Справа № 811/3464/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2014 рокусправа № 811/3464/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом приватного акціонерного
товариства "Креатив" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Креатив» (далі - позивач або ПрАТ
«Креатив») звернулося з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач або Кіровоградська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області),
в якому просило скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
07.08.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в
основу акту перевірки та висновків
наведених у ньому на підставі яких
винесене оскаржуване податкове
повідомлення - рішення послугувало
лише співставлення відомостей в
розрізі контрагентів ПрАТ «Креатив».
Крім того, податковий орган не
скористався правами, наданими ст. 20
Податкового кодексу України, щодо
повноважень на проведення
позапланової виїзної перевірки ПрАТ
«Креатив» з метою дослідження та
наявності документальних підтверджень
відображення у первинних
бухгалтерських документах факти
реальності здійснення правочинів між
суб'єктами, які зазначені в акті
перевірки.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що акт
перевірки не містить посилань на
первинні або інші документи, які
зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку позивача та можуть
підтвердити наявність виявлених
порушень. Отже, висновки податкового
органу є безпідставними.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не
перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
приватного акціонерного товариства
"Креатив" (код 31146251) з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПСП "Відродження"-1
(код 33796389) за березень 2013 року (а.с. 8-24).

В акті № 15/11-23-22-02/3114625 від 25.07.2013 року
зазначено, що перевіркою встановлено
порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (ряд. 19
Декларації з ПДВ) за березень 2013 року на
суму 1 600 000 грн.

07 серпня 2013 року на підставі акту
перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на суму
1 600 000 грн. (а. с. 25).

В акті перевірки зазначено, що згідно
автоматизованої системи співставлення
на рівні ДПС України податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів, додатками № 5, №2
"Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів" встановлено, що ПрАТ
"Креатив" мало взаємовідносини з ПСП
"Відродження-1" (код 33796389) за період з
01.03.2013 року по 31.03.2013 року.

ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська листом від 18.07.2013 року
№ 15465/7/22-3 надано акт від 15.07.2013 року №
422-3/33796389 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП ПСГП
"Відродження-1" (ДРПОУ 33796389), з питань
правомірності проведених
господарських відносин з платниками
податків за період: березень 2013 року"

Враховуючи результати акту перевірки
ПСП "Відродження"-1, яким не встановлено
факту реального здійснення
господарських операцій, а саме ПСП
"Відродження"-1 проводило діяльність
спрямовану на здійснення операцій
пов'язаних з наданням вигоди третім
особам, в тому числі контрагенту - ПрАТ
"Креатив".

Приписами п. 198.6 статті 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Вказаними нормами права визначено
підстави за яких платник податків має
право на віднесення понесених витрат, у
зв'язку з придбавання товарів (робіт,
послуг), до складу валових витрат та
сплачених сум ПДВ, у вартості товарів
(робіт, послуг), до складу податкового
кредиту. До таких підстав віднесено:
наявність господарської операції,
понесення витрат, у зв'язку з
господарської діяльністю платника,
сплата податку на додану вартість у
вартості товарів (робіт, послуг), факт
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
податковими накладними.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ПрАТ "Креатив" та ПСП "Відродження"-1
укладено Договір поставки № С12-1848 від
18.03.2013 року (а.с.29-31).

На підтвердження реальності виконаних
робіт позивачем надано копію
складської квитанції на зерно, копії
податкової та видаткової накладних,
копію платіжного доручення.

Зазначені первинні документи
надавались позивачем під час
перевірки, в акті перевірки не
зазначено про невідповідність
первинної документації вимогам
законодавства.

З огляду на зазначене, судом першої
інстанції вірно встановлено, що
позивач мав право віднести до складу
податкового кредиту суму ПДВ сплачену
у складі вартості товарів (робіт,
послуг) по даних взаємовідносинах.

Посилання відповідача на акти
перевірки контрагентів, складеного
посадовими особами податкових органів
за місцем їх реєстрації, як на доказ
нікчемності угод, суд першої інстанції
вірно не прийняв до уваги, оскільки
вказаними актами жодним чином не
спростовується факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та контрагентами, а зібрані у справі
докази повністю спростовують як
висновки акту перевірки позивача так і
акту перевірки контрагентів.

Окрім того, висновки акту перевірки не
можуть вважатись беззаперечним
доказом нікчемності угод між позивачем
та вказаними підприємствами, оскільки
є суб'єктивною точкою зору посадових
осіб податкового органу і носять лише
характер припущень.

Частиною 6 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. №984 та зареєстрованого в
Мін'юсті України 12 січня 2011 р. за №
34/18772визначено, що факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

В даному випадку акт перевірки не
містить посилань на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача та можуть підтвердити
наявність виявлених порушень.

Отже, відповідачем безпідставно,
всупереч фактичним обставинам справи
зроблено висновок про нікчемність угод
позивача.

Встановлено, що станом на час укладення
позивачем з даним контрагентом
договору та його виконання, останній
був зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та на час
здійснення господарських операцій з
позивачем, був платником податку на
додану вартість.

У відповідності з вимогами частин 2, 3
ст. 215 Цивільного кодексу України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст правочину
не може суперечити цьому кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. При цьому
підставою недійсності правочину у
відповідності до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені,
зокрема, ч. 1 ст.203 ЦК України. Недійсним
є правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

У відповідності до вимог ст. 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

Нікчемні правочини характеризуються
таким ознаками як спрямованість на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина або знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
про неправомірність прийняття
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області податкового
повідомлення-рішення від 07 серпня 2013
року № .

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом приватного акціонерного
товариства "Креатив" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай