Справа № 801/4183/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2014 р.
м.Київ К/800/52063/13

К/800/52675/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Кримського
республіканського підприємства «Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м.Євпаторії», Відділу
реєстрації речових прав
Євпаторійського міського управління
юстиції, Реєстраційної служби
Роздольненського районного управління
юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, про спонукання до виконання
певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Кримського
республіканського підприємства «Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м.Євпаторії», Відділу
реєстрації речових прав
Євпаторійського міського управління
юстиції та Реєстраційної служби
Роздольненського районного управління
юстиції, в якому, з урахуванням
уточнень від 04 липня 2013 року, просила
зобов'язати Кримське республіканське
підприємство «Бюро реєстрації та
технічної інвентаризації м.Євпаторія»
припинити право власності за ОСОБА_6 та
скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_6 у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно на
нежитлові приміщення - садовий будинок,
розташований у АДРЕСА_1 та зобов'язати
Реєстраційну службу Роздольненського
районного управління юстиції внести до
Державного реєстру прав запис про
скасування державної реєстрації права
власності ОСОБА_6 на нежитлове
приміщення - садовий будинок,
розташований у АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що під час її шлюбу з ОСОБА_3
нажито спільне нерухоме майно, в тому
числі садовий будиночок, розташований
у АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу та в
ході розгляду в суді справ про поділ
майна подружжя, вона дізналась, що
садовий будиночок зареєстровано за
ОСОБА_6 на підставі рішення
Розольненського районного суду від 16
березня 2007 року, яке у подальшому
скасовано, у зв'язку з чим повинна бути
скасована реєстрація права власності
на садовий будиночок за ОСОБА_6

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05 липня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено у
повному обсязі.

При винесенні рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив із чинності
спадкових прав ОСОБА_2, свідоцтва про
право на спадщину, Державного акту на
право власності на земельну ділянку та
свідоцтва на право власності за ОСОБА_6
на нерухоме майно, на підставі якого
зареєстровано право власності.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року задоволено
частково апеляційну скаргу ОСОБА_4;
скасовано постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05 липня 2013 року;
прийнято нову постанову; позовні
вимоги задоволено частково;
зобов'язано Реєстраційну службу
Роздольненського районного управління
юстиції перенести з Реєстру прав
власності на нерухоме майно до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно реєстраційний запис від
10 квітня 2007 року реєстраційний №18464550
про первинну державну реєстрацію прав
власності ОСОБА_6 на садовий будинок,
розташований у АДРЕСА_1, номер запису 98
в книзі 1, здійснений на підставі
рішення суду від 16 березня 2007 року б/н у
справі №2-984/07, та скасувати первинну
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6 у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно на садовий
будинок, розташований у АДРЕСА_1, від 10
квітня 2007 року реєстраційний №18464550,
номер запису 98 в книзі 1, здійснену на
підставі рішення суду від 16 березня 2007
року б/н у справі №2-984/07, у зв'язку з його
скасуванням ухвалою Верховного Суду
України від 25 березня 2009 року; в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулися до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами, в яких просять
скасувати постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року та залишити в силі
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим
від 05 липня 2013 року.

Заперечення на касаційні скарги не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційних скарг, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги задоволенню не підлягають
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
Роздольненського районного суду від 16
березня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду АР Крим від 26
серпня 2008, визнано дійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,12 га, розташованої на території
Славнівської сільської ради, укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6; визнано за ОСОБА_6
право власності, зокрема, на земельну
ділянку площею 0,12 га, що розташована на
території Славнівської сільської Ради,
та на садовий будинок по АДРЕСА_1.

На підставі рішення Роздольненського
районного суду від 16 березня 2007 року у
справі №2-984/07 Кримським
республіканським підприємством «Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м.Євпаторії» 10 квітня
2007 року зареєстровано право власності
на садовий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, номер
запису 98 в книзі №1, реєстраційний
номер 18464550, що підтверджується Витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 10 квітня 2007 року
№14184474, витягом з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 12
березня 2008 року №18055014.

Ухвалою Верховного Суду України 25
березня 2009 року рішення
Роздольненського районного суду від 16
березня 2007 року та ухвала
апеляційного суду АР Крим від 26 серпня
2008 року скасовані, справу передано на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвалою Роздольненського районного
суду АР Крим від 25 травня 2010 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_7 та
Кримське республіканське підприємство
«Бюро реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторії», про
визнання дійсним правочину, визнання
права власності на земельну ділянку та
будинок, закрито у зв'язку з відмовою
позивача від позовних вимог.

Згідно Витягу про державну реєстрацію
прав від 07 грудня 2011 року №32366507 вдруге
державна реєстрація права власності на
спірне майно здійснена 07 грудня 2011 року
за ОСОБА_6 на підставі інших документів:
свідоцтва про право власності від 23
листопада 2011 року, яке в свою чергу
видано на підставі рішення Виконавчого
комітету Славнівської сільської ради
від 26 липня 2010 року №95, рішення про
державну реєстрацію прийнято 07 грудня
2011 року.

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№450744 від 17 квітня 2007 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №02, виданим
на підставі рішення органу місцевого
самоврядування від 11 квітня 2007 року за
ОСОБА_6 зареєстровано земельну ділянку
площею 0,1200 га, розташовану на території
Славнівської сільської ради з цільовим
призначенням для ведення садівництва.

Із свідоцтва на право власності на
нерухоме майно від 23 листопада 2011 року,
виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Славнівської
сільської Ради від 26 липня 2010 року №95,
вбачається, що ОСОБА_6 належить на
правах власності 1/1 частка садового
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 780,9
кв.м.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Івано-Франківського
міського управління юстиції 11 січня 2012
року серії НОМЕР_1, ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, посвідченого приватним
нотаріусом Івано-Франківського
міського нотаріального округу ОСОБА_9 26
вересня 2012 року, зареєстрованого в
реєстрі №4465 (спадкова справа №9/2012),
спадщину після смерті спадкодавця
ОСОБА_6 одержала його дочка ОСОБА_2;
спадкове майно складається з: садового
будинку, загальною площею780,9 кв.м. літ.
«А», басейну для збирання води літ. «Б»,
замощення, огородження №1, огородження
№2, воріт №3.

Зазначене спадкове майно (будинок
АДРЕСА_1), належало спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого 23 листопада
2011 року виконавчим комітетом
Славнівської сільської ради
Роздольненського району АР Крим згідно
рішення від 26 липня 2010 року № 95,
зареєстрованого КРП «Бюро реєстрації
та технічної інвентаризації
м.Євпаторії» в реєстрову книгу 1 за №98.
Реєстраційний номер садового будинку в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 18464550.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.2 Закону
України» від 01 липня 2004 року №1952-ІV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, з
подальшими змінами та доповненнями
(далі також Закон №1952) державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майна.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1952
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Як встановлено ч.2 ст.26 Закону №1952, у
разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Із матеріалів справи вбачається та
судами встановлено, що реєстрація
права власності на спірне майно
первинно здійснена Кримським
республіканським підприємством «Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м.Євпаторії» за ОСОБА_6
10 квітня 2007 року, реєстраційний номер №
18464550, номер запису 98 в книзі 1, на
підставі рішення Роздольненського
районного суду від 16 березня 2007 року у
справі №2-984/07, яке ухвалою Верховного
Суду України від 25 березня 2009 року
скасовано, наслідком чого є скасування
вказаної державної реєстрації.

Повторна державна реєстрація права
власності на спірне майно здійснена 07
грудня 2011 року за ОСОБА_6 на підставі
інших документів: свідоцтва про право
власності від 23 листопада 2011 року,
виданого на підставі рішення
Виконавчого комітету Славнівської
сільської ради від 26 липня 2010 року №95.
Законність наступної реєстрації права
власності не є предметом спору.

Вказані реєстраційні дії проведенні
відповідно до Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року №7/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 лютого
2002 року за №157/6445, в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно.

В Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно з 01 січня 2013 року
вказаний об'єкт не зареєстрований.

У відповідності до ст.6 Закону №1952
систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Указом Президента України «Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади» від 28 грудня
2010 року №1245/2010 утворено Державну
реєстраційну службу України, на яку
покладено функції з реалізації
державної політики у сфері реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, у сфері реєстрації
релігійних організацій, а також
функцій Міністерства юстиції України з
реалізації державної політики у сфері
реєстрації.

Відповідно до Розділу ІІ Прикінцеві та
Перехідні Положення Закону України від
11 лютого 2010 року №1878-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів України» державна
реєстрація права власності на об'єкти
нерухомого майна до 01 січня 2013 року
провадилась реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності цим Законом та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Пунктом 5 розділу ІІ Закону №1878
встановлено, що державна реєстрація в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державному реєстрі іпотек, надання
інформації із зазначених реєстрів
здійснюються до 01 січня 2013 року.

Державний реєстратор, нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
починаючи з 01 січня 2013 року мають
доступ до Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек і
використовують під час проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
реєстраційні дані зазначених реєстрів.

Порядок використання даних Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та
Державного реєстру іпотек
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

З 01 січня 2013 року Державна реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна здійснюється в Державному
реєстрі прав, який відповідно до ч.1 ст.10
Закону №1952 містить відомості про
зареєстровані права і обтяження,
суб'єктів прав, об'єкти нерухомого
майна, документи, на підставі яких
проведено державну реєстрацію прав.
Невід'ємною складовою частиною
Державного реєстру прав є база даних
про реєстрацію заяв і запитів та
реєстраційні справи.

Відповідно до п.92 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703, під час розгляду
заяви про державну реєстрацію,
відповідно до якої державну реєстрацію
прав у Державному реєстрі прав
заявлено вперше, державний реєстратор
використовує дані Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна для цілей справляння
державного мита та/або перенесення
записів про обтяження речових прав на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації права власності
або іншого речового права на таке
майно.

Згідно абз.3 п.94 Порядку №703 порядок
використання та перенесення державним
реєстратором записів з Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна до Державного реєстру
прав встановлює Мін'юст.

Наказом від 14 грудня 2012 року №1844/5,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 18 грудня 2012 року за №2102/22414,
затверджений Порядок використання
даних Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, відповідно до п.3,6 якого
відомості Реєстрів використовуються
державним реєстратором для
встановлення наявності (відсутності)
записів про обтяження речових прав на
нерухоме майно, у тому числі обтяжень
податковою заставою, під час
проведення державної реєстрації прав з
метою їх перенесення до Державного
реєстру прав та під час розгляду заяв
про взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, заяв/запитів на
отримання інформації з Державного
реєстру прав. Перенесення записів з
Реєстрів до Державного реєстру прав
здійснюється державним реєстратором
прав у разі, коли наявні у Реєстрах
записи є чинними та ідентифікують
об'єкт нерухомого майна або суб'єкта
речових прав, їх обтяжень.

Отже, з 01 січня 2013 року функції
державної реєстрації прав було
передано від підприємств технічної
інвентаризації до органу державної
реєстрації прав, що відповідає
необхідності забезпечення здійснення
повноважень органів державної влади та
безперервності їх реалізації, та
зумовлює правонаступництво щодо
конкретних управлінських
(організаційних) прав та обов'язків, що
складають зміст відповідних
правовідносин, зокрема в сфері
державної реєстрації прав.

Таким чином, з 01 січня 2013 року
повноваження стосовно внесення змін
про об'єкт нерухомості, на який було
зареєстровано право власності до 01
січня 2013 року, перейшли до
Реєстраційної служби Роздольненського
районного управління юстиції.

Порядок прийняття і розгляду заяв про
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно затверджений
наказом Міністерства юстиції України
від 12 грудня 2011 року №3502/5.

Відповідно п.2.10 Порядку за
результатами розгляду заяви та
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор приймає рішення
щодо внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав, скасування записів
Державного реєстру прав або рішення
щодо відмови у внесенні змін до
записів, відмови у внесенні записів про
скасування державної реєстрації прав,
відмови у скасуванні записів
Державного реєстру прав.

Згідно п.2.14.1 Порядку державний
реєстратор приймає рішення щодо
відмови у внесенні змін до записів,
відмови у внесенні записів про
скасування державної реєстрації прав,
відмови у скасуванні записів
Державного реєстру прав виключно за
наявності таких підстав: органом
державної реєстрації прав або
нотаріусом, до якого звернувся заявник,
не проводилась державна реєстрація
прав на відповідний об'єкт нерухомого
майна; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим
законом, цим Порядком та іншими
нормативно-правовими актами;
відповідні зміни до записів Державного
реєстру прав уже внесені; із заявою
звернулась неналежна особа; відсутній
запис, щодо якого подано заяву;
документи подані не в повному обсязі.

За вказаними обставинами колегія
суддів вважає правильним висновок суду
апеляційної інстанції щодо
зобов'язання Реєстраційної служби
Роздольненського районного управління
юстиції перенести з Реєстру прав
власності на нерухоме майно до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно реєстраційний запис від
10 квітня 2007 року реєстраційний №18464550
про первинну державну реєстрацію прав
власності ОСОБА_6 на садовий будинок,
розташований у АДРЕСА_1, номер запису 98
в книзі 1, здійснений на підставі
рішення суду від 16 березня 2007 року б/н у
справі №2-984/07, та скасувати первинну
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6 у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно на садовий
будинок, розташований у АДРЕСА_1, від 10
квітня 2007 року реєстраційний №18464550,
номер запису 98 в книзі 1, здійснену на
підставі рішення суду від 16 березня 2007
року б/н у справі №2-984/07, у зв'язку з його
скасуванням ухвалою Верховного Суду
України від 25 березня 2009 року

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді