Справа № 875/282/14
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/282/14

№ А/800/239/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів
Загороднього А.Ф.,

Олендера
І.Я.

та секретаря Бруя
О.Д.

за участю:

представника відповідача Шкурат В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу кандидата
у народні депутати ОСОБА_3 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року у справі за позовом кандидата у
народні депутати ОСОБА_3 до Центральної
виборчої комісії про визнання
протиправною та скасування постанови в
частині, зобов'язання вчинити певні
дії,

встановила:

05 жовтня 2014 року кандидат у народні
депутати ОСОБА_3 звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови Центральної виборчої
комісії від 30.09.2014 р. №1403 «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України, ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
висунутих Політичною партією
«Справедлива України» в частині
відмови в реєстрації кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_3;
зобов'язання Центральну виборчу
комісію зареєструвати ОСОБА_3
кандидатом у народні депутати України
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив про незаконність
оскаржуваної постанови Центральної
виборчої комісії про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України, ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
висунутих Політичною партією
«Справедлива України» оскільки під
час подання документів на реєстрацію
кандидатом у народні депутати України,
ним були виконані усі вимоги частини 2
статті 55 Закону України "Про вибори
народних депутатів України", а тому
підстав для відмови в реєстрації
позивача кандидатом у народні депутати
України та винесення постанови від 30
вересня 2014 року № 1403 у відповідача не
було.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

При винесенні зазначеного рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
подана позивачем автобіографія хоч і
не містить обов'язкових відомостей
встановленим Законом України "Про
вибори народних депутатів України",
проте це не є підставою для відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати. Разом з цим, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків про правомірність відмови в
реєстрації ОСОБА_3 кандидатом у народні
депутати України, оскільки позивачем
не було подано документа про грошову
заставу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_3 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить змінити
постанову суду першої інстанції в
частині відмови в цілому в задоволенні
вимог та прийняти рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача апеляційну
скаргу не визнав та просив суд
відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено Київським апеляційним
адміністративним судом, 25 вересня 2014
року для реєстрації кандидатом у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 113
ОСОБА_3 подав до Центральної виборчої
комісії заяву та автобіографію
відповідно до частини 2 статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України".

Постановою Центральної виборчої
комісії від 30 вересня 2014 року № 1403
позивачу відмовлено в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
у виборчому окрузі № 113 на підставі
пункту 2 частини 1 статті 60 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" у зв'язку з тим, що в
автобіографії ОСОБА_3, в порушення
вимог пункту 2 частини 2 статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України", не зазначено відомостей про
партійність та часу проживання на
території України. А також всупереч
зазначеним вимогам Закону серед
поданих документів для реєстрації
кандидата у народні депутати ОСОБА_3
були відсутні документи про внесення
грошової застави.

Організація і порядок проведення
виборів народних депутатів України
визначені Законом України від 17
листопада 2011 року № 4061-VI "Про вибори
народних депутатів України".

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2
статті 55 Закону України "Про вибори
народних депутатів України" Центральна
виборча комісія реєструє кандидата у
депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови отримання нею:
заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);
автобіографії кандидата в депутати, на
паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 60
Закону України "Про вибори народних
депутатів України" Центральна виборча
комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Незазначення позивачем у поданій
автобіографії відповідних відомостей,
у даному випадку, не може розцінюватися
як помилка чи неточність у розумінні
частини третьої статті 60 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України", оскільки відсутність у змісті
документів обов'язкових, передбачених
законом, елементів є неналежним їх
оформленням, а не недоліками
(неточностями), за відсутністю яких
вони не можуть бути заявою про
самовисування та автобіографією
кандидата в розумінні пунктів 1, 2
частини 2 статті 55 Закону України "Про
вибори народних депутатів України".

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" партія, яка висунула
кандидата в депутати в одномандатному
окрузі, кандидат у депутати, який
балотується в одномандатному окрузі в
порядку самовисування, після початку
виборчого процесу та до подання
документів Центральній виборчій
комісії для реєстрації вносить на
спеціальний рахунок Центральної
виборчої комісії грошову заставу в
розмірі десяти розмірів мінімальної
заробітної плати.

Натомість серед поданих документів
для реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_3 були відсутні
документи про внесення грошової
застави.

Стосовно посилання позивача на статтю
24 Конституцію України із зазначенням
того, що не може бути привілеїв чи
обмежень в реалізації права бути
обраним, зокрема, за майновим станом
або іншим законом, тому вимога щодо
сплати грошової застави в розмірі 1000
розмірів мінімальної заробітної плати
є такою, що порушує норму Конституції,
то судом першої інстанції обґрунтовано
прийнято до уваги рішення
Конституційного суду України від 30.01.2002
№2-рп-/2002 (справа про виборчу заставу),
згідно з яким грошова застава
застосовується з метою забезпечення
відповідального ставлення громадян як
ймовірних кандидатів у депутати до їх
участі у виборах, сприяє прийняттю
виважених рішень кандидатом у
депутати, якого висунуто в
одномандатному окрузі, та кандидатами
у депутати, включеними до виборчих
списків у багатомандатних округах,
щодо реалізації їх пасивного виборчого
права, а також упереджує можливі
невиправдані витрати з державних
фондів.

Конституційним Судом України
зазначено, що визначення соціально
орієнтованого розміру грошової
застави є питанням політичної
доцільності та дана норма не визнана
неконституційною.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що ЦВК правомірно відмовила
позивачу в реєстрації кандидатом у
народні депутати України, а тому
підстави для визнання протиправною та
скасування оскаржуваної постанови
відсутні.

Мотиви та доводи, наведені в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновків суду першої інстанції та є
безпідставними.

Крім того, відповідно до статті 8
Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Цей принцип є непорушним і оскаржуване
рішення ЦВК йому не суперечить в
розрізі забезпечення рівності
кандидатів у депутати між собою,
закріплення на законодавчому рівні
обов'язкових вимог до написання заяви
та автобіографії кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
виборчому окрузі в порядку
самовисування.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками Київського апеляційного
адміністративного суду щодо
правомірності постанови Центральної
виборчої комісії від 30 вересня 2014 року
№ 1403 в частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати ОСОБА_3
висунутого Політичною партією
«Справедлива України» на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року, як такої, що прийнята на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законом України "Про вибори народних
депутатів України".

Необхідно зазначити, що позивачем при
подачі апеляційної скарги не було
сплачено судовий збір. З огляду на
швидкоплинність виборчого процесу
колегія суддів відтермінувала
вирішення питання про стягнення
судового збору до розгляду апеляційної
скарги у вказаній справі.

Згідно з частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 172-179, 195, 196, 198, 200, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу кандидата у народні
депутати ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на користь
Державного бюджету України судовий
збір за подачу апеляційної скарги у
розмірі 36, 54 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
А.Ф. Загородній

І. Я. Олендер