Справа № 205/5458/14-а
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/5458/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Остапенко Н.Г.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

ПОСТАНОВИВ:

25 червня 2014 року позивачка
звернулася до Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 01.08.2007 року вийшла на
пенсію державного службовця з
управління Пенсійного фонду
Ленінського району у місті
Дніпропетровську.

Листом від 02.06.2014 року позивачка
зверталась до відповідача з проханням
здійснити розрахунок пенсії
відповідно до наданої довідки про
заробітну плату з Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради від 29.05.2014 р.
з урахуванням усіх виплат, з яких
сплачувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Листом управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська від 03.06.2014 року
№З-74/14ос «Про розрахунок пенсії» у
перерахунку пенсії їй відмовлено з
посиланням на ст.. 33 Закону України «Про
державну службу»

Середньомісячна заробітна плата, з
якої обрахована сума пенсії
відповідачем залишена зменшеною на 496,81
грн. (11923,47 грн.:24 міс.). За таких обставин,
з частини заробітку, на який
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідачем щомісячно
недонараховується та недоплачується
їй пенсія у розмірі 407,38 грн.

Позивачка вважає, що неврахування
відповідачем у склад заробітної плати
допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
компенсації за невикористану
відпустку, є діями протиправними і
такими, що порушують право позивачки на
більший розмір пенсії.

На підставі викладеного позивачка
вимушена була звернутись до суду та
просила визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Дніпропетровська
щодо неврахування при обчисленні їй
розміру пенсії «Інших виплат», з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням
інших виплат, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з
моменту перерахунку пенсій (01.08.2010 р. -82%)

Ухвалою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 27 червня 2014
року, позовні вимоги в частинні
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська здійснити з 01.08.2010
року по 25.12.2013 року розрахунок та
виплату пенсій ОСОБА_1 з урахуванням у
складі заробітної плати «Інших
виплат», до яких віднесені суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати
-залишено без розгляду.

Відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетрвоська, в особі свого
представника, до суду надав свої
письмові заперечення на
адміністративний позов, в якому просив
справу розглядати за відсутністю свого
представника .

Розгляд справи проведено у порядку
скороченого провадження у
відповідності із ст.183-2 КАС України без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, та
перевіривши надані докази вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат
та допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами про
пенсійне забезпечення.

Підставою звернення позивача до суду
є захист прав на належне пенсійне
забезпечення у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органу
Пенсійного Фонду України, що викликані
діями такого органу при здійсненні
владних управлінських функцій при
здійсненні перерахунку пенсії на
користь позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала в Управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська.

Для призначення пенсії позивачка
подала до відповідача довідку про
складові заробітної за останні 24
календарні місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією за період з
01.04.2008р. до 31.03.2010р., що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»

02 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
з заявою переглянути її пенсійну
справу і вирішити питання щодо
врахування вказаних Інших виплат,
зазначених у довідці про складові
заробітної плати за останні 24
календарні місяці, при обчисленні
пенсії, їй було відмовлено. При
розрахунку розміру пенсії на момент її
призначення відповідач вчинив дії зі
зменшенням складових заробітної плати,
а саме: сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, соціально-побутові
питання та компенсація за
невикористану відпустку при
обчисленні заробітної плати для
нарахування пенсії державного
службовця, з яких справляється збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

03.06.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська розглянуло звернення
ОСОБА_1 від 02.06.2014 року щодо перерахунку
пенсій з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації, що зазначені в
графі «Інші виплати» довідки про
заробітну плату, зазначили, що
матеріальна допомога та індексація
несуть разовий характер та не є
складовою частиною заробітної плати у
розумінні ч.2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», а сам факт утримання
із суми вищезазначених доплат збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування не є підставою
для включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу»/а.с.6-7/

Відповідно до статті 2 закону України
«Про оплату праці», до структури
заробітної плати входять основна
заробітна плата, це - винагорода за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. Інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» передбачено, що
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

У відповідності до ст. 35 Закону
України «Про державну службу»,
державним службовцям надається
щорічна відпустка тривалістю 30
календарних днів, якщо
законодавством не передбачено більш
тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі
посадового окладу.

Постановою КМУ від 03 травня 1994 року №
283 «Про порядок обчислення стажу
державної служби» встановлено, що
керівникам надано право в межах
встановленого фонду право надавати
працівникам матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомогу на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
є фонд заробітної плати, то матеріальна
допомога, яка виплачується відповідно
до статті 35 Закону України «Про
державну службу» і з якої
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, є
складовою частиною фонду заробітної
плати, а тому є об'єктом для призначення
і перерахунку пенсії відповідно до ст.
37, 371 вищезазначеного закону.

Як встановлено судом, на момент
виходу на пенсію відповідно до довідки
про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
на всі виплати, включені в довідку, було
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а сума
заробітної плати, на яку нараховуються
страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, становить 38462,43
грн. та Інші виплати - матеріальна
допомога та індексація (а.с11-12).

Згідно ст.. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід)
за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016
року або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення
пенсії також враховується заробітна
плата (дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

Так, відповідно до п.1 ст.41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються: суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"- максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
визначеної відповідно до закону.

У відповідності до ст.. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного податку на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є: роботодавці:
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших
юридичних осіб, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами; працівники -
громадяни України, іноземці (якщо
інше не встановлено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України) та
особи без громадянства, які працюють:
на підприємствах, в установах та
організаціях, в інших юридичних осіб,
зазначених в абзацах другому та
восьмому пункту 1 цієї частини.

Отже, з огляду на вищенаведене, до
компетенції відповідача не
відноситься вчинення дій самостійного
визначення структури заробітної плати
та зменшувати її для розрахунку та
призначення пенсії, тому є
неправомірними.

Таким чином, аналізуючи по справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивачки є
обґрунтованими, в повному обсязі
доведеними, в зв'язку із чим «Інші
виплати», на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування є
складовими заробітної плати, з яких
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, і які є
об'єктом призначення і перерахунку
пенсії державного службовця.

На підставі викладеного,
керуючись Законом України «Про оплату
праці», Закону України «Про державну
службу», Постановою від 3 травня 1994 р. N
283 «Про порядок обчислення стажу
державної служб», Законом України «Про
збір та облік єдиного податку на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», Законом
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст. ст. 3, 6 - 14, 17,159 - 163, 167, 183-2 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Дніпропетрвоська
щодо неврахування при розрахунку
розміру пенсії ОСОБА_1 «Інших виплат»,
на які нараховувалися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетровська здійснити з 25.12.2013
року розрахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 з
урахуванням у складі заробітної плати
інших виплат, до яких віднесені суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати,
заявлених довідкою Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради
№1/19-63 від 29.05.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Н.Г.Остапенко