Справа № 823/3045/14
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 жовтня 2014 року
справа № 823/3045/14

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного
адміністративного суду Трофімовою Л.В.
перевірено матеріали
адміністративного позову у справі №
823/3045/14

за позовом ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1.)

до Христинівської районної державної
адміністрації Черкаської області
(надалі - Христинівська РДА)

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії, прийнято ухвалу.

ОСОБА_1, звернувшись до суду з
адміністративним позовом до
Христинівської РДА, просить:

- визнати бездіяльність
Христинівської РДА щодо розгляду заяви
від 24.06.2014 про визначення розміру
збитків (неодержаного доходу), завданих
самовільним тимчасовим зайняттям СТОВ
Агрофірма «Заячківська» належної
позивачу земельної ділянки площею 3,06
га розташованої в
адміністративно-територіальних межах
Заячківської сільської ради
Черкаської області протиправною;

- зобов'язати Христинівську РДА
вчинити всі дії визначені чинним
законодавством щодо розгляду та
вирішення заяви позивача від 24.06.2014 про
визначення розміру збитків
(неодержаного доходу) завданих
самовільним тимчасовим зайняттям СТОВ
Агрофірма «Заячківська» належної
позивачеві земельної ділянки площею 3,06
га, розташованої в
адміністративно-територіальних межах
Заячківської сільської ради.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує чи відповідає позовна заява
вимогам, встановленим ст.106 цього
Кодексу. Вивчивши матеріали позовної
заяви, суддя встановив, що вона не
відповідає вимогам ст.106 КАС України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог згідно з ч.4 ст.105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів. Під
змістом позовних вимог розуміється
визначення способу захисту свого
права, свободи чи інтересу згідно з ч.4
ст.105 КАС України, що має формулюватися
максимально чітко і зрозуміло. Згідно
ч.4 ст.105 КАС України адміністративний
позов може містити вимоги про:
скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень; зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії;
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій; стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю;
виконання зупиненої чи невчиненої дії;
встановлення наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень; примусове
відчуження земельної ділянки, інших
об'єктів нерухомого майна, що на ній
розміщені, з мотивів суспільної
необхідності.

Позивачем не зазначено які саме дії під
час розгляду заяви від 24.06.2014 є
протиправними, враховуючи відповідь -
лист від 01.09.2014 №01-01-12/1861, позаяк вимогу
сформульовано «визнати бездіяльність
Христинівської РДА щодо розгляду заяви
від 24.06.2014 про визначення розміру
збитків (неодержаного доходу), завданих
самовільним тимчасовим зайняттям СТОВ
Агрофірма «Заячківська» належної
позивачу земельної ділянки площею 3,06
га розташованої в
адміністративно-територіальних межах
Заячківської сільської ради
Черкаської області протиправною», не
вказано які порушення допущено збоку
відповідача у контексті захисту прав
позивача.

Частиною 1 ст.6 КАС України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Нормами ст.ст.24, 28 Закону України «Про
оренду землі» врегульовано права та
обов'язки орендодавця та право
орендаря на відшкодування збитків,
яких він зазнав унаслідок невиконання
орендодавцем умов договору оренди
(тоді як господарськими судами
встановлено що і позивач, і відповідач
є орендарями земельних ділянок на
підставі договорів оренди, укладених з
власниками земельних ділянок).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 180
Господарського кодексу України зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства; господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженого
постановою КМУ від 19.04.93 №284 власникам
землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
вилученням (викупом) та тимчасовим
зайняттям земельних ділянок та
неодержанням доходів у зв'язку з
тимчасовим невикористанням земельних
ділянок. Пунктом 3 Порядку встановлено,
що відшкодуванню підлягають збитки
власників землі і землекористувачів, у
тому числі орендарів, включаючи і
неодержані доходи, якщо вони
обґрунтовані. При цьому зазначено, що
неодержаний доход - це доход, який міг
би одержати власник землі,
землекористувач, у тому числі орендар,
із земельної ділянки і який він не
одержав внаслідок її тимчасового
зайняття. Відповідно до пункту 5
Порядку збитки відшкодовуються
власникам землі і землекористувачам, у
тому числі орендарям, підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами, що їх заподіяли, за
рахунок власних коштів не пізніше
одного місяця після затвердження актів
комісій.

Відповідно до змісту п.4 ч.1 ст.106 КАС
України позовна заява повинна містити
інформацію про те, які саме права,
свободи або інтереси, на думку
позивача, були порушені діями
(бездіяльністю) та рішеннями
Христинівської РДА та/або участю інших
суб'єктів публічної адміністрації
(Заячківської сільської ради, відділом
Держкомзему у Христинівському районі,
комісією) у сфері публічного
управління у зв'язку із здійсненням
владних управлінських функцій (у т.ч.
зазначити акт, що закріплює, на думку
позивача, обов'язки відповідача
розрахувати упущену вигоду позивача), а
не у цивільно-правових відносинах.

ЦК України (ст.611) встановлено, що
«правові наслідки порушення
зобов'язання» передбачено: у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
1)припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2)зміна умов зобов'язання;
3)сплата неустойки; 4)відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно з ст.22 ЦК України, збитками є:
1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
2)доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Важливим елементом доведення
наявності упущеної вигоди є
встановлення причинного зв'язку між
протиправною поведінкою боржника і
збитками потерпілої сторони. Потрібно
довести, що протиправна дія або
бездіяльність особи, яка порушила
право, є причиною, а збитки, які виникли
у потерпілої особи, - наслідком такої
протиправної поведінки.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки; збитків; причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками; провини. При відсутності
хоча б одного з цих елементів цивільна
відповідальність не настає.

Частиною 4 ст.6 КАС України передбачено,
що ніхто не може бути позбавлений права
на розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

Справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень (п.1
ч.1 ст.3 КАС України).

Згідно ч.2 ст.21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала;
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Позивач зазначає: «у 2013 році була
позбавлена можливості використовувати
земельну ділянку у зв'язку із
самовільним тимчасовим зайняттям
земельної ділянки СТОВ Агрофірма
«Заячківка», комісією Христинівської
РДА у передбачений законодавством
спосіб протиправно визначено не було»,
проте не розмежовує протиправність
поведінки і відповідальність СТОВ
Агрофірма «Заячківка» та відповідача і
комісії Христинівської РДА. Позивачем
адресовано заяву від 24.06.2014 першому
заступнику голови Христинівської РДА
та отримано лист-відповідь від 01.09.2014
№01-01-12/1861 від першого заступника голови
Христинівської РДА, проте позовні
вимоги сформовано до Христинівської
РДА.

Для застосування деліктної
відповідальності необхідною є
наявність складу правопорушення, а
саме: протиправної поведінки,
шкідливого результату такої поведінки,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою і шкодою, вини особи, яка
заподіяла шкоду.

ОСОБА_1 зазначає у позовній заяві, що
рішення Христинівського районного
суду Черкаської області набрало
законної сили 11.09.2013, проте у
листі-відповіді першого заступника
Христинівської РДА зазначено, що
рішення Христинівського районного
суду Черкаської області набрало
законної сили 21.11.2013 відповідно до
ухвали ВАСУ від 21.11.2013.

Згідно ч.2 ст.106 КАС України на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а у разі
неможливості - зазначає докази, що не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості надання таких
доказів.

Кожна сторона повинна довести
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, враховуючи
лист-повідомлення ОСОБА_1 від 12.10.2012 на
адресу СТОВ Агрофірмі «Заячківка» про
закінчення договору оренди земельної
ділянки, не надано доказів направлення
аналогічної інформації суб'єктам
публічної адміністрації
(Христинівській РДА та/або
Заячківській сільській раді, відділу
Держкомзему у Христинівському районі,
комісії).

Позивачем у позовній заяві зазначено,
що «скасовано державну реєстрацію
додаткової угоди до договору оренди
земельної ділянки від 18.10.2010, проведену
відділом Держкомзему у
Христинівському районі від 08.07.2011
№00533», проте не надає доказів на
підтвердження внесення запису від
08.07.2011 №00533 про скасування
державної реєстрації, враховуючи
утворення відповідного агентства.

Пунктом 1 ст.48 КАС України
адміністративна процесуальна
правоздатність визначається як
здатність мати процесуальні права та
обов'язки в адміністративному
судочинстві та визнається за
громадянами України, іноземцями,
особами без громадянства, органами
державної влади, іншими державними
органами, органами влади Автономної
Республіки Крим, органами місцевого
самоврядування, їхніми посадовими і
службовими особами, підприємствами,
установами, організаціями (юридичними
особами). Пунктом 2 ст.48 КАС України
адміністративна процесуальна
дієздатність визначається як
здатність особисто здійснювати свої
адміністративні процесуальні права та
обов'язки, у тому числі доручати
ведення справи представникові та
належить фізичним особам, які досягли
повноліття і не визнані судом
недієздатними, а також фізичним особам
до досягнення цього віку у спорах з
приводу публічно-правових відносин, у
яких вони відповідно до законодавства
можуть самостійно брати участь.

Постановою КМУ від 30.11.2011 №1242
затверджено Типову інструкцію з
діловодства, де передбачено порядок
видачі копій документів (далі -
Інструкція). Зокрема, згідно п. 76
Інструкції установа може засвідчувати
копії лише тих документів, що
створюються в ній, а також у випадках,
передбачених в абзаці другому цього
пункту. Копія документа виготовляється
і видається тільки з дозволу керівника
установи, його заступників або
керівника структурного підрозділу. У
разі підготовки документів для надання
судовим органам, під час вирішення
питань щодо прийняття громадян на
роботу, навчання, засвідчення їх
трудових, житлових та інших прав у
взаємовідносинах з установою, а також
під час формування особових справ
працівників установа може виготовляти
копії документів, виданих іншими
установами (копії дипломів, свідоцтв
про одержання освіти тощо). Пунктом 77
Інструкції визначено, що напис про
засвідчення документа складається із
слів «Згідно з оригіналом»,
найменування посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів (ініціалу імені) та прізвища,
дати засвідчення копії і
проставляється нижче реквізиту
документа «Підпис».

Суддя зазначає, що позивачем до
позовної заяви надано
ксерокопії/фотокопії документів, жодну
з яких не засвідчено у встановленому
порядку. Усі документи, що надаються
позивачем до суду, повинні також
містити їх копії відповідно до
кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.106 КАС України у
позовній заяві вказується ім'я
(найменування) позивача, поштова
адреса, а також номер засобу зв'язку,
адреса електронної пошти, якщо такі є. У
позовній заяві не зазначено номер
засобу зв'язку, адресу електронної
пошти позивача та відповідача, не
зазначено чи такі є.

Згідно ч.1 ст.108 КАС України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених
ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу
про залишення позовної заяви без руху з
наданням позивачу строку до 27 жовтня
2014 року для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 106, 108 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Христинівської
районної державної адміністрації
Черкаської області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії залишити без
руху.

Надати позивачеві строк до 27 жовтня 2014
року для усунення недоліків позовної
заяви.

Роз'яснити позивачеві, що у разі
невиконання вимог цієї ухвали позовна
заява буде вважатись неподаною та
повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Черкаський
окружний адміністративний суд в
порядку, передбаченому статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя

Л.В.Трофімова