Справа № 705/3158/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/3158/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 10.06.2014 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:
визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
щодо не включення до страхового стажу
періоду проходження ОСОБА_2 строкової
військової служби з 11.11.1978 по 06.05.1980,
відмову у призначенні, нарахуванні та
виплаті грошової допомоги у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, передбаченої п. 7-1
розділу XV «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
включити до страхового стажу, що дає
право на призначення грошової допомоги
відповідно до п. 7-1 розділу XV
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», період
проходження ОСОБА_2 строкової
військової служби з 11.11.1978 по 06.05.1980,
призначити, нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, як це передбачено п. 7-1
розділу XV «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 10.06.2014 в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій він просить оскаржувану постанову
скасувати, як таку, що постановлена із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та постановити
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
17.03.2014 управлінням Пенсійного фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області позивачу була
призначена пенсія за віком (а. с. 16), але
відмовлено у виплаті грошової допомоги
відповідно до п. 7-1 розділу XV
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення, яка передбачена особам,
які на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п. п. «е» -
«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і мають страховий стаж
(для чоловіків - 35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 проходив строкову військову
службу з 11.11.1978 по 06.05.1980, період
проходження якої не був зарахований до
страхового стажу, і, як наслідок, це
стало причиною відмови у виплаті
грошової допомоги (а. с. 10).

24.04.2014 ОСОБА_2 подано заяву до
управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області щодо можливості
зарахування до стажу роботи, що дає
право на виплату грошової допомоги
згідно з п. 7-1 розділу XV «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», періоду строкової
військової служби з 11.11.1978 по 06.05.1980 (а. с.
15).

29.04.2014 листом управління Пенсійного
фонду України в м. Умані та Уманському
районі Черкаської області № 4724/10
відмовлено позивачу у виплаті грошової
допомоги, у зв'язку з відсутністю
підстав зарахування до страхового
стажу періоду проходження строкової
військової служби з 11.11.1978 по 06.05.1980 (1
рік 5 місяців 26 днів) (а. с. 15). Разом з тим,
управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області в листі від 29.04.2014 №
4724/10 зазначає, що переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років (затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №
909) не передбачено час проходження
строкової військової служби.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позовні вимоги є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що суд
першої інстанції не визначився із
характером спірних правовідносин, не
дав належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам, обставинам
справи, не вирішив яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин, безпідставно не взяв до
уваги те, що ч. 4 ст. 24 Закону України від
09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що періоди трудової
діяльності та інші періоди, які
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, та те, що відповідно до ст. 2
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» час
проходження військової служби
зараховується громадянам України до їх
страхового стажу, стажу роботи, стажу
роботи за спеціальністю, а також до
стажу державної служби.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
обгрунтованими та не погоджується з
рішенням суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» час проходження військової
служби зараховується громадянам
України до їх страхового стажу, стажу
роботи, стажу роботи за спеціальністю,
а також до стажу державної служби.

Згідно з п. 1 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до страхового стажу
зараховуються періоди (строки),
протягом яких особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за які
щомісяця сплачено страхові внески в
сумі, не меншій, аніж мінімальний
страховий внесок. Частиною 4 цієї ж
статті визначено, що періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Постановою Верховної Ради України від
12.09.1991 № 1545-XII «Про порядок тимчасової
дії на території України окремих актів
законодвства Союзу РСР» встановлено,
що до прийняття відповідних актів
законодавства України на території
республіки застосовуються акти
законодавства СРСР з питань, не
врегульованих законодавством України,
за умови, що вони не суперечать
Конституції та законам України.

Законом СРСР від 12.07.1967 № 1950-VII «Про
загальний військовий обов'язок» і
Положенням про пільги для
військовослужбовців,
військовозобов'язаних, осіб,
звільнених з військової служби у
відставку, та їх сімей, затвердженим
постановою Ради Міністрів СРСР від
17.02.1981 № 193, було передбачено
зарахування часу перебування громадян
на дійсній військовій службі у
Збройних Силах СРСР до загального
трудового стажу, безперервного
трудового стажу та стажу роботи за
спеціальністю.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» військова
служба зараховується до стажу роботи
незалежно від місця її проходження.

Закон України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» визначає основні
засади державної політики у сфері
соціального захисту
військовослужбовців та членів їх
сімей, встановлює єдину систему їх
соціального та правового захисту,
гарантує військовослужбовцям та
членам їх сімей в економічній,
соціальній, політичній сферах
сприятливі умови для реалізації їх
конституційного обов'язку щодо захисту
Вітчизни та регулює відносини у цій
галузі.

Статтею 8 вказаного Закону визначено,
що час перебування громадян України на
військовій службі зараховується до їх
страхового стажу, стажу роботи, стажу
роботи за спеціальністю, а також до
стажу державної служби. Час
проходження строкової військової
служби зараховується до стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, якщо на
момент призову на строкову військову
службу особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області відсутність
підстав для зарахування строкової
військової служби до страхового стажу,
що визначає право на виплату грошової
допомоги, аргументує тим, що Порядком
обчислення страхового стажу, що дає
право на призначення грошової
допомоги, та її виплати, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 № 1191, не передбачено час
проходження строкової військової
служби.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що
листом Міністерства юстиції від 30.01.2009
№ Н-35267-18 «Щодо порядку застосування
нормативно-правових актів у разі
існування неузгодженості між
підзаконними актами» передбачено, що у
випадку суперечності норм
підзаконного акта нормам закону слід
застосовувати норми закону, оскільки
він має вищу юридичну силу, а тому в
даному випадку застосуванню
підлягають норми Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
військовий обов'язок і військову
службу», «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», а не Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати.

Отже, з аналізу наведених вище правових
положень колегія суддів приходить до
висновку, що період проходження
громадянами військової служби
зараховується до їх страхового стажу,
якщо особа на момент призову на
строкову військову службу працювала за
професією або займала посаду, що
передбачала право на пенсію на
пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 17.07.2014 у справі № К/9991/58087/12.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач з 01.09.1978 та на день призову на
строкову військову службу працював в
Уманській дитячій музичній школі № 2 на
посаді викладача класу духових
інструментів (а. с. 9), тобто в закладі
освіти на посаді, робота на якій дає
право на пенсію, та зараховується до
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги,
відповідно до графи «Найменування
посад» позиції «Загальноосвітні
навчальні заклади, військові
загальноосвітні навчальні заклади,
музичні і художні школи» розділу 1
«Освіта» та Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №
909.

10.11.1978 ОСОБА_2 був звільнений з цієї
посади у зв'язку з призовом до армії, що
свідчить про те, що він на момент
призову до армії працював за професією,
що дає право на пенсію згідно п. «е» ст.
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (а. с. 9). Позивач проходив
військову службу в рядах Радянської
армії з 11.11.1978 по 06.05.1980 (а. с. 10).

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що відповідачем
правомірно не враховано до страхового
стажу період проходження позивачем
строкової військової служби.

Станом на 17.03.2014 загальний страховий
стаж ОСОБА_2, згідно записів в трудовій
книжці, що дає право на призначення
грошової допомоги, разом з часом
проходження строкової військової
служби, становить більше 35 років.

Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що особам,
які на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п. п. «е» -
«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і мають страховий стаж
(для чоловіків - 35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відмова управління Пенсійного фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області щодо не включення
до страхового стажу періоду
проходження ОСОБА_2 строкової
військової служби з 11.11.1978 по 06.05.1980,
відмова у призначенні, нарахуванні та
виплаті грошової допомоги у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, передбаченої п. 7-1
розділу XV «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Апелянт надав до суду належні докази,
що спростовують правомірність
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її та
прийняти нову постанову суду, оскільки
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
211, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 10.06.2014 -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
щодо не включення до страхового стажу
періоду проходження ОСОБА_2 строкової
військової служби з 11.11.1978 по 06.05.1980, а
також відмови у призначенні,
нарахуванні та виплаті грошової
допомоги у розмірі десяти місячних
пенсій станом на день її призначення,
передбаченої п. 7-1 розділу XV
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Умані та Уманському
районі Черкаської області включити до
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги
відповідно до п. 7-1 розділу XV
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», період
проходження ОСОБА_2 строкової
військової служби з 11.11.1978 по 06.05.1980,
призначити, нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, як це передбачено п. 7-1
розділу XV «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.