Справа № 802/3115/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3115/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Сала
П.І.,

за участю

секретаря судового засідання:
Колос М.С.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Цибка В.В.,

представника третьої особи:
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до: Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_5

про: визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області, викладену у
листі-відповіді за № 31-2-0.3-6396/2-14 від
17.07.2014 року, в наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок площею
54,4294 га, які розміщені на території
Джуринецької сільської ради
Немирівського району Вінницької
області в користування для ведення
фермерського господарства, з яких 42,66
га землі сільськогосподарського
призначення резервного фонду та 11,7652 га
землі сільськогосподарського
призначення запасу. Крім того, просить
зобов'язати відповідача повторно
розглянути його клопотання про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
вищезазначених земельних ділянок.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
10.07.2014 року Головному управлінню
Держземагенства у Вінницькій області
він подав заяву про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
орієнтовною площею 54,4294 га з метою
надання їх в оренду для ведення
фермерського господарства на
території Джуринецької сільської ради
Немирівського району Вінницької
області, з яких 42,66 га землі
сільськогосподарського призначення
резервного фонду та 11,7652 га землі
сільськогосподарського призначення
запасу. Однак, відповідач відмовив у
наданні такого дозволу, посилаючись на
те, що Головним управлінням
Держземагенства у Вінницькій області
раніше вже розглядалось клопотання
іншої особи на зазначені у
викопіюванні земельні ділянки та їй
було надано відповідний дозвіл на
розробку проекту землеустрою. Позивач
вважає вказану відмову протиправною,
оскільки оскаржуване рішення прийняте
відповідачем з підстав, які не
передбачені ч. 3 ст. 123 Земельного
кодексу України.

У судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав та просить суд його
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив та
у своїх поясненнях звертає увагу суду
на те, що Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
не може надати позивачу дозвіл на
розробку документації із землеустрою
щодо відведення земельних ділянок,
оскільки такий дозвіл вже надано
ОСОБА_5, який звернувся в управління
раніше. Вважає, що надання аналогічного
дозволу ОСОБА_4 може призвести до
виникнення земельного спору та буде
порушувати суб'єктивне право особи, яка
першочергово подала заяву про
одержання земельної ділянки в оренду.
Тому позивачу правомірно відмовлено у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок площею 54,4294 га на території
Джуринецької сільської ради
Немирівського району Вінницької
області.

Під час судового розгляду справи за
ініціативою суду на підставі ч. 2 ст. 53
КАС України до участі у справі третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору залучено ОСОБА_5

Представник третьої особи у судовому
засіданні виступив на стороні
відповідача та просить відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
сторін, оцінивши інші зібрані та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд приходить до переконання,
що заявлений адміністративний позов
належить задовольнити повністю.

Встановлено, що 10.07.2014 року ОСОБА_4
звернувся до Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області з
клопотанням про надання йому дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення в користування
земельних ділянок орієнтовною площею
54,4294 га на території Джуринецької
сільської ради Немирівського району
Вінницької області для ведення
фермерського господарства, з яких 42,66
га із земель резерву (рілля
сільськогосподарського призначення)
та 11,7652 га із земель запасу (рілля
сільськогосподарського призначення)
(а.с. 8-11).

Листом за № 31-2-0.3-6396/2-14 від 17.07.2014 року
Головне управління Держземагенства у
Вінницькій області повідомило
позивача, що раніше вже розглядалось
клопотання іншої особи на зазначені у
викопіюванні земельні ділянки та їй
було надано відповідний дозвіл на
розробку проекту землеустрою,
розроблено проект відведення і
земельні ділянки внесені до Державного
земельного кадастру. Відтак,
управління не може надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою (а.с.
12).

Надаючи правову оцінку вищевказаній
відмові, суд керується наступними
мотивами.

Спірні правовідносини насамперед
регулюються Конституцією України та
Земельним кодексом України (далі - ЗК
України).

Так, в силу положень ст. 14 Конституції
України право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Згідно з п. "в" ч. 1 ст. 31 ЗК України землі
фермерського господарства можуть
складатися із земельної ділянки, що
використовується фермерським
господарством на умовах оренди.

Порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування визначений статтею 123 ЗК
України, частиною другої якої
передбачено, що особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді АРК,
Раді міністрів АРК, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

При цьому суд наголошує на тому, що
підставою для відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Крім того, частиною 4 статті 122 ЗК
України визначено, що центральний
орган виконавчої влади з питань
земельних ресурсів у галузі земельних
відносин та його територіальні органи
передають земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державне агентство земельних ресурсів,
затвердженого Указом Президента
України № 445 від 08.04.2011 року (далі -
Положення), Державне агентство
земельних ресурсів України
(Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Згідно з пп. 6-1 п. 4 Положення
Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань передає
відповідно до закону безпосередньо або
через визначені в установленому
порядку територіальні органи земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або в користування для всіх
потреб.

Пунктом 7 Положення передбачено, що
Держземагентство України здійснює
свої повноваження безпосередньо і
через утворені в установленому порядку
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах, а також
через міськрайонні, міжміські,
міжрайонні територіальні органи.

Оскільки спірні земельні ділянки
належить до категорії земель
сільськогосподарського призначення,
саме до компетенції Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області відноситься
розгляд питання про надання дозволу чи
відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення цих земельних ділянок.

Судом встановлено, що підставою для
відмови у наданні позивачу ОСОБА_4
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення спірних
земельних ділянок є те, що такий дозвіл
вже надано іншій особі - ОСОБА_5, яким
розроблено проект відведення. Разом із
тим, така підстава для прийняття
рішення про відмову у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
частиною 3 статті 123 ЗК України не
передбачена, тоді як перелік підстав
для відмови є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Водночас при зверненні до Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області позивачем
дотримано вимог чинного законодавства,
а з поданих ним документів не
вбачається невідповідність місця
розташування вищевказаної земельної
ділянки вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, а також генеральних планів
населених пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Крім того, судом встановлено, що третя
особа ОСОБА_5 дійсно зверталася до
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області з клопотанням про
надання йому дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення в
оренду земельних ділянок площею 64,993 га
із земель запасу Джуринецької
сільської ради Немирівського району
Вінницької області для ведення
фермерського господарства (а.с. 52).

Наказами від 28.02.2014 року Головне
управління Держземагенства у
Вінницькій області надало ОСОБА_5
дозволи на розробку проектів
землеустрою щодо відведення
вищевказаних земельних ділянок (а.с.
21-22).

В подальшому ПП "Земельно-кадастрове
бюро" розробило проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
ОСОБА_5, про що до Державного земельного
кадастру було внесено відповідні
відомості (а.с. 44-51, 55-63).

Однак, рішенням Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області,
яке викладене у листі № 31-2-0.3-5824/2-14 від
27.06.2014 року, в затвердженні
вищевказаного проекту ОСОБА_5 було
відмовлено (а.с. 53).

Таке рішення було чинним на час
прийняття відповідачем рішення про
відмову у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою
позивачу ОСОБА_4, тобто станом на 17.07.2014
року.

Відтак, спірні земельні ділянки не були
передані третій особі у користування і
позивач мав право ініціювати перед
відповідачем питання щодо надання йому
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення цих
земельних ділянок.

Посилання представника відповідача на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 26.08.2014 року
у справі № 802/2872/14-а, якою визнано
протиправною відмову Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення в
оренду ОСОБА_5 земельних ділянок для
ведення фермерського господарства, суд
вважає безпідставною, оскільки на час
прийняття оскаржуваного рішення
стосовно ОСОБА_4, вищезазначеної
постанови суду не було, а отже вона не
вплинула і не могла вплинути на відмову
відповідача, оцінку якій надає суд у
цій справі. До того ж на сьогоднішній
день дане судове рішення не набрало
законної сили, оскільки оскаржене в
апеляційному порядку.

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
передчасно та з непередбачених законом
підстав відмовило у наданні ОСОБА_4
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення в
користування для ведення фермерського
господарства земельних ділянок
орієнтовною площею 54,4294 га на території
Джуринецької сільської ради
Немирівського району Вінницької
області, з яких 42,66 га землі
сільськогосподарського призначення
резервного фонду та 11,7652 га землі
сільськогосподарського призначення
запасу.

Тому адміністративний позов у частині
визнання такої відмови протиправною
належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача повторно розглянути
клопотання позивача від 10.07.2014 року про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою необхідно зазначити, що
відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Таким чином, з урахуванням наявності в
суду права при задоволенні вимог
адміністративного позову прийняти
рішення про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, а також беручи до
уваги протиправність відмови суб'єкта
владних повноважень у наданні позивачу
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, суд доходить висновку, що
позивачем обрано вірний спосіб захисту
порушеного права, який може бути
застосований при прийнятті рішення у
даній адміністративній справі.

Згідно із ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

В силу вимог ст.ст. 71, 86 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши докази суб'єкта владних
повноважень на підтвердження
правомірності своїх дій та докази,
надані позивачем, суд приходить до
переконання, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити у повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору відповідно до ч. 1
ст. 94 КАС України підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163,
167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області, викладену у
листі-відповіді за № 31-2-0.3-6396/2-14 від
17.07.2014 року, у наданні ОСОБА_4 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення в користування земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства орієнтовною площею 54,4294
га на території Джуринецької сільської
ради Немирівського району Вінницької
області, з яких 42,66 га землі
сільськогосподарського призначення
резервного фонду та 11,7652 га землі
сільськогосподарського призначення
запасу.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
повторно розглянути клопотання ОСОБА_4
від 10.07.2014 року про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення в користування земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства орієнтовною площею 54,4294
га на території Джуринецької сільської
ради Немирівського району Вінницької
області, з яких 42,66 га землі
сільськогосподарського призначення
резервного фонду та 11,7652 га землі
сільськогосподарського призначення
запасу.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні
до адміністративного суду судовий збір
у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі
виготовлена: 15.10.2014 року.

Суддя
Сало Павло Ігорович