Справа № 822/3500/14
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3500/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
О.К. при секретаріВересняк А.А. за
участі:представника позивача Гащака
Б.В. представника відповідача Сурника
М.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Санітек
Україна" до Хмельницької митниці
Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішення і
картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові позивач просить визнати
протиправними та скасувати картку
відмови у митному оформленні товару №
400040000/2014/00005 від 11 лютого 2014 року та
рішення про коригування митної
вартості товару від 11 лютого 2014 року №
400040000/2014/000005/1 Хмельницької митниці
Міндоходів (митний пост "Славута").

На думку позивача, зазначені рішення та
картка відмови не відповідають вимогам
чинного законодавства. Зазначає, що
відповідач безпідставно відмовив
позивачеві у визначенні митної
вартості товару (меблів для ванних
кімнат з ДПС ламіновані) за ціною
контракту №16/01, укладеного 16 січня 2014
року. Вважає, що для підтвердження
митної вартості, задекларованої в ВМД
№400040000/2014/000665 від 11.02.2014 року, надав
відповідачеві всі необхідні документи.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та
підтвердив обставини, на які
посилається у позовній заяві, просить
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив.
Надав суду письмові заперечення в яких
зазначає, що документи, подані
позивачем до митного оформлення,
містять розбіжності в частині
включення до митної вартості витрат на
навантаження, вивантаження та обробку
оцінюваних товарів, пов'язаних з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України, витрати на
страхування. Вказує, що оскільки до
митного оформлення не було подано
документів, які підтверджують складові
митної вартості, то Хмельницька
митниця Міндоходів прийняла
оскаржувані рішення та картку відмови.
Вважає, що при прийняті рішення про
коригування митної вартості товару від
11 лютого 2014 року № 400040000/2014/000005/1 та
картки відмови у митному оформленні
товару №400040000/2014/00005 від 11 лютого 2014
року Хмельницька митниця Міндоходів
діяла виключно на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому просить суд у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши зібрані в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги необхідно задовольнити з
урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, 16 січня 2014 року між
позивачем та компанією "DEFTRANS" (Польща)
укладений контракт № 16/01 про поставку
товару, асортимент якого визначається
у специфікаціях (п.1.1 контракту).
Зазначеним контрактом передбачено, що
товари повинні бути запаковані і
упаковка повинна забезпечувати
збереження товарів від будь-яких
пошкоджень під час транспортування та
складування (п.3.1); товари, які
поставляються продавцем, повинні
супроводжуватись такими документами:
інвойс, пакувальний лист, транспортна
накладна (CMR) (п.3.3.); поставка товарів
повинна виконуватись по кожному
окремому замовленню покупця на умовах,
вказаних в кожній окремій специфікації
до цього контракту (п.4.1); валютою
платежу є EURO (п.5.3. пунктом 10.2 контракту
також передбачено, що умови поставки
для кожного індивідуального
замовлення, вказані у відповідній
специфікації, мають пріоритет над
умовами, встановленими в загальних
умовах цього контракту.

У специфікації №2 від 16.01.2014 року
позивач та його контрагент - компанія
"DEFTRANS" (Польща) погодили назву товару, що
підлягає поставці (меблі для ванних
кімнат з ДПС ламіновані), його
кількість, ціну за одиницю та загальну
вартість, зазначивши, що вартість
пакування включена в ціну товару, а
також визначили валюту платежу (EURO),
дату поставки (лютий 2014 року), умови
оплати та умови поставки - FCA Одоланов,
Польща.

11.02.2014 року до митного оформлення
товару, який надійшов відповідно до
зовнішньоекономічного контракту №16/01
від 16 січня 2014 року, декларантом
позивача подана ВМД №400040000/2014/000665 з
рівнем митної вартості імпортованого
товару 8896,30 Євро визначеної за
договірною ціною.

Для підтвердження заявленої у
декларації митної вартості окрім
контракту, позивач надав специфікацію
№2 від 16.01.2014 року, інвойс №FE/0000005/2014 від
31.01.2014 року, договір №877 про надання
транспортно - експедиторських послуг з
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом в
міжнародному та міжміському
сполученні від 17.10.2011 року, договір
доручення №2/11 ТЕК про надання
транспортно - експедиторських послуг з
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні від 04.01.2011
року, договір №3 з організації
перевезення вантажів автомобільним
транспортом у міжнародному,
міжміському та міському сполученні від
03.02.2014 року, довідку про транспортно -
експедиторські витрати при
перевезенні вантажу автомобільним
транспортом № 39-14183 від 07.02.2014 року,
міжнародну товарно-транспорту
накладну (CMR) від 31.01.2014 року, копію
митної декларації країни відправлення
MRN 14PL394020E0004861 від 05.02.2014 року.

Після вивчення зазначених вище
документів, відповідач дійшов
висновку, що документи, які зазначені у
ч.2, ч.3 ст.53 МК України та надані
позивачем, не дають йому можливості
пересвідчитись у правильності
визначення позивачем митної вартості
товару, оскільки містять розбіжності в
частині включення до митної вартості
складової щодо витрат на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язаних з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України, витрати на
страхування, і зобов'язав позивача у
відповідності до ч.3 ст.53 МК України
подати додаткові документи, а саме:
виписку з бухгалтерської документації,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та /або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини. Додаткові
документи позивач не надав, вважаючи,
вимоги митного органу необгрутованими.

Тому, відповідач оформив картку
відмови у митному оформленні товару
№400040000/2014/00005 від 11.02.2014 року та прийняв
рішення про коригування митної
вартості товарів від № 400040000/2014/000005/1
від 11.02.2014 року на загальну суму 17636,52
Євро, визначивши митну вартість
імпортованого товару на рівні 3,3 Євро
за одиницю, не погоджуючись з якими
позивач оскаржив їх до суду.

Досліджуючи правомірність вказаних
рішень, суд враховує наведене нижче.

За змістом п.2 ч.1 ст. 8 МК України
виключні повноваження щодо здійснення
державної митної справи мають митні
органи України

Відповідно до пункту 24 ч.1 ст.4 МК
України митний контроль - сукупність
заходів, що здійснюються митними
органами в межах своїх повноважень з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

В силу 1 ст.49 МК України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Пунктами 1 і 4 частини 1 ст.50 МК України
визначено, що відомості про митну
вартість товарів використовуються для
нарахування митних платежів (п.1) та
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (п.4).

Митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу (ч.1
ст.51 МК України). В силу ч. 2 ст.51 МК
України митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Частиною 6 ст.52 МК України передбачене
право декларанта або уповноваженої ним
особи подавати декларацію митної
вартості.

В силу ч.8 ст.52 МК України у декларації
митної вартості наводяться відомості
про метод визначення митної вартості
товарів, числове значення митної
вартості товарів та її складових, умови
зовнішньоекономічного договору, що
мають відношення до визначення митної
вартості товарів, та надані документи,
що підтверджують зазначене. Відомості,
зазначені у частині восьмій цієї
статті, є відомостями, необхідними для
митних цілей (ч.9 ст.52 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Частиною 2 ст.53 МК
України визначено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості (п.1);
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності (п.2); рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу (п.3); якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару (п.4); за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару (п.5);
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів (п.6); копія
імпортної ліцензії, якщо імпорт товару
підлягає ліцензуванню (п.7); якщо
здійснювалося страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування (п.8).

За змістом ч. ч. 1 і 4 ст.54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Частиною 3 ст.53 МК України передбачено,
що у разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Таким чином, МК України визначає
підстави, за наявності яких у митного
органу виникає право вимагати від
декларанта додаткові документи,
перелік яких визначений в ч. 3 ст.53 МК
України. Такими підставами є:
розбіжності у поданих документах, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення;
наявність в них ознак підробки;
відсутність всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Дослідивши документи, подані позивачем
для підтвердження задекларованої в ВМД
№400040000/2014/000665 від 11.02.2014 року митної
вартості товару, суд не встановив в цих
документах розбіжностей, зазначені в
них відомості щодо ціни, фактично
сплаченої позивачем за товар,
відповідають умовам поставки,
визначеним сторонами контракту. При
цьому, суд враховує, що до ВМД
№400040000/2014/000665 від 11.02.2014 року позивач
подав не тільки документи відповідно
до переліку, зазначеного в ч.2 ст.53 МК
України, які містять всю необхідну
інформацію щодо складових митної
вартості задекларованого ним товару.

З'ясовуючи наявність інших підстав для
витребовування додаткових документів,
зокрема, відсутності в поданих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів
(витрат на навантаження, вивантаження,
обробку оцінюваних товарів та витрат
на страхування), суд враховує наведене
нижче.

В силу ст. ст. 632 і 691 Цивільного кодексу
України ціна товару, що підлягає
поставці, визначається договором.

У відповідності до пп.1.6 п.1
Положення про форму
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів), затвердженого наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від 6
вересня 2001 року N 201, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21 вересня
2001 р. за N 833/6024, до умов, які повинні бути
передбачені в договорі (контракті),
відносяться ціна та загальна вартість
договору (контракту).

Частиною ч.1 ст.35 Конвенції ООН "Про
договори міжнародної купівлі-продажу
товарів від 11 квітня 1980 року, яка набула
чинності для України 01.02.1991 року,
визначено, що продавець повинен
поставити товар, який за кількістю,
якістю й описанням відповідає вимогам
договору і який затарований чи
упакований так, як це вимагається за
договором.

Відповідно до специфікації №2 від
16.01.2014 року до контракту №16/01 від 16
січня 2014 року ціна товару включає
вартість пакування. Інші складові
вартості товару контрактом та
специфікацією не передбачені.

За змістом пп. 1.5 Положення про форму
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів), до умов, які повинні бути
передбачені в договорі (контракті),
відносяться базисні умови поставки (у
відповідності до Міжнародних правил
інтерпретації комерційних термінів
чинної редакції), які визначають
обов'язки контрагентів щодо поставки
товару і встановлюють момент переходу
ризиків від однієї сторони до іншої.

У специфікації №2 від 16.01.2014 року
позивач та його контрагент - компанія
"DEFTRANS" (Польща) визначили, що поставка
товару здійснюється на умовах FCA
Одоланов, Польща.

Відповідно до Інкотермс 2000 термін "FREE
CARRIER (... named place) франко-перевізник (...
назва місця)" означає, що продавець
здійснює поставку товару, який пройшов
митне очищення для експорту, шляхом
передання призначеному покупцем
перевізнику у названому місці. Слід
зазначити, що вибір місця поставки
впливає на зобов'язання щодо
завантаження й розвантаження товару у
такому місці. Якщо поставка
здійснюється на площах продавця,
продавець відповідає за завантаження.

Згідно до п.а ст.А.4 Інкотермс 2000
поставка на умовах FCA вважається
здійсненою, якщо названим місцем
поставки є площі продавця: коли товар
завантажений на транспортний засіб,
наданий перевізником, що призначений
покупцем, чи іншою особою, що діє від
імені останнього. Продавець
зобов'язаний, з урахуванням положень
статті Б.6: нести всі витрати, пов'язані
з товаром, до моменту здійснення його
поставки у відповідності з статтею А.4;
сплатити, коли це належить, витрати
митних процедур, а також усі мита,
податки та інші збори, що підлягають
сплаті при експорті товару (ст. А.6).
Продавець зобов'язаний за власний
рахунок забезпечити пакування товару,
необхідне для перевезення товару (за
винятком випадків, коли в даній галузі
торгівлі прийнято звичайно
відправляти товари з такими ж
характеристиками, що обумовлені
договором, без упаковки). Пакування
здійснюється в тій мірі, в якій
обставини, що стосуються
транспортування (наприклад, засоби
перевезення, місце призначення), були
повідомлені продавцю до укладення
договору купівлі-продажу. Упаковка
повинна містити належне маркування
(ст.А.9). В силу п.а ст.Б.3 та ст. Б.6
покупець зобов'язаний за власний
рахунок укласти договір перевезення
товару від названого місця та сплатити
всі витрати, пов'язані з товаром, з
моменту здійснення його поставки у
відповідності з статтею А.4 (ст.Б.6).

Таким чином, відповідно до умов
поставки FCA продавець товару, в даному
випадку компанія "DEFTRANS" (Польща), яка
здійснює поставку на своїх площах, несе
всі витрати, пов'язані з товаром, до
моменту здійснення його поставки (до
завантаження товару на транспортний
засіб, наданий перевізником), в тому
числі на пакування, маркування та
завантаження товару на транспортний
засіб, а покупець, в даному випадку
позивач, свою чергу, несе витрати на
перевезення товару від місця поставки.

Оскільки, ані контрактом №16/01 від 16
січня 2014 року, ані умовами поставки FCA
не передбачений обов"язок позивача
(покупця) щодо оплати вартості робіт,
пов"язаних з навантаженням,
вивантаженням та обробкою оцінюваних
товарів, ані, як складової ціни товару,
ані додатково, то ненадання позивачем
документів, що підтверджують вартість
цих робіт та послуг, не може слугувати
підставою для відмови в митному
оформленні товару, що надійшов
відповідно до зазначеного контракту.

Посилання відповідача на неможливість
визначення розміру платежів за
страхування товару є безпідставними,
оскільки страхування товару не
передбачалось умовами Контракту і
страхові платежі не сплачувались,
тобто дані платежі не входять до митної
вартості товару, а тому не потребують
підтвердження.

Суд також враховує, що за умовами
контракту постачальник передає
перевізнику товар в упаковці, що
підтверджується специфікацією,
пакувальним листом та ВДМ 400040000/2014/000665
від 11.02.2014 року, відтак зазначений товар
взагалі не підлягав обробці.

Тому, суд вважає, що з метою
підтвердження числових значень
складових митної вартості
імпортованого товару, задекларованої в
ВДМ №400040000/2014/000665 від 11.02.2014 року, за
відсутності таких даних, відповідач
мав право витребувати у позивача
документи, що підтверджують складові
ціни, визначені контрактом (вартість
пакування). Підстав вимагати у позивача
інші документи з метою підтвердження
вартості послуг з навантаження,
вивантаження та обробки оцінюваних
товарів, оплата яких є обов"язком
продавця, у відповідача не було.

Натомість, відповідач зобов"язав
позивача подати додатково виписку з
бухгалтерської документації, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товару, підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини, з метою
підтвердження вартості навантаження,
яка не є складовою ціни товару і
витрати, на яке не обов"язком позивача,
та вартості обробки меблів, яка взагалі
не здійснювалась та не повинна була
здійснюватись.

В силу ч.6 ст.54 МК України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом
митною вартістю: виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Заявляючи товар до митного
оформлення позивач: 1) правомірно
здійснив розрахунок митної вартості; 2)
подав всі документи згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
ч.ч.2-4 ст. 53 МК України. В даних
документах наявні всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) вірно обрав метод визначення
митної вартості товару за ціною
договору; 4) до митного органу не
надходила документально підтверджена
офіційна інформація митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

За змістом ч.3 ст.58 МК України
другорядні методи визначення митної
вартості, зазначені у пункті 2 частини
першої статті 57 цього Кодексу,
застосовуються у разі якщо митна
вартість не може бути визначена за
основним методом.

Оскільки позивач правомірно визначив
митну вартість товару за ціною
договору (контракту), то у відповідача
не було підстав для прийняття спірного
рішення про коригування митної
вартості від 11 лютого 2014 рок №
400040000/2014/000005/1 та картки відмови в
митному оформленні товару,
задекларованого в ВМД 400040000/2014/000665 від
11.02.2014 року.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 11, 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В процесі розгляду спору відповідачем
не доведена правомірність картки
відмови у митному оформленні товару
№400040000/2014/00005 від 11 лютого 2014 року та
рішення про коригування митної
вартості товарів від 11 лютого 2014 року №
400040000/2014/000005/1, тому позовні вимоги про
визнання їх протиправними та
скасування необхідно задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд враховує наступне.

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа (частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Враховуючи викладене, керуючись Митним
кодексом України, ст.ст. 71, 86, 94, 158-163, 186
та 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними оформлені
Хмельницькою митницею Міндоходів
картку відмови у митному оформленні
№400040000/2014/00005 від 11.02.2014 року і рішення
№400040000/2014/000005/1 від 11.02.2014 року про
коригування митної вартості товарів.

Стягнути з державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Санітек Україна" 276,99
грн. судового збору.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 09
вересня 2014 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук"Згідно з
оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук