Справа № 813/7003/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
Суддя Львівського окружного
адміністративного суду Потабенко В.А.,
перевіривши виконання вимог ст. ст. 105,
106 КАС України за позовною заявою
ОСОБА_1 до слідчого слідчого відділу
прокуратури Львівської області
Сколець О.В., колишнього заступника
начальника - начальника МГБ
Червоноградського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області ОСОБА_3 про визнання дій і
бездіяльності протиправними, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання дій і бездіяльності слідчого
слідчого відділу прокуратури
Львівської області Сколець О.В.,
колишнього заступника начальника -
начальник МГБ Червоноградського МВ ГУ
МВСУ у Львівській області ОСОБА_3, що
полягали у тому, що відповідач-1
безпідставно сприяв закриттю
від 15.04.2014 р., а в діях відповідача-2
наявні ознаки складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364
КК України, оскільки останній
незаконно погодив постанову про
закриття кримінального провадження №
Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Положеннями ч. 2 ст. 55 Конституції
України гарантовано право кожного на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
Положеннями ст. 50 КАС України
закріплено, що сторонами в
адміністративному процесі є позивач та
відповідач. Позивачем в
адміністративній справі можуть бути
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, підприємства,
установи, організації (юридичні особи),
суб'єкти владних повноважень.
Відповідачем в адміністративній
справі є суб'єкт владних повноважень,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції
України судоустрій, судочинство,
організація і діяльність прокуратури,
органів дізнання і слідства
визначаються виключно законами.
Згідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. При здійсненні
правосуддя судді незалежні і
підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129
Конституції України). Виключно
законами України визначаються
судоустрій і судочинство. Порядок
здійснення правосуддя регламентується
відповідним процесуальним
законодавством України.
Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дії чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Згідно ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи:
1) що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України;
2) що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства;
3) про накладення адміністративних
4) щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції.
Згідно зі ч.1 ст. 1 Кримінального
процесуального кодексу України (2012
року, надалі - КПК України) порядок
кримінального провадження на
території України визначається лише
кримінальним процесуальним
законодавством України.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями
кримінального провадження є захист
особи, суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
Кримінальне провадження - досудове
розслідування і судове провадження,
процесуальні дії у зв'язку із вчиненням
діяння, передбаченого законом України
про кримінальну відповідальність (ч. 10
Статтею 25 КПК України визначено, що
прокурор, слідчий зобов'язані в межах
своєї компетенції розпочати досудове
розслідування в кожному випадку
безпосереднього виявлення ознак
кримінального правопорушення (за
виключенням випадків, коли кримінальне
провадження може бути розпочате лише
на підставі заяви потерпілого) або в
разі надходження заяви (повідомлення)
про вчинення кримінального
правопорушення, а також вжити всіх
передбачених законом заходів для
встановлення події кримінального
правопорушення та особи, яка його
Відповідно до ст. 214 КПК України,
слідчий, прокурор невідкладно, але не
пізніше 24 годин після подання заяви,
повідомлення про вчинене кримінальне
правопорушення або після самостійного
виявлення ним з будь-якого джерела
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування. Слідчий, який
здійснюватиме досудове розслідування,
визначається керівником органу
досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається
з моменту внесення відомостей до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань. Положення про Єдиний
реєстр досудових розслідувань, порядок
його формування та ведення
затверджуються Генеральною
прокуратурою України за погодженням з
Міністерством внутрішніх справ
України, Службою безпеки України,
органом, що здійснює контроль за
додержанням податкового
Здійснення досудового розслідування
до внесення відомостей до реєстру або
без такого внесення не допускається і
тягне за собою відповідальність,
встановлену законом. Огляд місця події
у невідкладних випадках може бути
проведений до внесення відомостей до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань, що здійснюється негайно
після завершення огляду. У разі
виявлення ознак кримінального
правопорушення на морському чи
річковому судні, що перебуває за межами
України, досудове розслідування
розпочинається негайно; відомості про
нього вносяться до Єдиного реєстру
досудових розслідувань при першій
Слідчий, прокурор, інша службова особа,
уповноважена на прийняття та
реєстрацію заяв і повідомлень про
кримінальні правопорушення,
зобов'язані прийняти та зареєструвати
таку заяву чи повідомлення. Відмова у
прийнятті та реєстрації заяви чи
повідомлення про кримінальне
правопорушення не допускається.
До Єдиного реєстру досудових
розслідувань вносяться відомості про:
1) дату надходження заяви, повідомлення
про кримінальне правопорушення або
виявлення з іншого джерела обставин, що
можуть свідчити про вчинення
кримінального правопорушення;
2) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) потерпілого або
3) інше джерело, з якого виявлені
обставини, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
4) короткий виклад обставин, що можуть
свідчити про вчинення кримінального
правопорушення, наведених потерпілим,
заявником чи виявлених з іншого
5) попередня правова кваліфікація
кримінального правопорушення з
зазначенням статті (частини статті)
закону України про кримінальну
6) прізвище, ім'я, по батькові та посада
службової особи, яка внесла відомості
до реєстру, а також слідчого, прокурора,
який вніс відомості до реєстру та/або
розпочав досудове розслідування;
7) інші обставини, передбачені
положенням про Єдиний реєстр досудових
У Єдиному реєстрі досудових
розслідувань автоматично фіксується
дата внесення інформації та
присвоюється номер кримінального
Слідчий невідкладно у письмовій формі
повідомляє прокурора про початок
досудового розслідування, підставу
початку досудового розслідування та
інші відомості, передбачені частиною
Якщо відомості про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань внесені
прокурором, він зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше наступного
дня, з дотриманням правил підслідності
передати наявні у нього матеріали до
органу досудового розслідування та
доручити проведення досудового
Відповідно до ст. 283 КПК України, особа
має право на розгляд обвинувачення
проти неї в суді в найкоротший строк
або на його припинення шляхом закриття
Прокурор зобов'язаний у найкоротший
строк після повідомлення особі про
підозру здійснити одну з таких дій:
1) закрити кримінальне провадження;
2) звернутися до суду з клопотанням про
звільнення особи від кримінальної
3) звернутися до суду з обвинувальним
актом, клопотанням про застосування
примусових заходів медичного або
виховного характеру.
Відомості про закінчення досудового
розслідування вносяться прокурором до
Єдиного реєстру досудових
Стаття 24 КПК України гарантує кожному
право на оскарження процесуальних
рішень, дій чи бездіяльності суду,
слідчого судді, прокурора, слідчого в
порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на
досудовому провадженні можуть бути
оскаржені такі рішення, дії чи
бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора,
яка полягає у невнесенні відомостей
про кримінальне правопорушення до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань після отримання заяви чи
повідомлення про кримінальне
правопорушення, у неповерненні
тимчасово вилученого майна згідно з
вимогами статті 169 цього Кодексу, а
також у нездійсненні інших
процесуальних дій, які він зобов'язаний
вчинити у визначений цим Кодексом
строк, - заявником, потерпілим, його
представником чи законним
представником, підозрюваним, його
захисником чи законним представником,
представником юридичної особи, щодо
якої здійснюється провадження,
володільцем тимчасово вилученого
2) рішення слідчого, прокурора про
зупинення досудового розслідування -
потерпілим, його представником чи
законним представником, підозрюваним,
його захисником чи законним
представником, представником
юридичної особи, щодо якої
здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття
кримінального провадження - заявником,
потерпілим, його представником чи
законним представником;
4) рішення прокурора про закриття
кримінального провадження та/або
провадження щодо юридичної особи -
заявником, потерпілим, його
представником чи законним
представником, підозрюваним, його
захисником чи законним представником,
представником юридичної особи, щодо
якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про
відмову у визнанні потерпілим - особою,
якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність
слідчого або прокурора при
застосуванні заходів безпеки - особами,
до яких можуть бути застосовані заходи
безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про
відмову в задоволенні клопотання про
проведення слідчих (розшукових) дій,
негласних слідчих (розшукових) дій -
особою, якій відмовлено у задоволенні
клопотання, її представником, законним
представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну
порядку досудового розслідування та
продовження його згідно з правилами,
передбаченими главою 39 цього Кодексу, -
підозрюваним, його захисником чи
законним представником, потерпілим,
його представником чи законним
Скарги на інші рішення, дії чи
бездіяльність слідчого або прокурора
не розглядаються під час досудового
розслідування і можуть бути предметом
розгляду під час підготовчого
провадження у суді згідно з правилами
статей 314 - 316 цього Кодексу.
Статтею 313 КПК України визначено
порядок вирішення скарги на рішення,
дії чи бездіяльність прокурора.
Службова особа органу прокуратури
вищого рівня, до якої надійшла скарга
на рішення, дію чи бездіяльність
прокурора, зобов'язана розглянути цю
скаргу протягом трьох днів з моменту її
надходження і надіслати своє рішення
слідчому та прокурору, рішення, дія чи
бездіяльність якого оскаржувалася.
За наслідками розгляду скарги можуть
бути прийняті рішення про:
1) залишення рішення чинним, визнання
законними вчинених дії чи
2) зміну рішення в частині;
3) скасування рішення і прийняття
нового рішення, визнання незаконними
вчинених дії чи бездіяльності і
зобов'язання вчинити нову дію.
У разі скасування рішення або визнання
незаконними вчинених дії чи
бездіяльності службова особа органу
прокуратури вищого рівня має право
здійснити заміну одного прокурора на
іншого з числа службових осіб органів
прокуратури того самого рівня в
досудовому провадженні, де було
прийняте або вчинене незаконне
рішення, дія чи бездіяльність.

Рішення службової особи органу
прокуратури вищого рівня є остаточним
і не підлягає оскарженню до суду, інших
органів державної влади, їх посадових
чи службових осіб.

Рішенням Конституційного Суду України
від 23.05.2001 N6-рп/2001 кримінальне
судочинство визначено, як
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів. Скарги на
акти та дії службових осіб органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури в частині провадження у
кримінальній справі розглядаються
судом в порядку, визначеному нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України. Захист прав і свобод людини
при зверненні в порядку ст. 97 КПК
України не може бути надійним без
надання їй можливості оскаржити до
суду окремі процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства. Але таке
оскарження окремих процесуальних
актів, дій чи бездіяльності органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури до суду може здійснюватися
у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб, як і діяльність суду, має свої
особливості, не належить до сфери
управлінської діяльності і не може
бути предметом оскарження в порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, спірні відносини, які
виникають між заявниками та
прокуратурою, слідчим не є
управлінськими, а повноваження цих
органів та їхніх посадових осіб щодо
порядку прийняття заяв і повідомлень
про вчинення кримінального
правопорушення, рішень, дій на
досудовому провадженні тощо
регламентовані Кримінальним
процесуальним кодексом України 2012
року.

Крім того, захист прав заявників, з
урахуванням обов'язковості дотримання
вимог частини третьої статті 2 КАС
України, вимагав би від
адміністративного суду, до якого
надійшла заява, перевірити
відповідність рішення, дії чи
бездіяльність слідчого чи прокурора
вимогам Кримінального процесуального
кодексу України 2012 року, дотримання
відповідачем інших приписів,
установлених кримінальним
процесуальним законодавством.

Однак, адміністративний суд не має
повноважень на здійснення такої
перевірки та на відновлення порушених
у рамках кримінального процесу прав
заявника.

За таких обставин вимоги заявника про
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності слідчого слідчого
відділу прокуратури Львівської
області Сколець О.В., колишнього
заступника начальника - начальника МГБ
Червоноградського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області ОСОБА_3, вчинені ними в межах
кримінального провадження повинні
розглядатися у межах саме
кримінального, а не адміністративного
судочинства.

Дана позиція також викладена в
інформаційному листі від 12.03.2011 №
334/8/13-11, прийнятому Вищим
адміністративним судом України та
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Згідно принципу диспозитивності, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до КАС України, і не може
виходити за межі позовних вимог. Кожна
особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд.

Виходячи з того, що спір, який виник між
позивачем та відповідачем стосується
дій і бездіяльності вчинених, ну думку
позивача, слідчим слідчого відділу
прокуратури Львівської області
Сколець О.В., колишнім заступником
начальника - начальником МГБ
Червоноградського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області ОСОБА_3 в межах кримінального
провадження, суд приходить до висновку,
що даний спір не є адміністративним і
належить розглядати в порядку
кримінального процесуального
судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, про що постановляє
відповідну ухвалу.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст. 109, ст.ст. 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя, -

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до слідчого слідчого відділу
прокуратури Львівської області
Сколець О.В., колишнього заступника
начальника - начальника МГБ
Червоноградського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області ОСОБА_3 про визнання дій і
бездіяльності протиправними.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Потабенко В.А.