Справа № 1304/9879/12
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.
Справа № 876/7347/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Галицького районного суду
м. Львова від 29 травня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Львівської міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов»язання до
вчинення певних дій, -

В С Т А Н О
В И В:

В серпні 2012 року позивач - ОСОБА_1
звернулася в суд до Львівської міської
ради з позовом про визнання дій
Львівської міської ради
неправомірними та зобов»язання зняти з
реєстрації в управлінні державної
реєстрації Львівської міської ради
Спільні підприємства
українсько-польських товариств з
обмеженою відповідальністю
«Польтрансфер», «Євроінсталсервіс»,
кожного окремо, з юридичної адреси:
АДРЕСА_1, про що повідомити її та
відповідні установи шляхом скерування
рекомендованого повідомлення з
повідомленням про вручення.

Позовну заяву мотивовано тим, що
будинок АДРЕСА_1 належить їй та її
чоловікові на праві спільної часткової
власності, без реального поділу. З
серпня 1998 року вона працювала у
Спільному підприємстві
українсько-польського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Польтрансфер» на посаді заступника
головного бухгалтера.

06.05.2000 року між нею та роботодавцем було
укладено договір безоплатного
використання частини будинку,
відповідно до умов якого надала у
безоплатне використання 1/4 частину
жилого будинку АДРЕСА_1, в термін на
п»ять років, тобто до 05.05.2005 року.
Стверджує, що використання цієї
квартири, як юридичної адреси
підприємства зводилось до того, що вона
лише передавала на підприємство, яке на
той час знаходилось на АДРЕСА_2
кореспонденцію, яка зрідка надходила в
її адресу. Жодного майна і документів
підприємства протягом 2000 року по 2001 рік
в квартирі не знаходились, а
керівництво за цією адресою не
з»являлось. Надалі, 14.05.2001 року, з ряду
певних причин звільнилась з посади
заступника головного бухгалтера
Спільного підприємства
українсько-польського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Польтрансфер», про що написала заяву
про розірвання укладеного 06.05.2000 року
договору безоплатного використання
частини будинку. Листом від 28.05.2001 року
генеральний директор СП ТОВ
«Польтрансфер» задовольнив заяву та
зобов»язався протягом місяця
здійснити перереєстрацію адреси
підприємства. Наголошує, що вона не
була і не є засновником Спільного
підприємства українсько-польського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Польтрансфер»,
договір від 06.05.2000 року про безоплатне
використання частини будинку
розірваний в односторонньому порядку,
за її відповідною заявою від 14.05.2001 року
та жодних додаткових угод з вказаним
підприємством, пов»язаних з
використанням квартири не укладала.
Про розірвання договору від 06.05.2000 року,
шляхом скерування листа, долучивши
підтверджуючі документи повідомила
Державну податкову інспекцію у
Личаківському районі м. Львова, Відділ
реєстрації та ліцензування управління
промисловості та підприємництва
Львівської міської ради. Проте,
незважаючи на цей факт та на час, як її,
так і її чоловіка, як співвласника
відсутності, в квартирі було проведено
обстеження і складено акт опису майна
підприємства. Покликається на те, що
такими діями Державна податкова
інспекція у Личаківському районі м.
Львова та Відділ реєстрації та
ліцензування управління промисловості
та підприємництва Львівської міської
ради порушують її право власності.
Оскільки станом на 2011 рік жодних
правових підстав пов»язувати належну
їй нерухомість з СП TOB «Польтрансфер»
немає, відтак вважає, що таку
інформацію міг надати лише відповідач.
З метою врегулювання вказаного питання
зверталась до відповідана з листами, в
яких просила надати роз»яснення, як їй
необхідно діяти в ситуації, що склалась
та зняти СП TOB «Польтрансфер» з
реєстрації за її місцем проживання. У
відповіді на звернення відповідач не
вказав, яка саме стаття Конституції
України чи чинного законодавства
забороняє їй, як власнику нерухомості,
зняти з реєстрації згадане
підприємство, зважаючи на те, що не
вимагала від відповідача вносити зміни
в установчі документи цього
підприємства.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 29 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

Не погодившись із даним рішенням, його
оскаржила позивач у апеляційному
порядку, покликаючись на неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та просить таку постанову
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог
посилається на те, що при винесенні
постанови суд першої інстанції суд не
розглядав суті порушень
конституційних прав позивачки, які
мають безпосередній зв»язок з
діяльністю відповідача. Таким чином,
внаслідок прийняття рішення содом були
обмежені права позивача, які
гарантуються Конституцією України.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду справи
не прибули, про дату, час і місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, а
тому, колегія суддів, у відповідності
до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
позивач є власницею 1/4 частини будинку
АДРЕСА_1. 06.05.2000 року між позивачем і СП
ТзОВ «Польтрансфер» укладено договір
безоплатного використання ? частини
будинку терміном на 5 років.

14.05.2001 року позивач звернулась до СП
ТзОВ «Польтрансфер» із заявою про
розірвання договору безоплатного
використання частини будинку від 06.05.2000
року із 01.06.2000 року.

У відповідь на дану заяву, 28.05.2001 року
Генеральним директором СП ТзОВ
«Польтрансфер» надано відповідь про
прийняття даної заяви та зазначено, що
підприємством виконуються всі
необхідні правові заходи по
врегулюванню питання перереєстрації
підприємства на іншу юридичну адресу в
відповідних державних установах.
Перереєстрацію зобов»язано виконати в
місячний термін.

Проте, як видно з довідки Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова станом на 26.08.2011 року
юридичною адресою СП ТОВ
«Польтрансфер» є АДРЕСА_1.

Позивач 01.06.2012 року звернулась до
начальника відділу реєстрації
ліцензування управління промисловості
та підприємництва Львівської міської
ради із заявою про зняття із реєстрації
у відділі реєстрації та ліцензування
управління промисловості та
підприємництва Львівської міської
радив адресу АДРЕСА_1, як юридичну
адресу СП ТОВ «Польтрансфер», оскільки
договір про використання частини
будинку є розірваним, та таке
підприємство за даною адресою не
знаходиться.

Листом Управління державної
реєстрації Львівської міської ради від
11.06.2012 року позивачу відмовлено в
задоволенні такої заяви, посилаючись
на ст..33-36 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Також, 19 червня 2012 року позивач
повторно зверталась до в. о. начальника
управління державної реєстрації
Львівської міської ради п. В. Дуді із
заявою про зняття із реєстрації адресу
АДРЕСА_1, як юридичну адресу СП ТОВ
«Польтрансфер».

Проте, відповіддю управління державної
реєстрації Львівської міської ради за
вих.№3-х-21532/03-01вих2211 від 05.07.2012 року їй
відмовлено в задоволенні такої.

Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
регулюються Конституцією України,
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» (далі - Закон) та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до Закону місцезнаходження
юридичної особи - адреса органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені

Згідно до частини 3 статті 4 Закону
Зміни до установчих документів
юридичної особи, а також зміна прізвища
та/або імені, та/або по батькові (далі -
імені) або місця проживання фізичної
особи - підприємця підлягають
обов»язковій державній реєстрації
шляхом внесення відповідних змін до
записів Єдиного державного реєстру в
порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено статтею 19 у разі якщо
зміна відомостей про юридичну особу,
які містяться в Єдиному державному
реєстрі, не пов»язана із змінами, що
вносяться до установчих документів
юридичної особи, або не підлягає
державній реєстрації, особа,
уповноважена діяти від імені юридичної
особи (виконавчого органу), подає
(надсилає поштовим відправленням з
описом вкладення) державному
реєстратору за місцезнаходженням
реєстраційної справи юридичної особи
заповнену реєстраційну картку про
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі.

Так, державна реєстрація змін до
установчих документів юридичної особи
встановлена статтею 29 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців».

Згідно частини 1 цієї статті для
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів юридична
особа повинна подати перелік
документів, що нею передбачений.

З огляду на наведені норми, зміна
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному реєстрі
вносяться особою уповноваженою діяти
від імені юридичної особи.

З матеріалів справи видно, що позивач
не має підстав представляти інтереси
СП ТОВ «Польтрансфер», а тому не вправі
звертатись до управління державної
реєстрації Львівської міської ради із
заявою про зміну відомостей про
юридичну особу.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду
попередньої інстанції про відсутність
неправомірності дій відповідача, а
тому й не тягне за собою визнання їх
протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання,
що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що судом першої
інстанції ухвалено законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Галицького
районного суду м. Львова від 29 травня 2014
року у справі №1304/9879/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький