Справа № 821/779/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/779/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 28
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року фізична
особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_2
звернувся з адміністративним позовом
до Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління (далі ОДПІ ГУ) Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
лютого 2014 року №Ф-473-17 на суму 691,70 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 28 березня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
постанови в зв'язку з тим, що вона
постановлена з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягають задоволенню, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець
зареєстрований 13 лютого 2002 року
виконавчим комітетом Новокаховської
міської ради, що не заперечується
позивачем.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувана вимога є
правомірною, оскільки відповідно до
чинного законодавства України всі
фізичні особи-підприємці в
обов'язковому порядку мають сплачувати
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», Закону України
«Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, оскільки
вимога від 14 лютого 2014 року №Ф-473-17 є
протиправною, так як законодавством
України не передбачено обов'язку щодо
особистого страхування, а тому сплата
єдиного внеску є правом позивача. Крім
того, оскаржувана вимога не містить
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання, з неї не видно
за який строк нараховано та стягується
борг, відсутній розрахунок боргу в сумі
691,70 грн.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст. 4 Закону «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у п.4 ч.1 цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем,
яка обрала спрощену систему
оподаткування, поряд з цим, не
звільнений від сплати єдиного внеску
за себе (не є пенсіонером за віком або
інвалідом та не отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу),
тобто позивач зобов'язаний сплачувати
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску, є застрахованими
особами відповідно до законодавства
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Пунктом 1 ч.2 ст.6 вказаного Закону
передбачено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Частиною 8 ст. 9 даного Закону
встановлено, що фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, сплачують єдиний внесок,
нарахований за календарний квартал, до
20 числа місяця, що настає за кварталом,
за який сплачується єдиний внесок.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 вчасно не сплатив у повному
обсязі суму єдиного внеску у розмірі
691,70 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

З матеріалів справ вбачається, що
Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області було надіслано
позивачу вимогу про сплату недоїмки по
єдиному внеску у зв'язку з виявленням
вищевказаної заборгованості в сумі 691,70
грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що,
з урахуванням виявлення порушення
позивачем у вигляді несплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 691,70 грн.,
податковим органом правомірно
винесено оскаржувану вимогу від 14
лютого 2014 року №Ф-473-17.

Що стосується доводів апелянта щодо
невідповідності спірної вимоги
вимогам виконавчого документа, то
колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.6.3 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженою
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09 вересня 2013 року №455
вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Згідно п.6.4 зазначеної Інструкції
вимога про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою згідно з
додатком 4 до цієї Інструкції (для
платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи). При формуванні вимоги їй
присвоюється порядковий номер, який
складається з трьох частин: 1 частина -
літера «Ю» (вимога до юридичної особи)
або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2
частина - порядковий номер, 3 частина -
літера «У» (узгоджена вимога). Вимога
формується під одним порядковим
номером до повного погашення сум боргу.

Дослідивши оскаржувану вимогу від 14
лютого 2014 року № Ф-473-17, колегія суддів
вважає, що вона відповідає додатку 5
Інструкції від 09 вересня 2013 року №455, а
тому вищезазначені доводи апелянта є
необґрунтованими.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до п.6.7 Інструкції вимога
вважається відкликаною, якщо: сума
боргу самостійно погашається
платником; орган доходів і зборів
скасовує або змінює раніше зазначену
суму боргу внаслідок її узгодження або
оскарження; вимога органу доходів і
зборів про сплату боргу скасовується
чи змінюється судом (господарським
судом); борг списується у випадках,
передбачених ст. 25 Закону; є рішення
суду на стягнення відповідних сум
боргу, що зазначені у вимозі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем самостійно погашено борг у
сумі 691,70 грн., тому, колегія суддів
вважає, що оскаржувана вимога є
відкликаною.

Що стосується посилань апелянта
відносно безпідставності стягнення з
ФОП ОСОБА_2 судового збору у сумі 1 644
грн., то судова колегія вважає за
необіхне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.8 7 КАС України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно п.3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
становить 2% розміру майнових вимог, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач оскаржує вимогу про сплату
боргу (недоїмки) від 14 лютого 2014 року №
Ф-473-17 на суму 691,70 грн., що, в свою чергу, є
позовною вимогою майнового характеру.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції відносно стягнення з ФОП
ОСОБА_2 судового збору за подання
адміністративного позову в сумі 1 644
грн., з урахуванням сплаченої раніше
частини судового збору.

Відповідно до ч.6 ст. 187 КАС України до
додається документ про сплату судового
збору, а також копії доданих до неї
письмових матеріалів відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі.

З матеріалів справи вбачається, що
апелянт надав суду квитанцію № k14/F352
від 15 квітня 2014 року, згідно якої ним
сплачено судовий збір за подання
апеляційної скарги у сумі 92 грн.

Згідно п.3.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
адміністративного суду апеляційної
скарги на рішення суду судовий збір
встановлюються у розмірі 50% ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50% ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

З урахування подання позовної заяви
майнового характеру та з урахуванням
часткової сплати судового збору за
подання апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апелянт зобов'язаний
сплатити вказаний судовий збір за
подання апеляційної скарги у сумі 821,50
грн.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 28
березня 2014 року залишити без змін.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 судовий збір за подачу
апеляційної скарги до Одеського
апеляційного адміністративного суду в
розмірі 821 грн. 50 коп. на рахунок
№1008, одержувач ГУДКСУ в Одеській
області , банк
отримувача: ГУДКСУ в Одеській області
МФО: 828011 Код ЄДРПОУ суду 34380461.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв