Справа № 826/5520/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5520/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому
Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02.06.2014 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність
посадових осіб Головного управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві, яка виражається у неподанні до
територіальних органів Пенсійного
фонду України документів необхідних
для оформлення, призначення та виплати
пенсійного забезпечення ОСОБА_2
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб»; зобов'язати Головне управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві здійснити підготовку та подання
необхідних документів до
територіальних органів Пенсійного
фонду України з метою оформлення,
призначення та виплати пенсійного
забезпечення ОСОБА_2 відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»; визнати протиправною
бездіяльність посадових осіб
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві, яка
виражається у не виплаті ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби у відповідності
до ст. 9 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»; зобов'язати Головне управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві здійснити нарахування та виплату
одноразової грошової допомоги ОСОБА_2
при звільненні зі служби відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.06.2014 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач з 07.02.2008 проходив службу в
органах внутрішніх справ України на
посаді заступника начальника
Головного відділу податкової міліції
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва.

Згідно наказу Державної податкової
адміністрації у м. Києві «По особовому
складу податкової міліції» від 02.02.2011 №
36 підполковника податкової міліції
ОСОБА_2 (У-028870), який перебуває в
розпорядженні Державної податкової
адміністрації у м. Києві по посаді
заступника начальника Головного
відділу податкової міліції Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва, відсторонено від
займаної посади на підставі постанови
прокуратури м. Києва про відсторонення
від посади від 20.01.2011 (а.с. 17).

Відповідно до наказу Державної
податкової адміністрації у м. Києві «По
особовому складу податкової міліції» у
м. Києві від 11.02.2011 № 42-о підполковника
податкової міліції ОСОБА_2 (У-028870), який
відсторонений від займаної посади
заступника начальника ГВПМ ДПІ у
Подільському районі м. Києва, звільнено
з податкової міліції в запас за власним
бажанням по (а.с. 16).

Докази будь-яких розрахунків з
позивачем при звільненні суду не
надані.

Відповідно до довідки управління
персоналу Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 26.02.2014 вислуга
на 11.02.2011 складала 20 років 09 місяців 22
дні.

25.03.2014 ОСОБА_2 звернувся до Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві із заявами про
призначення пенсії, нарахування та
виплату одноразової грошової допомоги
у зв'язку з звільненням зі служби.

Листами Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 27.03.2014 №
366/10/26-15-04-029 та від 22.04.2014 № 455/10/26-15-04-029
позивачу повідомлено, що відповідно до
наказу Державної податкової
адміністрації України від 07.02.2011 № 43
«Про затвердження Положення про
виплату грошового утримання особам
начальницького складу податкової
міліції за час перебування в
розпорядженні Державної податкової
адміністрації України, відстороненим
від виконання службових обов'язків
(посади), особам, підданим арешту, та за
час перебування під арештом, а також
стосовно видачі грошових атестатів при
звільнені та переміщенні по службі»
особам начальницького складу,
заарештованим слідчими та судовими
органами, виплата грошового утримання
припиняється від дня арешту.
Недоодержане до дня арешту грошове
утримання може бути виплачене лише з
дозволу слідчих чи судових органів;
особам начальницького складу, які за
вироком суду, що набрав чинності,
визнанні винними у вчиненні злочину,
грошове утримання за час перебування
під арештом не виплачується незалежно
від виду застосування судом покарання,
у тому числі в разі вироку суду про
умовне засудження. Також, повідомлено,
що питання про призначення пенсії та
виплату грошової допомоги буде
вирішено після отримання відповіді на
запит до Шевченківського районного
суду м. Києва про рух кримінальної
справи № 50-5917 за ч. 2 ст. 368 Кримінального
кодексу України (в редакції 1960 р.), яка з
обвинувальним висновком направлена до
вказаного суду прокуратурою м. Києва.

22.04.2014 позивач повторно звернувся до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві з листом щодо оформлення та
подання документів для призначення
пенсійного забезпечення ОСОБА_2, в
якому з посиланням на витяг із реєстру
№ 44/00999 департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України повідомив, що
ОСОБА_2 станом на 21.03.2014 не є особою, яка
засуджена судом за вчинення корисного
злочину, однак відповіді позивач не
отримав.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що Головне управління
Міндоходів у м. Києві неправомірно
відмовило ОСОБА_2 у призначенні пенсії,
нарахуванні та виплаті одноразової
грошової допомоги у зв'язку з
звільненням зі служби, оскільки не
врахувало, що відповідно до листа
прокуратури м. Києва від 10.02.2014 прийнято
рішення про закриття кримінального
провадження № 0001023 від 21.11.2013 за
ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.
368 Кримінального кодексу України на
підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України.
Також, на час звільнення у позивача
вислуга більше 20 років, а отже він набув
права на отримання грошової допомоги,
передбаченої статтею 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
Головне управління Міндоходів у м.
Києві відмовляючи у призначення
пенсії, нарахуванні та виплаті
одноразової грошової допомоги у
зв'язку з звільненням зі служби діяло
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до положення ст. 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі
позовної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 1-2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» право на пенсійне забезпечення
на умовах цього Закону мають звільнені
зі служби особи начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ України, особи начальницького
складу податкової міліції, особи
начальницького і рядового складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України, особи начальницького і
рядового складу органів і підрозділів
цивільного захисту.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом,
які мають право на пенсійне
забезпечення, пенсії відповідно до
цього Закону призначаються і
виплачуються після звільнення їх зі
служби.

Статтею 5 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено, що особам,
звільненим з військової служби, іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, та членам їх сімей може
призначатися (за їх бажанням) пенсія на
умовах і в порядку, передбачених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому для обчислення
пенсій враховуються всі види грошового
забезпечення, що отримували зазначені
особи, які мають право на пенсію за цим
Законом, перед звільненням зі служби.

Відповідно до положень ст. 5-1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» чітко
передбачено, що єдиною підставою для не
призначення пенсійного забезпечення
відповідного до вищевказаного закону є
засудження особи, яка має право на
пенсійне забезпечення за умисний
злочин, вчинений з використанням свого
посадового становища.

Відповідно до ст. 12 Закон України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» пенсія за вислугу років
призначається, особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах «б» (особам начальницького
складу податкової міліції) - «д» статті
1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених
у частині третій ст. 5 цього Закону),
незалежно від віку, якщо вони звільнені
зі служби: по 30.09.2011 і на день звільнення
мають вислугу 20 років і більше; з 01.10.2011
по 30.09.2012 і на день звільнення мають
вислугу 20 календарних років та 6
місяців і більше.

Колегія судді звертає увагу, що з
матеріалів справи вбачається, що під
час звільнення з органів податкової
міліції в запас вислуга років
становила 20 років 09 місяців 22 дні, а
тому відповідно до ст. 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» позивач має право на
пенсію за вислугою років.

Згідно ст. 48 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» заява про призначення пенсії
згідно з цим Законом подається до
територіального органу Пенсійного
фонду України або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду України за
погодженням із центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, іншими заінтересованими
центральними органами виконавчої
влади та Службою зовнішньої розвідки.
При цьому днем звернення за
призначенням пенсії є день подання до
відповідного органу Пенсійного фонду
України письмової заяви про
призначення пенсії з усіма необхідними
для вирішення цього питання
документами, а в разі пересилання заяви
і документів поштою - дата їх
відправлення.

Відповідно п. 1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», затвердженого постановою
Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №
3-1, заяви про призначення пенсії
подаються цими особами до головних
управлінь Пенсійного фонду України
через уповноважені структурні
підрозділи - Державної податкової
служби України.

Відповідно до п. 12 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» уповноважений структурний
підрозділ у 10-денний термін з дня
одержання заяви про призначення пенсії
оформляє всі необхідні документи і
своє подання про призначення пенсії
(додаток 2 до Порядку), ознайомлює з ним
особу, якій оформлюється пенсія, і
направляє до органу, що призначає
пенсії за місцем проживання.

Доводи апелянта про те, що у Головного
управління Міндоходів у м. Києві немає
можливості подати до територіальних
органів Пенсійного фонду України
документів необхідних для оформлення,
призначення та виплати пенсійного
забезпечення ОСОБА_2 відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», оскільки питання про оформлення
та подання документів до органів
Пенсійного фонду залежить від
наявності рішення суду у справі по його
обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення
спростовуються тим, що відповідно
листа прокуратури м. Києва від 10.02.2014, в
якому вказано, що кримінальна справа №
50-5917 порушена відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст.
368 Кримінального кодексу України, була
закрита 30.12.2013 у рамках кримінального
провадження № 0001023 на підставі ч. 1
п. 2 ст. 284 Кримінального процесуального
кодексу України, що підтверджується
відповіддю Прокуратури м. Києва від
14.03.2014 вих. № 1711/11-2160-14 (а.с. 30-31).

Також, на підтвердження того, що ОСОБА_2
не є особою, яка засуджена судом за
вчинення корисного злочину він надав
Головному управлінню Міндоходів у м.
Києві витяг з реєстру № 408-20032014/00999
департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України станом на
21.03.2014, яка також підтверджує вказаний
факт (а.с. 32).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зауважує що відповідачем
неправомірно на звернення ОСОБА_2 від
25.03.2014 про призначення пенсії не
оформлено всі необхідні документи та
подання про призначення пенсії для
направлення до розгляду органу
Пенсійного фонду України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
позовних вимог про нарахування та
виплату одноразової грошової допомоги
ОСОБА_2 при звільненні зі служби
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» з огляду й на наступне.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» виплата одноразової
грошової допомоги при з вільненні зі
служби особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом та
звільняються зі служби за станом
здоров'я, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби. У
разі звільнення зі служби за віком, у
зв'язку із скороченням штатів або
проведенням організаційних заходів,
закінченням строку контракту,
систематичним невиконанням умов
контракту командуванням одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби
виплачується за наявності вислуги 10
років і більше.

Згідно абз. 2 ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» виплата одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби
особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, при
звільненні зі служби за власним
бажанням, через сімейні обставини або
інші поважні причини, перелік яких
визначається Кабінетом Міністрів
України, які мають вислугу 10 років і
більше, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до абз. 3 ст. 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» виплата одноразової
грошової допомоги при з вільненні зі
служби особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, при
звільненні зі служби за службовою
невідповідністю, у зв'язку із
систематичним невиконанням умов
контракту військовослужбовцем чи у
зв'язку з обвинувальним вироком суду,
що набрав законної сили, одноразова
грошова допомога, передбачена цією
статтею, не виплачується.

Згідно до пункту 10 постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» (в редакції,
на час звільнення позивача) особам
рядового і начальницького складу
податкової міліції при звільненні з
військової служби або з органів
внутрішніх справ за які звільняються
із служби за власним бажанням, через
сімейні обставини або з інших поважних
причин, перелік яких визначається
Кабінетом Міністрів України, та мають
вислугу 10 років і більше, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
25 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Більш того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» до складу грошового
забезпечення входять: посадовий оклад;
оклад за військовим званням; щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового
забезпечення. У свою чергу, до
додаткових видів грошового
забезпечення військовослужбовців
відповідно до постанови КМ України
«Про упорядкування додаткових видів
грошового забезпечення
військовослужбовців» від 06.04.1998 № 452 не
входить одноразова грошова допомога
при звільненні. Разом з тим, відповідно
до постанови КМ України «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» від 07.11.2007 № 1294, грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за військовим (спеціальним)
званням, щомісячних (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премії) та одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що одноразова грошова
допомога не відноситься до грошового
утримання позивача, а є грошовою
пенсійною виплатою, яка повинна бути
йому виплачена після його звільнення
зі служби, відповідно до Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей».

Таким чином, при звільненні з органів
податкової міліції в запас ОСОБА_2
набув права на отримання грошової
допомоги, передбаченої ст. 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02.06.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В.В.

Шурко
О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
06.10.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.