Справа № 2а-3637/11
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" жовтня 2014 р. справа № 2а-3637/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю.
Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Новомосковську та
Новомосковському районі
Дніпропетровської області на
постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 01 вересня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Новомосковському районі
Дніпропетровської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
підвищення до пенсії «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача, в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату йому
надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 01 січня 2006 року по 30
квітня 2011 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 26
квітня 2011 року позовні вимоги позивача
за період з 01 січня 2006 року по 22 жовтня
2010 року залишені без розгляду у зв'язку
з пропуском строку для звернення до
суду.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 01 вересня 2011 року позовні
вимоги позивача задоволені частково:
визнано протиправними дії відповідача
щодо нездійснення перерахунку та
виплати позивачу підвищення до пенсії
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 22 жовтня 2010 року по 30
квітня 2011 року з урахуванням
виплачених сум. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовував свої вимоги тим, що
механізм розрахунку підвищення пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», не
визначений на законодавчому рівні, не
вказано, яким саме органом, за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється.
Посилались на неможливість
застосування до даних правовідносин
положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженої постанови,
колегія суддів апеляційного
адміністративного суду не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги відповідача, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач має статус дитини війни, що
підтверджується посвідченням (а.с. 6).

У відповідності до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» було
зупинено на 2006 рік згідно з Законом
України від 20.12.2005 р. №3235-IV (пункт 17 ст.
77). Законом України «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» п. 17 ст. 77
виключений, встановлено поетапне
запровадження пільг дітям війни,
передбачених статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був
визначений.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відсутність підстав для
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок позивачу надбавки до
пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України за 2007 рік» дію
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» було зупинено на 2007
рік.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнана такою,
що не відповідає Конституції України (є
неконституційною), та втратила
чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» на 2007 рік.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» (із
змінами) встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня 2007
року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" викладено в новій редакції,
відповідно до якої дітям війни до
пенсії виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Частиною 4 статті 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" передбачено, що
учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

Зміст статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у 2010
році не змінювався та розмір
підвищення не корегувався.

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою вказаної
статті визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З урахуванням наведеного, а також
враховуючи шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду,
суд першої інстанції обґрунтовано
зобов'язав відповідача здійснити
перерахунок та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії позивачу з 22
жовтня 2010 року по 30 квітня 2011 року в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням виплачених сум.

При цьому, враховуючи пріоритет закону
над підзаконним нормативно-правовим
актом, суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
постанову Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені
менші розміри підвищення до пенсії
дітям війни, ніж передбачені ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Переглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 01 вересня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко