Справа № 826/7926/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7926/14
Головуючий у 1-й інстанції: Вовк П.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання нечинною та
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» (далі - позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі також - Інспекція,
відповідач) про визнання нечинною
(недійсною) та скасування постанови
відповідача від 20 травня 2014 року №
143/14/7/26-9/2005/02/2 про накладення на
позивача штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності в сумі
54 810, 00 грн.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 01 липня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 липня 2014 року та
постановити нову про задоволення
адміністративного позову. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі звернення гр. ОСОБА_2 та
направлення для проведення перевірки
№ б/н від 14 травня 2014 року, Інспекцією
було проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності при
будівництві житлового будинку з
об'єктами соціально-побутової сфери на
перетині АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Посадовими особами відповідача було
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
14 травня 2014 року та протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 14 травня 2014 року, в яких
зафіксовано правопорушення.

Також, за наслідком проведеної
перевірки, відповідачем було складено
припис про зупинення підготовчих та
будівельних робіт від 14 травня 2014 року,
яким Інспекція вимагала зупинити
виконання з 14 травня 2014 року
будівельних робіт на об'єкті та усунути
виявлені порушення містобудівного
законодавства в термін до 30 червня 2014
року.

Розглянувши матеріали справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, 20 травня 2014 року
відповідачем було прийнято
оскаржувану постанову № 143/14/7/26-9/2005/02/2,
якою на позивача, згідно п. 8 ч. 3 статті 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», накладено
штраф у розмірі 54 810, 00 грн.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553),
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Приписами п. 7 Порядку № 553 визначено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Відтак, відповідачем було правомірно
проведено позапланову перевірку
позивача на підставі звернення гр.
ОСОБА_2 від 15 квітня 2014 року.

В своєму адміністративному позові ТОВ
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» зазначає, що станом на момент
проведення перевірки Інспекцією,
роботи на будівельному майданчику
фактично здійснювалися залученими ним
субпідрядниками - приватним
акціонерним товариством «Фундамент»
та ТОВ «Інвестиційна будівельна
компанія Трансмост», а не позивачем.
Таким чином, на думку позивача, в даних
правовідносинах він не є суб'єктом
містобудування, що унеможливлює
притягнення його до відповідальності
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

На підтвердження зазначеної позиції,
позивачем було долучено до матеріалів
справи договори підряду № 50-13 від 14
січня 2014 року та № 07/04/2014 від 11 квітня 2014
року з додатками.

Колегія суддів зазначає, що між
позивачем (Генпідрядник) та ТОВ
«Будівельно-комерційна фірма «Граніт»
(Замовник) 19 грудня 2008 року було
укладено договір № 19/12-08-А, відповідно
до умов якого Генпідрядник
зобов'язувався власними та/або
залученими силами і засобами
субпідрядних організацій, відповідно
до затвердженої в установленому чинним
законодавством України порядку
проектно-кошторисної документації,
побудувати і здати Замовнику будову -
«Житловий будинок з об'єктами
соціально-побутової сфери на перетині
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2».

Згідно п. 8.1.7 вказаного договору,
позивач зобов'язувався в ході
будівництва дотримуватися на
будівельному майданчику необхідних
заходів з охорони праці, протипожежних
заходів, раціонального використання
території, охорони навколишнього
середовища, зелених насаджень, землі,
об'єкту, а також встановити освітлення
та огорожу.

Відповідно до вимог статті 4 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», об'єктами
будівництва є будинки, будівлі, споруди
будь-якого призначення, їх комплекси,
лінійні об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури.

Суб'єктами містобудування є органи
виконавчої влади, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи.

Враховуючи зазначені положення
законодавства та коло обов'язків,
покладених на позивача відповідно до
умов договору від 19 грудня 2008 року №
19/12-08-А, суд приходить до висновку про
те, що позивач є суб'єктом
містобудування, який виконує
будівельні роботи з будівництва
житлового будинку з об'єктами
соціально-побутової сфери на перетині
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Крім того, позивачем не було надано
суду доказів на підтвердження його
доводів щодо здійснення будівництва на
об'єкті, станом на момент проведення
Інспекцією позапланової перевірки,
саме субпідрядними організаціями, а не
ним.

Так, положеннями п. 3.3 ДБН А.3.1-5-2009
визначений порядок прийняття та вимоги
до проекту виконання робіт. Проект
виконання робіт розробляється на базі
таких вихідних матеріалів як, проект
організації будівництва, робочої та
експлуатаційної документації.

Між тим, як було встановлено під час
проведення позапланової перевірки
об'єкту будівництва та підтверджується
матеріалами справи, при будівництві
вказаного вище об'єкту
використовувався не належним чином
розроблений план виконання робіт
(розміщення огорожі будівельного
майданчика, кількість та розміщення
в'їздів у проекті організації
будівництва та у проекті виконання
робіт відрізняються, у проекті
виконання робіт не вказано тимчасові
будівлі і споруди, місце складування
матеріалів).

Також, приписам п. 4 ДБН А.3.1-5-2009
передбачено, що охорона праці
працівників забезпечується видачею їм
засобів індивідуального захисту
(спеціального одягу, взуття, захисних
касок тощо).

Вимоги положення ДБН А.3.1-5-2009 при
будівництві зазначеного об'єкту
позивачем виконані не були, що
підтверджується матеріалами
проведеної перевірки, в тому числі,
долученими до матеріалів справи
копіями результатів фото фіксації,
виявлених Інспекцією порушень.

Відповідно до п.п. 4.30, 6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009,
усі особи, що перебувають на
будівельному майданчику зобов'язані
носити захисні каски, сигнальні жилети.

Конструкція захисних огорож повинна
задовольняти таким вимогам - огорожі,
що прилягають до місць проходу людей за
межами будівельного майданчика,
повинні мати висоту не менше ніж 2,0 м. і
бути обладнані суцільним захисним
козирком із несучою здатністю
витримувати снігове навантаження, а
також навантаження від падіння дрібних
предметів; ці огорожі мають бути без
прорізів, крім воріт і хвірток, які
охороняються протягом робочого часу і
замикаються після закінчення робіт.

Однак, зазначені вимоги будівельних
норм позивачем також виконані не були,
що також підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами, а саме:
копіями результатів фото фіксації,
виявлених відповідачем при проведенні
перевірки порушень.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про обґрунтованість доводів
Інспекції про порушення ТОВ
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт», як суб'єктом містобудування,
вимог п.п. 3.3, 4 ДБН А.3.1-5-2009 та п.п. 4.30, 6.2.1
ДБН А.3.2-2-2009 при здійсненні будівництва
житлового будинку з об'єктами
соціально-побутової сфери на перетині
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 8 ч. 3 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», суб'єкти містобудування,
які виконують будівельні роботи,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення -
виконання будівельних робіт з
порушенням вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил або
затверджених проектних рішень - у
розмірі сорока п'яти мінімальних
заробітних плат.

Враховуючи зазначене, постановою від 20
травня 2014 року № 143/14/7/26-9/2005/02/2 позивача
було правомірно притягнуто до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності шляхом
накладення штрафу у розмірі 54 810, 00 грн.

Також, необхідно зазначити, що листом
від 28 травня 2014 року за № 14-41/22/1-261, копія
якого була долучена Інспекцією до
матеріалів справи, позивач повідомив
відповідача про усунення ТОВ
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» всіх зауважень, які були
визначені приписом про зупинення
підготовчих та будівельних робіт від 14
травня 2014 року, що свідчить про
фактичне визнання позивачем
зазначених правопорушень.

Разом з тим, ТОВ
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» в адміністративному позові
зазначає про недотримання
відповідачем порядку здійснення
позапланової перевірки в частині
дотримання строків її проведення,
оскільки фактичний виїзд на об'єкт
будівництва Інспекцією відбувся 29
квітня 2014 року, а акт за результатами
перевірки датований 14 травня 2014 року.
Також вказує, що представником
Інспекції при здійсненні перевірки
об'єкта будівництва не було пред'явлено
направлення на проведення перевірки.

Відповідно до положень п. 7 Порядку № 553,
строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Водночас, згідно з п.п. 13, 14 Порядку № 553,
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право: вимагати від посадових осіб
інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю; за
результатами перевірки отримувати та
ознайомлюватись з актом перевірки,
складеним інспекцією; подавати в
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення до акта
перевірки, складеного інспекцією за
результатами перевірки.

Суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю. У разі відмови суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Виходячи з вищевикладеного,
законодавством встановлено право
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюються заходи
архітектурно-будівельного контролю,
відмовити у допуску посадових осіб
інспекції до проведення перевірки у
разі недотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю. Тобто, законний інтерес
такого суб'єкта у проведенні
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
перевірки з дотриманням умов,
встановлених законом, захищений
наділенням його права не допустити
посадових осіб інспекції до перевірки.

Зазначена позиція була неодноразово
підтримана Вищим адміністративним
судом України, зокрема в ухвалі від 17
квітня 2014 року по справі № К/9991/22870/12.

Враховуючи зазначене, посилання
позивача на порушення посадовими
особами Інспекції порядку проведення
перевірки у разі невикористання ним
права не допустити посадових осіб
відповідача до проведення перевірки не
є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Крім того, уповноваженою особою ТОВ
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» без зауважень було підписано
як сам акт перевірки так і протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, як це вбачається з наявних
в матеріалах справи належним чином
завірених копій вказаних документів.

Виходячи з зазначених положень
законодавства та відповідних їм
обставин справи, оскільки під час
розгляду справи був встановлений факт
порушення позивачем вимог п.п. 3.3, 4 ДБН
А.3.1-5-2009 та п.п. 4.30, 6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009 при
здійсненні будівництва житлового
будинку з об'єктами
соціально-побутової сфери на перетині
АДРЕСА_1 та вул. Володимиро-Либідської у
Голосіївському районі місті Києва,
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність та
обґрунтованість прийнятої
відповідачем постанови від 20 травня 2014
року № 143/14/7/26-9/2005/02/2 про накладення на
позивача штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності на
підставі п. 8 ч. 3 статті 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», а тому апеляційна скарга
позивача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельно-консалтингова фірма
«Граніт» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
09.10.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.