Справа № 712/9989/13-а
Суддя: Дерунець О. А.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/9989/13-а
Провадження № 2а/712/176/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді -
ДЕРУНЕЦЬ О.А.

при секретарі -
Сагун Я.І.

за участю адвоката
- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області про скасування постанови № 000105
від 29 липня 2013 року про накладення
адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до
відповідача про скасування постанови
№ 000105 від 29 липня 2013 року про
накладення адміністративного
стягнення, посилаючись на те, що 15 липня
2013 року державним інспектором Савчуком
Є.В. було складено протокол про
адміністративне правопорушення,
згідно якого 15 липня 2013 року виявлено
порушення земельного законодавства,
яке полягає в забур'яненні
карантинними рослинами земельної
ділянки площею 1, 472 га, яка згідно
державного акту на землю належить
позивачу.

На підставі протоколу від 15 липня
2014 року відповідач 29 липня 2013 року
виніс постанову № 000105 про накладення
адміністративного стягнення, згідно
якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
статтею 52 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 350 гривень.

Позивач вважає постанову № 000105
від 29 липня 2013 року незаконною,
посилаючись на те, що
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 52 КУпАП він не вчиняв,
а зміст вчиненого правопорушення, який
зазначено в постанові № 000105 від 29 липня
2013 року, не відповідає диспозиції
статті 52 КУпАП та ст. 91 Земельного
кодексу України.

Позивач також просить поновити
строк звернення до суду зі скаргою на
постанову від 29 липня 2013 року № 000105,
посилаючись на те, що зазначену
постанову він отримав 08 серпня 2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав.

В судове засідання належним чином
повідомлений відповідач не з'явився.
Про причини неявки суд не повідомив, з
заявами до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29 липня 2013
року заступником начальника інспекції
сільського господарства державним
інспектором Білецьким Олександром
Володимировичем було складено
постанову про накладення
адміністративного стягнення № 000105,
згідно якої на підставі протоколу від 15
липня 2013 року № 000105 було встановлено,
що ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 91
Земельного кодексу України, що полягає
в забур'яненні карантинними рослинами
земельної ділянки площею 1, 4724 га..
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст. 52 КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення в розмірі 357
гривень.

Зазначену постанову було
надіслано на адресу позивача поштовим
відправленням № 800, яке позивач
отримав 08 серпня 2013 року, що
підтверджується копією конверту та
роздруківкою з веб-сервісу УДППЗ
"Укрпошта", доданими до позовної заяви.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особі
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи те, що причини
пропуску позивачем строку на звернення
до суду із вимогою про скасування
постанови від 29 липня 2013 року № 000105 є
поважними, цей строк підлягає
поновленню.

Судом встановлено, що 15 липня 2013
року держаним інспектором Савченко
Євгеном Володимировичем при перевірці
вимог земельного законодавства 15 липня
2013 року виявлено порушення земельного
законодавства, яке полягає в
забур'яненні карантинними рослинами
земельної ділянки площею 1, 4724 га, яка,
згідно державного акту ЯЖ 118537, належить
ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 91 Земельного
кодексу України, власники земельних
ділянок зобов'язані: забезпечувати
використання їх за цільовим
призначенням; додержуватися вимог
законодавства про охорону довкілля;
своєчасно сплачувати земельний
податок; не порушувати прав власників
суміжних земельних ділянок та
землекористувачів; підвищувати
родючість ґрунтів та зберігати інші
корисні властивості землі; своєчасно
надавати відповідним органам
виконавчої влади та органам місцевого
самоврядування дані про стан і
використання земель та інших природних
ресурсів у порядку, встановленому
законом; дотримуватися правил
добросусідства та обмежень, пов'язаних
з встановленням земельних сервітутів
та охоронних зон; зберігати геодезичні
знаки, протиерозійні споруди, мережі
зрошувальних і осушувальних систем; за
свій рахунок привести земельну ділянку
у попередній стан у разі незаконної
зміни її рельєфу, за винятком
здійснення такої зміни не власником
земельної ділянки, коли приведення у
попередній стан здійснюється за
рахунок особи, яка незаконно змінила
рельєф.

Стаття 211 Земельного кодексу
України передбачає перелік порушень,
що тягнуть за собою цивільну,
адміністративну або кримінальну
відповідальність відповідно до
законодавства.

Відповідно до ст. 52 КУпАП,
псування сільськогосподарських та
інших земель, забруднення їх хімічними
і радіоактивними речовинами, нафтою і
нафтопродуктами, неочищеними стічними
водами, виробничими та іншими
відходами, а так само невжиття заходів
по боротьбі з бур'янами - тягнуть за
собою накладення штрафу на громадян
від двадцяти до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб, громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності -
від п'ятдесяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судом встановлено, що постановою
№ 000105 від 29 липня 2013 року на ОСОБА_2
накладено адміністративне стягнення,
передбачене ст. 52 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП, порядок
провадження в справах про
адміністративні правопорушення в
органах (посадовими особами),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
визначається цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно ст. 247 КУпАП однією з
підстав для закриття провадження в
справі про адміністративне
правопорушення є відсутність події і
складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП,
постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що для притягнення позивача
до адміністративної відповідальності
відповідач був зобов'язаний встановити
в діях позивача склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ст. 52 КУпАП.

Натомість, в постанові від 29 липня
2013 року зазначено, що позивач порушив
статтю 91 Земельного кодексу України, а
відповідальність за це порушення
передбачена ст. 52 КУпАП, ч. 1 ст. 211
Земельного кодексу України.

Відповідач не виконав вимог ст.ст.
245, 280 КУпАП, оскільки не з'ясував, які
саме вимоги ст. 91 Земельного кодексу
України були порушені позивачем.

У постанові від 29 липня 2013 року №
000105 відповідач також не зазначив, яке
саме порушення, передбачене ст. 211
Земельного кодексу України, вчинив
позивач.

Крім того, ст. 52 КУпАП, застосована
відповідачем до позивача, не
передбачає відповідальності за
забур'янення карантинними рослинами.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 9
КУпАП, адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Таким чином відповідач притягнув
позивача до адміністративної
відповідальності за дії, які не є
адміністративним правопорушенням.

Отже, відповідачем було порушено
норми ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1
ст. 9 КУпАП.

Відповідачем також було порушено
вимоги ст.ст. 251 - 252 КУпАП, оскільки в
основу постанови від 29 липня 2013 року №
000105 покладено висновки, які не
підтверджені доказами.

Так, відповідачем зазначено про
факт забур'янення земельної ділянки
карантинними рослинами.

Відповідно до розділу 2
Інструкції з виявлення, локалізації та
ліквідації вогнищ карантинних
бур'янів, затвердженої наказом
Міністерства аграрної політики
України від 27 січня 2005 р. N 40 (надалі -
"Інструкція"), карантинні бур'яни - види
бур'янів, які засмічують
сільськогосподарські угіддя, луки,
пасовища, узбіччя доріг, зростають на
всіх типах ґрунтів і завдають значної
шкоди сільському господарству та
небезпечні для домашніх тварин і
здоров'я людини.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про карантин рослин", карантинний
організм - вид шкідливого організму,
який у разі занесення або обмеженого
поширення на території України може
завдати значної шкоди рослинам і
рослинним продуктам.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції, з
метою виявлення вогнищ карантинних
бур'янів та вжиття своєчасних заходів
із локалізації та ліквідації їх вогнищ,
державним інспектором з карантину
рослин здійснюються обстеження
земельних угідь з відбором зразків
рослин.

Відповідно до статті 5 Закону
України "Про карантин рослин" перелік
карантинних організмів затверджує
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади з питань
аграрної політики.

Відповідно до п. 3.5. Інструкції,
обстеження на виявлення всіх видів
карантинних бур'янів проводяться
маршрутним методом шляхом проходження
двома діагоналями і чотирма боками
ділянки, що обстежується. Особливо
уважно обстежують боки, які межують з
дорогами.

Відповідно до п. 3.9.-3.10., 4.2.
Інструкції, зібраним зразкам
присвоюють етикетку і відсилаються до
карантинних лабораторій для уточнення
видової належності бур'яну.

Після обстеження державний
інспектор з карантину рослин складає
акт обстеження на виявлення
карантинних бур'янів. Акт підписується
юридичною чи фізичною особою та
державним інспектором з карантину
рослин, а у разі взаємодії з державними
органами, що визначені статтею 7 Закону
України "Про карантин рослин",
представниками цих органів.

Акт складається в трьох
примірниках: один - залишається у особи,
другий - у державного інспектора з
карантину рослин, третій - у разі
взаємодії з державними органами, що
визначені статтею 7 Закону України "Про
карантин рослин", залишається у його
представника.

У разі встановлення
фітосанітарною експертизою наявності
карантинного бур'яну державний
інспектор з карантину рослин негайно
повідомляє Державну інспекцію з
карантину рослин Автономної
Республіки Крим, області, міст Києва та
Севастополя.

Як встановлено судом, зразки
рослин із земельної ділянки позивача
державним інспектором Савченко Є.В. не
збиралися, до карантинних лабораторій
не надсилалися, акт обстеження на
виявлення карантинних бур'янів не
складався.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім того, судом встановлено, що
позивач здійснював косіння рослин на
земельній ділянці, яка, згідно
державного акту ЯЖ 118537, належить
позивачу, що підтверджується копією
акту від 12.07.2013 р., наданою
представником позивача.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач належним чином отримав
позовні вимоги, та ніяким чином не
заперечив проти даного позову.

Таким чином, всебічно та повно
дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку представника
позивача, суд прийшов до висновку, що в
діях ОСОБА_2 відсутній та недоведений
склад адміністративного
правопорушення. За таких обставин суд
приходить до висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасування.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 17, 18, 99-100, 160 -163, 171-2 КАС
України,ст.ст. 245-247, 280, 287-289 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Державної інспекції сільського
господарства в Черкаській області про
скасування постанови № 000105 від 29 липня
2013 року про накладення
адміністративного стягнення -
задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного
інспектора сільського господарства
ОСОБА_3 від 29 липня 2013 року № 000105 про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_2.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: