Справа № 803/1381/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.
Справа № 876/7921/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги Луцької
об»єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Волинській
області та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Екотехнології» на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Луцької об»єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Волинській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Екотехнології» про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна, що
перебуває у податковій заставі, -

В С Т А Н О
В И В:

В липні 2014 року позивач - Луцька
об»єднана державна податкова
інспекція ГУ Міндоходів у Волинській
області (далі - Луцька ОДПІ) звернулася
в суд до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Екотехнології» (далі - ТзОВ «Торговий
дім «Екотехнології») з позовом про
надання дозволу на погашення суми
податкового боргу, за рахунок майна
боржника, що перебуває у податковій
заставі в сумі 19 207,85 грн..

Позовну заяву мотивовано тим, що
позивачем пред»явлено позов про
стягнення податкового боргу, 08.11.2013
року даний позов задоволено, проте у
зв»язку з відсутністю коштів на
рахунках боржника, про що свідчать
інкасові доручення надіслані до банків
в яких обслуговується платник
податків, не призвело до погашення
такого боргу. Даний борг збільшився за
актом перевірки на суму 5 621,34 грн., і у
зв»язку із частковою сплатою борг
недоїмки зменшився на суму 28 900 грн..

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року позов задоволено частково. Надано
Луцькій ОДПІ дозвіл на погашення
податкового боргу з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Екотехнології» в розмірі 13 586, 51
грн. за рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі.

Не погодившись із даним рішенням, його
оскаржили позивач та відповідач у
апеляційному порядку, покликаючись на
неповне з»ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
просять таку постанову скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог
позивач посилається на те, що судом
помилково відмовлено в частині
задоволення позовних вимог на суму 5
621,34 грн., оскільки відсутність коштів
на рахунках ТзОВ «Торговий дім
«Екотехнології» для погашення боргу в
сумі 42 486,51 грн. є беззаперечним доказом
того, що для погашення боргу в сумі 5 621,34
грн. кошти на рахунках також відсутні, а
тому необґрунтованим є звернення до
суду з позовом про стягнення з рахунків
коштів в сумі 5 621,34 грн..

У своїй апеляційній скарзі відповідач,
зокрема, зазначає, що позивачем не
доведено відсутності коштів на
рахунках платника податків, оскільки у
нього є ще інші діючі рахунки у
фінансових установах, на адресу яких
інкасові доручення не надсилалось, при
тому що на цих рахунках були наявні
кошти для погашення боргу.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду справи
не прибули, про дату, час і місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, а
тому, колегія суддів, у відповідності
до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ТзОВ «Торговий дім «Екотехнології»
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 20.05.2008 року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 08.11.2013 року
стягнуто з ТзОВ «Торговий дім
«Екотехнології» в дохід Держбюджету
України податковий борг по сплаті пені
за порушення термінів розрахунків у
сфері здійснення зовнішньоекономічних
операцій в сумі 42 486,51 грн. з банківських
рахунків платника податків.

В процесі вирішення даних спірних
правовідносин, відповідачем
добровільно сплачено борг недоїмки на
загальну суму 28 900 грн..

19.12.2014 року Луцькою ОДПІ донараховано
суму заборгованості на суму 5 621,34 грн.
на підставі податкового
повідомлення-рішення № по Акту
про результати перевірки з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
№1571/22.1/35900629 від 29.11.2013 року.

Таким чином, згідно довідки Луцької
ОДПІ про наявність боргу по платежах до
бюджету ТзОВ «Торговий дім
«Екотехнології» податковий борг за
останнім станом на 26.06.2014 року
становить 19 207,85 грн., в т.ч. пеня за
порушення термінів розрахунків у сфері
ЗЕД - 19 207,85 грн..

Відповідно до підп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, грошове зобов»язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов»язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв»язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податкове зобов»язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Податковий борг, у відповідності до
підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, - це
сума узгодженого грошового
зобов»язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов»язання.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України,
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.95.1 і п.95.2 ст.95 ПК
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

З матеріалів справи видно, що
податковим органом виставлялись
інкасові доручення №1, 2, 3 від 18.02.2014
року та №7, 8, 9 від 04.07.2014 року.

Скерованими інкасовими дорученнями
щодо стягнення суми заборгованості із
банківських рахунків платника,
внаслідок вжитих заходів сума
заборгованості не була погашена.

Відповідно до ст. 89 Податкового кодексу
України право податкової застави
виникає у разі: несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов»язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов»язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

Враховуючи положення цієї статті право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Податковим керуючим податкового
органу складено акт опису майна №1 від
11 вересня 2013 року, що перебуває у
власника платника податку.

У відповідності до абз. 2 п. 95.3 ст. 95 ПК
України, орган державної податкової
служби звертається до суду щодо
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Відповідачем суду доказів в
підтвердження факту вжиття заходів
щодо погашення заборгованості перед
бюджетом не представлено, не надано
доказів в спростування вимог позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду
попередньої інстанції, що оскільки
позивачем не наведено доказів про
вжиття заходів стягнення коштів з
рахунків платника податків
заборгованості на загальну суму 5 621,34
грн. на підставі податкового
повідомлення-рішення № по Акту
про результати перевірки з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
№1571/22.1/35900629 від 29.11.2013 року, то в частині
задоволення таких позовних вимог слід
відмовити.

Також твердження відповідача про те, що
позивачем не доведено відсутності
коштів на рахунках платника податків,
оскільки у нього є ще інші діючі
рахунки у фінансових установах, на
адресу яких інкасові доручення не
надсилалось, при тому що на цих
рахунках були наявні кошти для
погашення боргу є безпідставними,
оскільки постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
08.11.2013 року зазначено з яких саме
рахунків слід стягувати податковий
борг, а тому податковим органом саме й
на ці рахунки надсилались інкасові
доручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання,
що доводи апеляційних скарг є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що судом першої
інстанції ухвалено законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Луцької об»єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Волинській області та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Екотехнології» залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 22
липня 2014 року у справі №803/1381/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький