Справа № 2а-5363/11
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-5363/11
інстанції: Гончарук В.П.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та
Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 14 листопада
2013 року у справі за заявою ОСОБА_2 про
зміну способу виконання рішення у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровського району м. Києва,
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року заявник - ОСОБА_2
звернувся до Дніпровського районного
суду м. Києва із заявою про зміну
способу виконання постанови суду, в
зв'язку з відсутністю коштів на рахунку
боржника, що унеможливлює виконання
постанови.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 листопада 2013 року у
задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
ОСОБА_2 звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року та
постановити нове рішення, яким
задовольнити подану заявником заяву.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - задовольнити, а ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14 листопада 2014 року - скасувати та
прийняти нову, якою заяву ОСОБА_2
задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні заяви, суд першої
інстанції виходив з того, що не було
встановлено наявність коштів, належних
до перерахунку Київським міським
центром по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат в процесі виконання
відповідного рішення суду
безпосередньо на рахунках. Відтак
виключних обставин, що утруднюють
виконання рішення не встановлено.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони суперечать
нормам чинного законодавства, виходячи
з наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
заявник - ОСОБА_2 у своїй заяві просить
змінити спосіб виконання рішення суду,
шляхом стягнення з Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
виплат на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 5
348,00 грн., які нараховані Управлінням
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації.

Обговорюючи правомірність зазначеного
клопотання, колегія суддів приходить
до наступного.

Згідно постанови Дніпровського
районного суду м. Києва від 10 листопада
2011 року було зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 щорічної одноразової грошової
допомоги за 2011 рік в розмірі 7
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 14 Закону України «Про Статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виходячи з
законодавчо встановлених розмірів
мінімальної пенсії за віком станом на
період, за який проводиться виплата, та
з урахуванням проведених виплат.

Розпорядженням від 28.01.2013 року
Управлінням праці та соціального
захисту населення Дніпровського
районну м. Києва на виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 10.11.2011 року №2-а-5363/11 та ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.11.2012 року
позивачу нараховано разову грошову
допомогу до 5 травня, передбачену
Законом України «Про статус ветеранів,
гарантії їх соціального захисту»
інваліду ІІІ групи в розмірі 7
мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням виплаченого за 2011 рік -
764грн.*7, що в сумі становить 5 348,00 грн.

Водночас відповідачем встановлено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету, проте
фінансування таких витрат бюджетом не
передбачено.

Так, згідно з частиною 1 статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за яким є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

В такому випадку зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі
проти Італії" зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Дана правова позиція також
узгоджується із позицією викладеною в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 08 липня 2014 року, у справі №
К/800/21217/14.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, проте
невірно застосовано норми
процесуального права, що призвело до
ухвалення неправомірного рішення. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити, ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 14 листопада
2013 року - скасувати та прийняти нову,
якою заяву задовольнити та встановити
спосіб і поярдок виконання рішення,
шляхом стягнення з Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
виплат на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 5
348,00 грн., які нараховані Управлінням
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації.

Керуючись ст. ст. 41, 71, 160, 167, 195, 196, 199, 202,
205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року -
скасувати та прийняти нову, якою заяву
ОСОБА_2 про зміну способу виконання
рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району м. Києва, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, - задовольнити.

Встановити спосіб і порядок виконання
рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району м. Києва, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, шляхом стягнення з Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат на
користь ОСОБА_2 коштів в сумі 5 348,00 грн.,
які нараховані Управлінням праці та
соціального захисту населення
Дніпровського району м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є. Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.