Справа № 802/3316/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 вересня 2014 р.
Справа № 802/3316/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2 діючої в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3

до: Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої
доньки ОСОБА_3 з адміністративним
позовом до Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про зобов`язання
вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
своїм власним переконанням позивачка
являється віруючою людиною сповідує
православну віру та є прихожанкою
храмів, разом з нею храми відвідує і її
неповнолітня донька Дар`я. З метою
відмови від реєстрації її
неповнолітньої доньки у державному
реєстрі платників податків та відмови
від присвоєння її реєстраційного
номера облікової картки позивачка
звернулась із заявою до відповідача,
однак, листом Козятинської ОДПІ від
02.06.2014р. № 1173 відмовлено позивачці у
вчиненні вказаних дій та вказано, що
чинним законодавством передбачено
внесення відмітки про наявність права
здійснювати будь-які платежі за серією
і номером паспорту лише до паспорту
громадянина України, тобто лише при
досягненні особою 16 річного віку після
отримання паспорту.

За вказаних обставин, позивачка
звернулась до суду з адміністративним
позовом в якому просить:

зобов`язати Козятинську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області вести облік ОСОБА_3
за раніше встановленими формами обліку
платників податків та інших
обов`язкових платежів без застосування
ідентифікаційного номера за прізвищем,
ім`ям та по-батькові до досягнення нею
16-річного віку;

зобов`язати Козятинську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області видати ОСОБА_3
довідку з текстом: "має право
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера до
досягнення нею 16-річного віку та
завірити підпис відповідальної особи
круглою гербовою печаткою".

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
та, посилаючись на обставини, викладені
у позовній заяві, та пояснення, надані у
судових засіданнях, просила позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, подавши при
цьому 29.09.2014р. до суду заяву про розгляд
справи без його участі.

В матеріалах справи містяться письмові
заперечення представника відповідача
від 22.09.2014р. № 2487/10-011, в яких зазначено,
що відмова від реєстраційного номеру
облікової картки платника податків,
здійснюється виключно за наявності
паспорта. При цьому, не передбачено
видачу будь-яких довідок особам, які
через свої релігійні переконання
відмовились від отримання номера
облікової картки платника податків,
лише передбачається внесення
відповідної відмітки в паспорт, а тому
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши надані письмові докази, суд
доходить висновку, що в задоволенні
позовних вимог слід відмовити з огляду
на наступне.

Судом встановлено, що 27 травня 2014 року
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_3 звернулась до
Козятинської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області із письмовою заявою
про відмову від реєстрації дитини у
державному реєстрі платників податків.

У вказаній заяві ОСОБА_2 просила не
вносити інформацію про її дитину,
ОСОБА_3, до Державного реєстру фізичних
осіб - платників податків та не
присвоювати їй реєстраційного номера
облікової картки платника податків, у
разі ж наявності інформації про її
дитину ,ОСОБА_3, у Державному реєстрі
платників податків та реєстраційного
номера облікової картки платника
податків вимагала виключити таку
інформацію та анулювати
реєстраційного номера облікової
картки платника податків.

На вказану заяву, листом від 01.06.2014р. №
1173, Козятинською ОДПІ надано відповідь
в якій роз'яснено порядок та умови
відмови від реєстраційного номера
облікової картки платника податків
фізичної особи через релігійні
переконання згідно з діючим Положенням
про реєстрацію фізичних осіб у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 06 листопада 2010 року № 1147,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 29 листопада 2012 року за № 2007/22319,
який передбачає можливість такої
відмови лише осіб, які досягли 16 років
та отримали паспорт громадянина
України.

Не погоджуючись з такою відповіддю,
ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 з
адміністративним позовом про
зобов`язання Козятинської ОДПІ вести
облік ОСОБА_3 за раніше встановленими
формами обліку платників податків та
інших обов`язкових платежів без
застосування ідентифікаційного номера
за прізвищем, ім`ям та по-батькові до
досягнення нею 16-річного віку та
зобов`язання Козятинської ОДПІ видати
ОСОБА_3 довідку з текстом: "має право
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера до
досягнення нею 16-річного віку та
завірити підпис відповідальної особи
круглою гербовою печаткою".

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог суд виходив з наступного.

Статтею 9 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод
передбачено, що кожен має право на
свободу думки, совісті та релігії.
Свобода сповідувати свою релігію або
переконання підлягає лише таким
обмеження, що встановлені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах громадської
безпеки, для охорони публічного
порядку, здоров'я чи моралі або захисту
прав і свобод інших людей.

Відповідно до статті 35 Конституції
України кожен має право на свободу
світогляду і віросповідання. Ніхто не
може бути увільнений від своїх
обов'язків перед державою або
відмовитися від виконання законів за
мотивами релігійних переконань.

Згідно із статтею 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктами 63.5, 63.6 статті 63 Податкового
кодексу України визначено, що всі
фізичні особи - платники податків та
зборів реєструються в органах
державної податкової служби шляхом
включення відомостей про них до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків у порядку,
визначеному цим Кодексом. Облік
платників податків у контролюючих
органах ведеться за податковими
номерами. Облік осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган, ведеться за
прізвищем, ім'ям, по батькові і серією
та номером діючого паспорта. У
паспортах зазначених осіб
контролюючими органами робиться
відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта. Порядок внесення
відмітки визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Пунктами 70.1, 70.2 статті 70 Податкового
кодексу України встановлено, що
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику,
формує та веде Державний реєстр
фізичних осіб - платників податків
(далі - Державний реєстр). Облік
фізичних осіб - платників податків, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган,
ведеться в окремому реєстрі Державного
реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові
та серією і номером паспорта без
використання реєстраційного номера
облікової картки. До облікової картки
фізичної особи - платника податків та
повідомлення (для фізичних осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків) вноситься
така інформація: прізвище, ім'я та по
батькові; дата народження; місце
народження (країна, область, район,
населений пункт); місце проживання, а
для іноземних громадян - також
громадянство; серія, номер свідоцтва
про народження, паспорта (аналогічні
дані іншого документа, що посвідчує
особу), ким і коли виданий.

Фізична особа - платник податків, яка
через свої релігійні переконання
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, зобов'язана
особисто подати відповідному
контролюючому органу повідомлення та
документи для забезпечення її обліку
за прізвищем, ім'ям, по батькові і
серією та номером паспорта, а також
пред'явити паспорт. Фізична особа подає
облікову картку фізичної особи -
платника податків або повідомлення
(для фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків) до
контролюючого органу за своєю
податковою адресою, а фізична особа,
яка не має постійного місця проживання
в Україні, - контролюючому органу за
місцем отримання доходів або за
місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування. Для заповнення
повідомлення (для фізичних осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків)
використовуються дані паспорта.

Форма облікової картки фізичної особи -
платника податків та повідомлення (для
фізичних осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків) і
порядок їх подання встановлюються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.
Фізична особа несе відповідальність
згідно із законом за достовірність
інформації, що подається для
реєстрації у Державному реєстрі (пункт
70.5 статті 70 Податкового кодексу
України).

Чинним нормативним актом, який регулює
відносини, що виникають при реєстрації
фізичних осіб, які є громадянами
України; іноземцями та особами без
громадянства, які постійно проживають
в Україні; іноземцями та особами без
громадянства, які не мають постійного
місця проживання в Україні, але
відповідно до законодавства
зобов'язані сплачувати податки в
Україні або є засновниками юридичних
осіб, створених на території України, -
у Державному реєстрі; та визначає
порядок і процедуру обліку осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган
є Положення про реєстрацію фізичних
осіб у Державному реєстрі фізичних
осіб - платників податків, затверджене
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 10 грудня 2013 року № 779 та
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 26 грудні 2013 року за № 2211/24743
(далі - Положення № 779).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Положення
№ 779, усі фізичні особи - платники
податків та зборів реєструються у
контролюючих органах шляхом включення
відомостей про них до Державного
реєстру у порядку, визначеному цим
Положенням. Облік осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган, ведеться в
окремому реєстрі Державного реєстру за
прізвищем, ім'ям, по батькові і серією
та номером діючого паспорта
громадянина України (далі - паспорт) без
використання реєстраційного номера
облікової картки платника податків. У
паспортах зазначених осіб
контролюючими органами робиться
відмітка про наявність права
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорта.

Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу VIIІ
Положення № 779, фізична особа, яка
раніше не подавала Облікової картки і
відомості про яку не включено до
Державного реєстру та яка через свої
релігійні переконання відмовляється
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
зобов'язана особисто подати
відповідному контролюючому органу
Повідомлення за формою N 1П (додаток 8),
яке є водночас заявою для обліку в
окремому реєстрі Державного реєстру,
та пред'явити паспорт громадянина
України. Облік фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та подали до
контролюючого органу Повідомлення,
ведеться в окремому реєстрі Державного
реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові
та серією і номером паспорта без
використання реєстраційного номера
облікової картки платника податків.
Фізична особа подає Повідомлення до
контролюючого органу за своїм місцем
проживання або за власним бажанням - до
контролюючого органу за місцем
отримання доходів або за
місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування.

Після приймання Повідомлення
контролюючим органом здійснюється
перевірка щодо наявності реєстрації
фізичної особи у Державному реєстрі за
реєстраційним номером облікової
картки платника податків або в
окремому реєстрі за серією та номером
паспорта. За результатами такої
перевірки до контролюючого органу за
місцем реєстрації фізичної особи
надсилається
повідомлення-підтвердження можливості
внесення відмітки до паспорта та
взяття на облік за прізвищем, ім'ям, по
батькові і серією та номером паспорта
(пункти 6, 7 Положення № 779).

Згідно з пунктом 8 Положення № 779, після
отримання підтвердження щодо
можливості внесення відмітки за
зверненням фізичної особи, яка подала
Повідомлення, контролюючий орган
вносить до паспорта відмітку про
наявність права здійснювати будь-які
платежі за серією та номером паспорта,
форму якої наведено в додатку 9 до цього
Положення. Датою взяття на облік в
окремому реєстрі Державного реєстру
вважається дата внесення відмітки до
паспорта.

Наведені положення діючого
законодавства передбачають можливість
обліку фізичних осіб - платників
податків, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
податкового номера, з використанням
прізвища, імені, по батькові та серії й
номера паспорта такої особи, тобто
наявність паспорта є обов'язковою
умовою для використання
альтернативного обліку фізичних осіб -
платників податків. Відтак, малолітні
діти не можуть скористатися
альтернативною системою обліку
платника податку, така можливість
наявна лише в осіб, які отримали
паспорт, тобто досягли 16-річного віку.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 є малолітньою особою та не має
права на отримання паспорта
громадянина України.

Чинним законодавством України
передбачений порядок внесення
відмітки щодо ідентифікаційного
номеру лише до паспортів. Тому, своє
право щодо відмови від
ідентифікаційного номеру через свої
релігійні або інші переконання
малолітні особи зможуть використати
після досягнення ними 16-річного віку,
звернувшись із відповідною заявою до
податкового органу за місцем їх
проживання.

Видача ж довідок, які б передбачали
право неповнолітнього здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру до досягнення 16-річного віку не
передбачені чинним законодавством, а
отже не можуть бути видані
Козятинською ОДПІ неповнолітній
ОСОБА_3.

Зазначена правова позиція викладена
також в постановах Вищого
адміністративного суду України від
29.03.2011 р. № К-36795/10 та від 09.10.2013 р. №
К/9991/23185/12.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про зобов`язання вчинити дії
слід відмовити повністю.

Частина друга статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної
влади діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що з боку відповідача
надано достатньо аргументів та
доводів, які свідчать, що вчинення ним
оскаржуваних дій відбувалось в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. В той
же час позивач не довів обставин в
обґрунтування своїх позовних вимог, в
зв'язку з чим суд приходить до висновку,
що в позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у
разі відмови у задоволенні позовних
вимог позивача, звільненого від сплати
судових витрат, а також залишення
адміністративного позову без розгляду
судові витрати, понесені відповідачем,
компенсуються за рахунок Державного
бюджету України. Зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
документів на підтвердження
відповідних судових витрат, судові
витрати компенсації на користь
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Вергелес Андрій Валерійович