Справа № 823/2960/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/2960/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Гайдаш
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Каневі та Канівському районі
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Каневі та Канівському
районі Черкаської області про
визнання протиправною та скасування
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернулася до Черкаського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Каневі та Канівському районі
Черкаської області, в якому просила
визнати протиправною та скасувати
вимогу відповідача від 09.08.2013 р. № Ф-269
про сплату недоїмки з мінімального
страхового внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2 квартал 2013
року в сумі 1194,03 грн. та стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача судовий збір в розмірі 114,70
грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2013 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області від 09.08.2013 №
Ф-269 про зобов'язання фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 сплатити
недоїмку з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2 квартал 2013
року в сумі 1194 грн. 03 коп.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 зареєстрована як
фізична особа-підприємець з 22.07.2002
виконавчим комітетом Канівської
міської ради Черкаської області
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), є
платником єдиного податку відповідно
до свідоцтва серії НОМЕР_3. Згідно з
даними пенсійного посвідчення серії
НОМЕР_4 від 16.03.2011 позивач є пенсіонером
за віком (термін дії - довічно).

З наявних в справі доказів вбачається,
що відповідач прийняв оскаржувану
вимогу від 09.08.2013 № Ф-269, якою зобов'язав
позивача сплатити недоїмку з єдиного
внеску за 2 квартал 2013 в сумі 1194 грн. 03
коп.

Позивач не погоджується з підставами
для винесення оскаржуваної вимоги про
сплату недоїмки з мінімального
страхового внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2 квартал 2013
року в сумі 1194,03 грн., у зв'язку з чим
просить визнати її протиправною та
скасувати її з підстав невідповідності
нормам чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" з наступними
змінами і доповненнями (далі - Закон №
1788-ХІІ) та Законом № 1058-ІV з наступними
змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що
було передбачене частиною першою
статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною
першою статті 26 Закону № 1058-ІV у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9
Закону № 1058-ІV передбачено такий вид
пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа
має право на отримання пенсії,
щомісячного грошового утримання,
зокрема й відповідно до Закону № 796-ХІІ,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Відповідно до статті 15 Закону № 1788-ХІІ
умови, норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом № 796-ХІІ або їм
надається право на одержання пенсії на
підставах, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що
була чинною на час виникнення спірних
відносин) передбачено такі види пенсій:
трудові пенсії (за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років);
соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються зі
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI, платниками
єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набрали чинності 6 серпня 2011 року)
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12
Закону № 1788-ХІІ для громадян України
встановлено загальний пенсійний вік, з
настанням якого вони можуть
претендувати на виплату пенсії за
віком (зокрема для чоловіків він
становив 60 років).

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються зі
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

У зв'язку з викладеним особи, яким
призначені пенсії зі зменшенням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком,
і це в повній мірі відповідає
Прикінцевим положенням Закону № 1058-ІV.

Таким чином, ФОП, які отримують
зазначену пенсію і які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі
частини четвертої статті 4 Закону №
2464-VI, проте не позбавлені права
сплачувати цей внесок на добровільній
основі.

За таких обставин, колегія суддів
знаходить безпідставними твердження
відповідача про те, що позивач не є
пенсіонером за віком у розумінні
пункту 4 частини першої статті 4 Закону
№ 2464-VI, а є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та не
звільняється від сплати даного внеску,
оскільки пенсійне посвідчення, що
видане позивачу згідно з пунктом 45
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №
22-1 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за №
1566/11846), підтверджує лише його право на
одержання пенсії та факт її
призначення, однак не сам статус
пенсіонера за віком.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верхового Суду України від 3
червня 2014 року по справі № 21-125а14.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Апелянтом не було надано доказів на
підтвердження заявлених ним вимог, а
тому доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Каневі та Канівському районі
Черкаської області - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.