Справа № 369/2627/14-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Старової Н.Е., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 27
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Хотівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Хотівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій відповідача
протиправними в частині відмови в
задоволенні клопотання про виділення
та передачу у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки) в розмірі 0,25 га в
адміністративних межах с. Хотів,
Києво-Святошинського р-ну, Київської
області, скасування рішення Хотівської
сільської ради №116/25 від 29.01.2014 року, в
частині відмови в задоволенні
клопотання позивача та зобов'язання
відповідача винести на засідання сесії
Хотівської сільської ради та
розглянути подане позивачем
клопотання у відповідності до чинного
законодавства.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 27
червня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказане судове рішення і
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками
із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі одержання земельних ділянок
із земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом,
провадиться один раз по кожному виду
використання.

В силу ст. 118 Земельного кодексу України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До
клопотання додаються викопіювання
з кадастрової карти (плану) або
інші графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі
якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності
у власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього
Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
надає мотивовану відмову у його
наданні. Підставою відмови у наданні
такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у
встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою
сторін.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у
власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання
вирішення відповідно до закону
питань регулювання земельних
відносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з метою реалізації свого права
на отримання безоплатно у власність
земельної ділянки звернувся до
Хотівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області з клопотанням про отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки орієнтовним розміром до 0,25 га з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах села Хотів, Києво-Святошинського
району.

Рішенням Хотівської сільської ради від
29 січня 2014 року позивачу відмовлено в
задоволенні клопотанні про передачу
безоплатно у власність земельної
ділянки орієнтовною площею до 0,25 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в межах села Хотів. Підставою
для відмови у задоволенні клопотання,
була відсутність в доданих до
клопотання графічних матеріалах
позначення бажаного місця
розташування земельної ділянки.

Оскільки позивачем не було додано до
заяви про надання земельної ділянки
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали із
зазначенням бажаного місця
розташування земельної ділянки,
колегія суддів вважає, що було порушено
порядок звернення із клопотанням про
одержання безоплатно у власність
земельної ділянки із земель
комунальної власності, визначений в ст.
118 ЗК України

Крім того, колегія суддів зазначає, що
законодавством не передбачено
обов'язку органу місцевого
самоврядування здійснювати пошук
земельної ділянки серед наявних в
запасі вільних земель з врахуванням
побажань заявника. Однак, орган
місцевого самоврядування зобов'язаний
перевірити чи відповідає бажана
земельна ділянка, місце розташування
якої зазначено в клопотанні особи,
встановленим вимогам для відповідного
її використання.

При цьому, без визначення особою місця
розташування земельної ділянки
неможливо перевірити відповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. З'ясування зазначених
питань є обов'язковим для вирішення
питання про надання дозволу або
відмову у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (п. 7 ст. 118
Земельного кодексу України).

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 07.11.2013 року по справі №К/800/31950/13.

За наведеного, колегія суддів зазначає,
що відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
законами України, а тому відсутні
підстави для задоволення
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 27 червня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

Н.Е.Старова

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.

Чаку Є.В.