачував єдиний податок за здійснення
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами в м.Запоріжжі (а.с.10), а з 01
січня 2010 року перебуває на загальній
системі оподаткування.

Відповідно до ст.3 Закону України № 265/95
від 06.07.1995 року суб'єкти господарювання,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: 1)
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; 2)
видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції; 3)
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій, що включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, з додержанням
встановленого порядку їх застосування;
4) забезпечувати цілісність пломб
реєстратора розрахункових операцій та
незмінність його конструкції та
програмного забезпечення; 5) у разі
незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, проводити
розрахунки з використанням книги
обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через
електронні системи прийняття ставок,
що контролюються у режимі реального
часу Державним казначейством України;
6) забезпечувати зберігання
використаних книг обліку
розрахункових операцій та
розрахункових книжок протягом трьох
років після їх закінчення; 11) проводити
розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості;
12) вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг);

Статтею 6 Закону N 265/95 від 06.07.1995
встановлено, що облік товарних запасів
фізичною особою - підприємцем ведеться
у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Таким чином, доводи позивача про
відсутність правових підстав для
притягнення його до відповідальності
за виявлене контролюючим органом
порушення - суперечить положенням
чинного законодавства, яким
регулюються спірні правовідносини.

Посилання позивача на п.3.4 Договору
комісії та положення Цивільного
кодексу є незрозумілим, оскільки
жодним чином не свідчить на його
користь, а сам договір є обов'язковим
для його виконання сторонами, при умові
якщо його положення та зміст не
суперечать чинному законодавству.
Таким чином твердження позивача нічим
не обґрунтовано та свідчать лише про
намагання останнього уникнути
відповідальності.

Твердження ФОП ОСОБА_2 про зазначення
відповідачем недостовірної інформації
щодо приміщення магазину за адресою:
АДРЕСА_1, в якому позивачем
здійснювалася підприємницька
діяльність - не відповідає дійсності,
оскільки торгівельна точка ФОП ОСОБА_2
(магазин) розмішена в будівлі
торгівельного центру «Амстор», що
знайшло своє відображення в Акті
перевірки, а адреса для всіх торгових
приміщень, розміщених у торговому
центрі «Амстор» - є єдиною, тому
стосується і позивача.

Судова колегія вважає безпідставним
прийняття до уваги доводів позивача
про відсутність в Акті перевірки
інформації про виявлені під час
перевірки порушення порядку ведення
обліку товарних запасів і підстав для
притягнення за це порушення до
відповідальності, оскільки за змістом
Акту перевірки вказана інформація
знайшла своє відображення, і ФОП ОСОБА_2
ознайомившись з цим Актом, погодився з
виявленими порушеннями та зазначив, що
зауважень до Акту перевірки у нього
немає (стор.4 Акту). В своєму особистому
поясненні позивач також підтвердив, що
касового апарату у нього немає, а
виручка за 31 03 2010 р складає 60 грн і що
скоєння ним порушень, виявлених
робітниками податкової служби, є
наслідком його власної необізнаності.

Факт повернення грошей, отриманих
позивачем за товар під час здійснення
перевірки - не свідчить про відсутність
підстав для притягнення позивача до
відповідальності у зв'язку з не
отримання виручки від реалізації
товару без застосування РРО, оскільки
повернення грошей ревізору було
здійснено вже після проведення
розрахункової операції, якою
встановлено факт продажу і відповідне
порушення. Цей факт підтверджується
матеріалами справи - так, в частиш № 2
Акту перевірки «Описова частина»
зазначено, що сума готівки у касі
складає 60 грн. та зазначено, що вказана
готівка « с виручкою від продажу
товарів, надання послуг... ». Підпис ФОП
ОСОБА_2 підтверджує дану інформацію.

За наведених вище обставин, та з
урахування наявних в матеріалах справи
письмових доказів, судова колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, оскільки
постанова суду першої інстанції
прийнята при невірному застосуванні
норм процесуального та матеріального
права, а також при невідповідності
висновків суду обставинам справи, у
зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині задоволення позову, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя - задовольнити

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 червня 2010
року - скасувати в частині задоволення
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про визнання протиправним та
скасування повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя від 07
квітня 2010 року № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 15360,00 грн. за порушення
вимог п.12 ст.3 і ст.6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", та прийняти в цій частині нову
постанову, якою в задоволенні даної
частини позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 14
червня 2010 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
212 КАС України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов