Справа № 808/3597/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року (13 год. 06 хв.)Справа №
808/3597/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі судового засідання
Кретові К.С.,

за участі сторін:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Жмурко Т.І.,

свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до: Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про: скасування податкових повідомлень
- рішень № від 18.02.2014, № від
18.02.2014, № від 18.02.2014, № від
18.02.2014,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1, позивач) до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - ДПІ у Ленінському районі
м Запоріжжя, відповідач) про скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 18.02.2014, № від 18.02.2014, № від
18.02.2014, № від 18.02.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що спірні податкові
повідомлення-рішення є неправомірними
і підлягають скасуванню, оскільки
висновки Акта перевірки є
безпідставними і необґрунтованими. Як
стверджує позивач, в Акті перевірки
зазначено, що перевірка проводилась в
магазині, розташованому за адресою:
АДРЕСА_2, проте, за відповідною адресою
знаходиться житловий будинок, про що
свідчить технічний паспорт на житловий
будинок на адресу АДРЕСА_2,
зареєстрований за № 115/17142. Крім того,
позивач зазначає, що протягом 2013 - 2014
років будь-якої
фінансово-господарської діяльності не
провадив. Таким чином, позивач вважає
твердження відповідача про те, що у
приміщенні магазину за адресою:
АДРЕСА_2 здійснювала підприємницьку
діяльність ФОП ОСОБА_1 без придбання
торгового патенту, здійснювалось
використання праці найманого
працівника без належного оформлення
трудових відносин, здійснювався продаж
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів без застосування реєстратора
розрахункових операцій і ліцензій на
право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими
виробами, - безпідставними, оскільки на
час перевірки ФОП ОСОБА_1 не провадила
будь-якої господарської діяльності.

В ході судового розгляду позивач
підтримала позовні вимоги та просила
суд позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на позов (вх. № 30418 від
07.08.2014) в яких, зокрема, зазначено, що
виявлені у ході перевірки порушення
вимог податкового законодавства,
зафіксовані в Акті перевірки.
Відповідно до Акту перевірки
встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з
13.01.2014 по 14.04.2014 не було придбано
торговий патент, книга обліку доходів
та витрат до реєстрації не надавалась,
документів на реєстрацію реєстраторів
розрахункових операцій не подавала.
Зазначає, що фактичною перевіркою
встановлена реалізація алкогольних
напоїв без отримання ліцензій на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, тютюновими виробами, - за що до
позивача була застосована штрафна
санкція. Окрім того зазначає, що
відповідно до пояснень ОСОБА_5, - він
працював на ФОП ОСОБА_1 без належного
оформлення трудових відносин, графік
роботи складав 7 робочих днів на 7
вихідних днів та отримував заробітну
плату у розмірі 600,00 грн. на тиждень. З
огляду на викладене, на думку
відповідача, спірні рішення прийняті
правомірно та у відповідності до вимог
чинного законодавства. Просила
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в судовому
засіданні 11.08.2014 сторонам проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у
судовому засіданні здійснювалось
повне фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу «Камертон».

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін та свідків, судом
встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_1 пройшла встановлену процедуру
державної реєстрації та згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Ленінською районною
адміністрацією Запорізької міської
ради 10.07.2007.

20 грудня 13 року ДПІ у Ленінському
районі м Запоріжжя було отримано заяву
від мешканців АДРЕСА_2 (а.с. 95)
відповідно до тексту якої, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили начальника
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
провести перевірку підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_1

13 січня 2014 року начальником ДПІ у
Ленінському районі м Запоріжжя
виписані направлення на перевірку №16
та № 17 згідно з якими призначена
фактична перевірка ФОП ОСОБА_1
тривалістю 10 робочих днів/діб, мета
перевірки: використання праці найманих
працівників без належного оформлення
трудових відносин за період з 13.01.2014 по
24.01.2014.

На підставі вказаних направлень на
проведення фактичної перевірки від
13.01.2014 за №16 та від 13.01.2014 за №17
державними ревізорами-інспекторами
відділу контрольно-перевірочної
роботи доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб була проведена фактична перевірка
щодо використання праці найманих осіб
без належного оформлення трудових
відносин та виплати роботодавцем
доходів у вигляді заробітної плати без
сплати податків до бюджету суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 01.11.2013 по 13.01.2014.

Направлення про проведення фактичної
перевірки не вручено, про що складено
акт відмови від підпису направлень
№1/17- від 13.01.2014.

Перевіркою встановлено:

- здійснення підприємницької
діяльності без придбання торгового
патенту;

- використання праці найманого
працівника без належного оформлення
трудових відносин;

- проведення розрахункової
операції без застосування РРО,
невидача розрахункового документу;

- реалізація алгокольних напоїв
без отримання ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, тютюновими виробами;

- неведення обліку доходів та
витрат (відсутня книга обліку доходів
та витрат).

За результатами проведеної перевірки
складений акт (довідка) фактичної
перевірки від 13.01.2014, зареєстрований в
органі ДПС 23.01.2014 за № 16 згідно з
висновками якого під час перевірки
встановлені порушення:

- підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті
168 Податкового кодексу України (далі -
ПК України);

- пунктів 1,2 статті 3 Закону України
від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (зі змінами та доповненнями);

- статті 15 Закону України від 19
грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (зі змінами та доповненнями);

- статті 267 ПК України;

- Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв» (зі
змінами та доповненнями).

23.01.2014 за №16/1702/НОМЕР_1 ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя було складено Акт
Про результати фактичної перевірки
щодо використання праці найманих осіб
без належного оформлення трудових
відносин та виплати роботодавцем
доходів у вигляді заробітної плати без
сплати податків до бюджету суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
(іпн. НОМЕР_1) за період з 01.11.2013 по 13.01.2014
згідно з висновками якого перевіркою
встановлені порушення:

- підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті
162, статті 163, підпункту 168.1.1 пункту 168.1
статті 168 Податкового кодексу України
(далі - ПК України), а саме: не
нарахування та не перерахування
податку з доходів фізичних осіб за
листопад 2013 року - січень 2014 року на
суму 540,00 грн.;

- підпункту 1 пункту 2 статті 6,
пунктів 8, 12 статті 9, пункту 2 статті 26
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» та на
підставі пункту 3 статті 9, підпунктів 6,
7, 8 пункту 1 статті 13, пункту 4 статті 25,
підпункту 3 частини 11, підпункту 5
частини 11 статті 25, пункту 1 статті 26
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
згідно з яким встановлено заниження
єдиного соціального внеску на суму 1454,40
грн.

24.01.2014 відповідачем було складено Акт
№1/17- про неможливість вручення
акту від 23.01.2014 №16/1702/НОМЕР_1.

З урахуванням викладеного, Акт
перевірки від 23.01.2014 №16/1702/НОМЕР_1 був
направлений позивачу засобами
поштового зв'язку та отриманий ним
03.02.2014, що підтверджується копією
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Не погодившись з висновками,
викладеними в акті фактичної перевірки
від 23.01.2014, 07.02.2014 позивачем були подані
заперечення до ДПІ у Ленінському
районі м.Запоріжжя, на які була надана
відповідь, згідно з якою висновки акту
були залишені без змін.

18.02.2014 відповідачем були прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- №, яким ФОП ОСОБА_1 було
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: штрафні санкції за
порушення законодавства про
патентування, за порушення норм
регулювання обігу готівки на суму 730, 00
грн.;

- №, яким ФОП ОСОБА_1 було
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок з доходів найманих
працівників на суму 675, 00 грн.;

- №000071102, яким до ФОП ОСОБА_1 було
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 1,00 грн.;

- №, яким до ФОП ОСОБА_1 було
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 3400,00 грн.

Не погодившись з прийнятими
податковими повідомленнями - рішеннями
позивач оскаржив їх до Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області. Рішенням про результати
розгляду первинної скарги від 18.04.2014 №
221/14/08-01-100413 оскаржувані податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін, а скарга ФОП ОСОБА_1 - без
задоволення.

30.04.2014 позивачем подано апеляційну
скаргу на прийняті податкові
повідомлення-рішення до Міністерства
доходів і зборів України, які Рішенням
про результати розгляду скарги від
15.05.2014 № 3096/Д/99-99-10-01-02-15 залишені без
змін, а скарга без задоволення.

Позивач вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення такими, що не
відповідають законодавству України,
порушують права позивача, є
протиправними, у зв'язку з чим
звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1
статті 162 ПК України платниками податку
є податкові агенти.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК
України визначено, що податковий агент
щодо податку на доходи фізичних осіб -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ),
самозайнята особа, представництво
нерезидента - юридичної особи, інвестор
(оператор) за угодою про розподіл
продукції, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК
України об'єктом оподаткування
резидента є:

- 163.1.1. загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід;

- 163.1.2. доходи з джерела їх
походження в Україні, які остаточно
оподатковуються під час їх нарахування
(виплати, надання);

- 163.1.3. іноземні доходи - доходи
(прибуток), отримані з джерел за межами
України.

За приписом підпункту 168.1.1 пункту 168.1
статті 168 ПК України податковий агент,
який нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1,2 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Згідно з частиною одинадцятою статті 15
Закону України «Про державне рулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» роздрібна
торгівля алкогольними напоями (крім
столових вин) або тютюновими виробами
може здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1
статті 267 ПК України платниками збору
за провадження деяких видів
підприємницької діяльності є суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), їх
відокремлені підрозділи, які отримують
в установленому цією статтею порядку
торгові патенти та провадять такі види
підприємницької діяльності, зокрема,
як торговельна діяльність у пунктах
продажу товарів.

Відповідно до Акту фактичної
перевірки, посадові особи податкового
органу дійшли висновку про здійснення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1
без придбання торгового патенту,
використання праці найманого
працівника здійснювалось без
належного оформлення трудових
відносин, розрахункові операції
проведені без застосування РРО,
розрахунковий документ не видавався,
реалізація алкогольних напоїв
здійснена без отримання ліцензії на
право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, тютюновими
виробами, облік доходів та витрат не
здійснювався (відсутня книга обліку
доходів та витрат).

Як було зазначено судом і вбачається з
Акта фактичної перевірки від 23.01.2014 № 16,
посадові особи податкового органу
провели перевірку магазину за адресою:
АДРЕСА_2.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, а саме відповідно до Технічного
паспорту з інвентаризаційної справи №
280938/8715, реєстровий № 115/17142 на житловий
будинок АДРЕСА_2, станом на 17.04.2013 - за
зазначеною адресою знаходиться
житловий будинок.

У своїх запереченнях на позов
відповідач зазначає, що ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя було
надано запит до районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Ленінському району від 07.02.2014
№46/10/08-28-17-02 щодо наявності торгового
об'єкту, зареєстрованого за ФОП ОСОБА_1
за адресою АДРЕСА_2. Листом від 12.02.2014 №
01/01-25/0293 відповідачу була надана
відповідь від Ленінської районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Ленінському району, в якій було
зазначено, що 05.03.2013 громадянка ОСОБА_1
повідомила районну адміністрацію
Запорізької міської ради по
Ленінському району про отримання
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації - магазину продовольчих
товарів після закінчення
реконструкції нежитлової будівлі за
адресою: АДРЕСА_2. Зазначена відповідь
стала підставою для рішення
відповідача щодо порушень податкового
законодавства позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.02.2013 позивачем було отримано
декларацію за №ЗП68 про
готовність об'єкта до експлуатації
«Реконструкція нежитлової будівлі під
магазин продовольчих товарів літ. Д-2, Д
№-2 по АДРЕСА_2».

Листом від 05.03.2013 ФОП ОСОБА_1 повідомила
районну адміністрацію Запорізької
міської ради по Ленінському районі про
введення в експлуатацію магазину
продовольчих товарів після закінчення
реконструкції нежитлової будівлі за
адресою: АДРЕСА_2.

Розпорядженням Голови районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Ленінському району №151р від
15.03.2013 було присвоєно поштову адресу:
АДРЕСА_2, будівлі магазину літ. Д-2, Д №-2,
який належить гр. ОСОБА_1

З пояснень позивача вбачається, що на
час отримання декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
«Реконструкція нежитлової будівлі під
магазин продовольчих товарів літ. Д-2, Д
№-2 по АДРЕСА_2» вона мала намір
займатись підприємницької діяльністю,
проте магазин вона не відкрила, а
будівлю під магазин подарувала своєму
чоловіку.

Відповідно до договору дарування,
укладеному 06.06.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9,
громадянка ОСОБА_1 передала безоплатно,
а громадянин ОСОБА_9 прийняв у
власність, як дарунок, будівлю під
магазин продовольчих товарів літ. Д-2, Д
№-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
(а.с. 78-79).

Окрім того, відповідно до договору
дарування земельної ділянки,
укладеному 06.06.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9,
громадянка ОСОБА_1 передала безоплатно,
а громадянин ОСОБА_9 прийняв у
власність, як дарунок, земельну ділянку
площею 0,0089 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с. 80).

У позовній заяві зазначено, що
будь-якої фінансово-господарської
діяльності протягом 2013-2014 років
позивачка не провадила. Зазначене
підтверджує податковою декларацією
про майновий стан і доходи, поданою до
контролюючих органів 06.02.2014 (а.с. 83-84)
відповідно до якої позивачка не
отримувала доходів протягом 2013 року.

Щодо пояснень громадянина ОСОБА_5 від
13.01.2014 на підставі яких відповідачем
зроблений висновок щодо порушень
позивачем податкового законодавства
суд зазначає наступне. Відповідно до
вказаних пояснень, громадянин ОСОБА_5
(домашня адреса: АДРЕСА_1) працював у
ОСОБА_9 та ОСОБА_1 з листопада 2013 року та
щомісячно отримував дохід у вигляді
заробітної плати у розмірі 600 грн. на
тиждень, працюючи через тиждень. Однак
доказів отримання заробітної плати
громадянином ОСОБА_5 під час перевірки
надано не було та матеріали справи не
містять.

Також слід зазначити, що відповідно до
акту (довідки) фактичної перевірки від
23.01.2014 документ, що посвідчує особу
ОСОБА_5 не надавався.

З метою повного та всебічного розгляду
справи, у судовому засіданні 07.08.2014
судом було зобов'язано відповідача
забезпечити у наступне судове
засідання явку перевіряючих ревізорів
та ОСОБА_5 в якості свідків, однак у
судове засідання, призначене на 11.08.2014
забезпечити явку ОСОБА_5 відповідач не
зміг.

У судовому засідання 11.08.2014 у якості
свідків було допитано податкових
ревізорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
пояснили, що під час проведення
фактичної перевірки магазину,
розташованому по АДРЕСА_2 була
здійснена контрольна закупка пачки
цигарок та пляшки горілки загальною
сумою на 45,0 грн. Після отримання товару,
ревізорами продавцю були пред'явлені
службові посвідчення та здійснений
обмін товару на гроші. Будь яких
документів на підтвердження
розрахункової операції надано не було.
Також свідки зазначають, що продавцем
ОСОБА_5 були надані письмові пояснення,
проте його особа не встановлювалась,
оскільки будь-яких документів для
встановлення особистості ОСОБА_5 не
надав. Заходів щодо встановлення
особистості перевіряючі не
здійснювали. Також свідки зазначили, що
адреса магазину була встановлена
відповідно до інформації, яка малась у
податкового органу відповідно до даних
про реєстрацію у податковому органу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
листа районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Ленінському районі.

У своїх письмових поясненнях
громадянин ОСОБА_5 зазначив, що він
працював у ОСОБА_9 та ОСОБА_1 Однак з
наданих пояснень свідків вбачається,
що інформація щодо ведення
підприємницької діяльності за даною
адресою ОСОБА_9 податковими ревізорами
не перевірялась.

З матеріалів справи вбачається та
сторонами не заперечувалось, що під час
оскарження висновків акту перевірки та
податкових повідомлень-рішень,
прийнятих за наслідками перевірки, -
позивачем надавались пояснення, що
вона не здійснює підприємницької
діяльності за вказаною адресою
оскільки будівля їй не належить, проте
вказана інформація ревізорами не
перевірялась.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем не доведено
факт здійснення господарської
діяльності за адресою АДРЕСА_2 саме
позивачем, а отже податкові
повідомлення-рішення, прийняті за
наслідками проведеної перевірки
відносно позивача є такими, що
підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною першою статті 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Доданими до матеріалів справи
квитанціями № 16 від 30.05.2014 № 31 від 18.06.2014
документально підтверджується факт
сплати позивачем судового збору в сумі
182,70 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158-163, 167
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення - рішення
№ від 18.02.2014, № від 18.02.2014,
№ від 18.02.2014, № від 18.02.2014,
прийняті Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (кодНОМЕР_1) судовий
збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві)
грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанову в повному обсязі буде
виготовлено відповідно до частини
третьої статті 160 КАС України.

Суддя
М.С. Лазаренко