Справа № 2а/0470/15025/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р.
К/9991/50738/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Представника позивача ОСОБА_4 на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
управління Держкомзему у м.
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, третя особа: Головне
управління Держкомзему у
Дніпропетровській області про
стягнення середньомісячного
заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
управління Держкомзему у м.
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, третя особа: Головне
управління Держкомзему у
Дніпропетровській області, в якому
просив стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 31 жовтня 2009 року по 07 жовтня 2010
року в сумі 32999 грн. 88 коп. та моральну
шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09.12.2011 р. позов задоволено частково:
стягнуто з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 31 жовтня
2009 по 07 жовтня 2010 року в сумі 32 164 грн. 44
коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. 00
коп.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19.07.2012 р. рішення суду першої
інстанції було скасовано, позовні
вимоги - залишені без розгляду.

Вважаючи, що рішення апеляційної
інстанцій прийнято з порушенням норм
процесуального права, представник
позивача звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати та залишити без змін
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09.12.2011 р.

Відповідач та третя особа надали
письмові заперечення на касаційну
скаргу представника позивача до суду
касаційної інстанції, в яких просили
залишити оскаржуване рішення суду
апеляційної інстанції без змін, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга представника позивача не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що позивача
звільнено з посади начальника
управління Держкомзему у м.
Дніпропетровськ у жовтні 2009 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2010 року, зокрема, ОСОБА_5
поновлено на посаді начальника
управління Держкомзему у м.
Дніпропетровcька з 31 жотвня 2009 року.

Оскаржуючи відмову відповідача
відшкодувати компенсацію середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
період з 31 жовтня 2009 року по 07 жовтня 2010
року позивач звернувся з відповідним
позовом до Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська,
який виніс рішення про примусове
стягнення з відповідача заробітної
плати за час вимушеного прогулу в сумі
32999 грн. 88 коп., та 1000 грн. моральної
шкоди.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 липня
2011 року вказане рішення було скасовано,
а провадження закрито, оскільки даний
спір підлягає розгляду за правилами
адміністративного судочинства.

29 вересня 2011 року Вищий
спеціалізований суд з розгляду
цивільних і кримінальних справ виніс
ухвалу, якою відмовив у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою позивача.

Залишаючи позовну заяву без
розгляду, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивачем пропущено
строк звернення до суду, встановлений
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Згідно з пунктом п'ятим частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, та чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Враховуючи статтю 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, спір по цій справі стосується
відносин щодо проходженням публічної
служби, у зв'язку з чим до даних
правовідносин застосовується місячний
строк звернення до суду.

Згідно з положеннями статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
встановлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Судом апеляційної інстанції вірно
встановлено, що позивачем взагалі не
порушувалось питання про поновлення
строку звернення до суду. При цьому,
позивач з позовом звернувся 11.11.2011 р.,
що вбачається з вхідного штампу на
титульному аркуші позову, тобто, через
чотири місяці з дня вступу в закону
силу ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області, якою
роз'яснено можливість звернення до
адміністративного суду для захисту
прав позивача.

У зв'язку з чим, колегія суддів на
виконання статей 254, 255 та 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає, що апеляційний суд дійшов
обґрунтованого висновку про пропуск
позивачем місячного строку звернення
до адміністративного суду з вказаним
позовом.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що судом не допущено
порушень норм матеріального чи
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Представника
позивача ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 липня 2012 року у справі № 2а/0470/15025/11
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець