Справа № 2а-942/12/2770
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

08 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/23167/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича
М.І.,Голяшкіна О.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом ПП
«Морепродукт» до Головного управління
Державного комітету із земельних
ресурсів у місті Севастополі, третя
особа - Севастопольська міська рада про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ПП «Морепродукт» на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 березня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року ПП «Морепродукт»
звернулось до суду з вказаним позовом,
у якому просило:

визнати незаконними дії Головного
управління Державного комітету із
земельних ресурсів у місті Севастополі
по незастосуванню у витязі від 10.11.2011 №
1050/1 з технічної документації по
нормативній грошовій оцінці земельної
ділянки, розташованої за адресою: місто
Севастополь, вул. Фадєєва, 18-г,
середньозваженого коефіцієнту
функціонального використання
земельної ділянки;

визнати незаконними дії Головного
управління Державного комітету із
земельних ресурсів у місті Севастополі
по застосуванню у витязі від 10.11.2011 №
1050/1 з технічної документації по
нормативній грошовій оцінці земельної
ділянки, розташованої за адресою: місто
Севастополь, вул. Фадєєва, 18-г,
коефіцієнту функціонального
використання земельної ділянки - 1,2;

зобов'язати Головне управління
Державного комітету із земельних
ресурсів у місті Севастополі видати
новий витяг з технічної документації
по нормативній грошовій оцінці
земельної ділянки, розташованої за
адресою: місто Севастополь, вул.
Фадєєва, 18-г, з урахуванням змішаного
використання земельної ділянки, із
застосуванням коефіцієнту
функціонального використання - 0,1 для
частини земельної ділянки площею 0,1445
га та застосуванням коефіцієнту
функціонального використання - 0,5 для
частини земельної ділянки площею 0,3775
га.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 6 серпня 2012 року позов
задоволено. Визнано незаконними дії
Головного управління Державного
комітету із земельних ресурсів у місті
Севастополі по незастосуванню у витязі
від 10.11.2011 № 1050/1 з технічної
документації по нормативній грошовій
оцінці земельної ділянки, розташованої
за адресою: місто Севастополь, вул.
Фадєєва, 18-г, середньозваженого
коефіцієнту функціонального
використання земельної ділянки.
Визнано незаконними дії Головного
управління Державного комітету із
земельних ресурсів у місті Севастополі
по застосуванню у витязі від 10.11.2011 №
1050/1 з технічної документації по
нормативній грошовій оцінці земельної
ділянки, розташованої за адресою: місто
Севастополь, вул. Фадєєва, 18-г,
коефіцієнту функціонального
використання земельної ділянки - 1,2.
Зобов'язано Головне управління
Державного комітету із земельних
ресурсів у місті Севастополі видати ПП
«Морепродукт» новий витяг з технічної
документації по нормативній грошовій
оцінці земельної ділянки, розташованої
за адресою: місто Севастополь, вул.
Фадєєва, 18-г, з урахуванням змішаного
використання земельної ділянки, із
застосуванням коефіцієнту
функціонального використання - 0,1 для
частини земельної ділянки площею 0,1445
га та застосуванням коефіцієнту
функціонального використання - 0,5 для
частини земельної ділянки площею 0,3775
га.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 березня 2013 року постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПП «Морепродукт»,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що ПП «Морепродукт» не
погоджується з застосуванням
відповідачем у витязі з технічної
документації по нормативній грошовій
оцінці земельної ділянки № 1050/1 від
10.11.2011 коефіцієнту функціонального
використання земельної ділянки 1, 2 як
для земель функціонального
використання «землі промисловості».
Позивач вважав, що для земельної
ділянки змішаного використання площею
0,1445 га підлягає застосуванню
коефіцієнт функціонального
використання 0,1, а для іншої частини
земельної ділянки площею 0,3775 га -
коефіцієнт функціонального
використання 0,5 як для земель
рекреаційного призначення.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з
наступного.

Порядок нормативної грошової оцінки
земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів
затверджено спільним наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук від 27 січня 2006 року № 18/15/21/11.

Відповідно до пункту 1 Порядку цей
Порядок розроблено у відповідності до
Земельного кодексу України, Закону
України «Про оцінку земель», Методики
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.03.95 № 213.

Порядок регламентує механізм
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення та населених пунктів.

Нормативна грошова оцінка земель
використовується для визначення
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва, а
також під час розроблення показників
та механізмів економічного
стимулювання раціонального
використання та охорони земель.

Інформаційною базою для нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення є
матеріали державного земельного
кадастру (кількісна і якісна
характеристика земель, бонітування
ґрунтів, економічна оцінка земель),
матеріали внутрігосподарського
землевпорядкування, а земель населених
пунктів - їх генеральні плани та
проекти планування і забудови
населених пунктів, матеріали
економічної оцінки території,
матеріали інвентаризації земель
населених пунктів, проекти забудови та
розподілу території населених пунктів,
місцеві правила забудови.

Згідно з пунктом 3 Порядку в основі
нормативної грошової оцінки земель
населених пунктів лежить
капіталізація рентного доходу, що
отримується залежно від місця
розташування населеного пункту в
загальнодержавній, регіональній і
місцевій системах виробництва та
розселення, облаштування його
території та якості земель з
урахуванням природно-кліматичних та
інженерно-геологічних умов,
архітектурно-ландшафтної та
історико-культурної цінності,
екологічного стану, функціонального
використання земель.

Населені пункти включають землі всіх
категорій за основним цільовим
призначенням, які розташовуються в їх
адміністративних межах. Нормативна
грошова оцінка населених пунктів для
всіх категорій земель та земельних
ділянок (за винятком
сільськогосподарських угідь)
визначається згідно з формулою 8.

Нормативна грошова оцінка одного
квадратного метра земельної ділянки
населених пунктів визначається за
формулою Цн = В х Нп : Нк х Кф х Км, (8),

де Цн - нормативна грошова оцінка
квадратного метра земельної ділянки (у
гривнях);

В - витрати на освоєння та облаштування
території в розрахунку на квадратний
метр (у гривнях);

Нп - норма прибутку (6 %);

Нк - норма капіталізації (3 %);

Кф - коефіцієнт, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки (під житлову та громадську
забудову, для промисловості,
транспорту тощо);

Км - коефіцієнт, який характеризує
місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 3.5 Порядку
коефіцієнт, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1),
ураховує відносну прибутковість видів
економічної діяльності.

Віднесення земель до категорії земель
за функціональним використанням
провадиться згідно з Інструкцією з
заповнення державної статистичної
звітності з кількісного обліку земель
(форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем),
затвердженою наказом Держкомстату
України від 05.11.98 N 377, зареєстрованою в
Мін'юсті України 14.12.98 за № 788/3228,
відповідно до видів економічної
діяльності, зазначених у довідках, що
надають юридичним особам органи
державної статистики.

Коефіцієнт функціонального
використання для земельних ділянок
змішаного використання визначається
як середньозважене (за площею) значення
коефіцієнтів функціонального
використання окремих частин земельної
ділянки змішаного використання.
Підставою для виділення частин
земельної ділянки різного
функціонального використання є
виключно затверджені дані
інвентаризації земельної ділянки та
землеустрою.

Згідно Додатку 1, табл.. 1.1 коефіцієнти,
які характеризують функціональне
використання земельної ділянки (Кф)
визначаються за категорію земель за
функцією використання, а саме:

землі житлової забудови;

землі промисловості;

землі досліджень та розробок;

землі гірничої промисловості і
гірничих розробок;

землі комерційного використання;

землі громадського призначення;

землі транспорту, зв'язку;

землі технічної інфраструктури;

інші землі;

землі змішаного використання.

Встановлено, що за договором оренди у
користуванні позивача знаходиться
земельна ділянка загальною площею 0,5220
га, з якої земельна ділянка площею 0,1445
га - набережна загального користування
та до якої може бути застосований
коефіцієнт функціонального
використання 0,1 «землі змішаного
використання». Проте відповідач
вимагає від позивача для визначення Кф
0,1 «землі змішаного використання»
надання даних інвентаризації
земельної ділянки та землеустрою.

Судом зазначено про обґрунтованість
таких тверджень відповідача та такими,
що ґрунтуються з вимогами описаного
вище пункту 3 Порядку. Такий висновок
обґрунтовано тим, що позивачем не
надано відповідачу затверджених даних
інвентаризації земельної ділянки, а
тому відповідач не може визначити Кф
змішаного використання за даними
проекту землеустрою земельної ділянки,
оскільки Порядком чітко передбачено що
такою підставою є виключно затверджені
дані інвентаризації земельної ділянки
та землеустрою.

Що стосується земельної ділянки площею
0,3775 га відносно якої позивач вважає, що
підлягає застосуванню коефіцієнт
функціонального використання 0,5 як для
земель рекреаційного призначення, суд
зазначив наступне.

Згідно Додатку 1, табл. 1.1 Порядку
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів за категорію земель
за функцією використання «землі
харчової промисловості» відносяться,
зокрема: риболовство; діяльність
риборозплідників; рибних ферм; послуги,
пов'язані з рибним господарством.

У довідці № 16-366-8801 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (ЄДРПОУ), виданої Управлінням
статистики у місті Севастополі,
позивачу визначено код за КВЕД 05.02.0
«Рибництво; надання послуг у
рибництві».

Згідно п.1.1 договору оренди земельної
ділянки від 12.04.2006 земельна ділянка
надана позивачу для будівництва та
обслуговування берегової бази
аквакультури.

У абзаці 2 статті 1 Закону України «Про
рибне господарство, промислове
рибальство та охорону водних
біоресурсів», у редакції на час спірних
правовідносин, міститься поняття
аквакультури (рибництва), згідно з яким
це цілеспрямоване використання
рибогосподарських водних об'єктів (їх
частин) для одержання максимальних
обсягів корисної біологічної
сільськогосподарської продукції (риби,
молюсків, безхребетних, водоростей,
інших водних організмів) шляхом їх
штучного розведення та утримання.

Тобто під «аквакультурою (рибництвом)»
слід розуміти виробничу діяльність
щодо штучного розведення та
вирощування риби та інших водних
живих ресурсів.

Таким чином судом вказано про
помилковість тверджень позивача про
те, що земельна ділянка надана йому з
метою використання у рекреаційних
цілях, оскільки поняття «категорія
земельної ділянки» та «функціональне
використання земельної ділянки» не є
тотожними.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку про
правильне та обґрунтоване визначення
відповідачем коефіцієнта
функціонального використання наданої
позивачу земельної ділянки - Кф,
виходячи із коду за КВЕД 05.02.0 як «землі
харчової промисловості».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного суду
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ПП «Морепродукт» -
відхилити, а постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: