Справа № 302/155/14-а 2-а/302/13/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Справа №
3547/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
ОСОБА_1 та управління праці та
соціального захисту населення
Міжгірської РДА в Закарпатській
області на постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 13.03.2014р. у справі № 302/155/14-а за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Міжгірської РДА в Закарпатській
області про визнання протиправним
припинення виплати державної допомоги
сім'ям з дітьми як одинокій матері,
малозабезпеченій сім'ї з жовтня 2013 року
і зобов'язання виплатити ці допомоги на
строк їх призначення, -

В С Т А Н О В
И В:

03 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Міжгірської РДА в Закарпатській
області у якому просила визнати
протиправними дії управління
соціального захисту населення
Міжгірської районної державної
адміністрації Закарпатської області
по невиплаті з жовтня місяця 2013 року
ОСОБА_1 державної допомоги, як одинокій
матері, право на яку встановлено ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», та зобов'язати відповідача
здійснити виплату ОСОБА_1 невиплаченої
їй цієї державної допомоги за весь
строк її призначення.

Визнати протиправними дії управління
соціального захисту населення
Міжгірської районної державної
адміністрації Закарпатської області
по невиплаті з жовтня місяця 2013 року
державної соціальної допомоги
малозабезпеченій сім'ї ОСОБА_1, право на
яку встановлено Законом України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям», та
зобов'язати відповідача здійснити
виплату сім'ї ОСОБА_1 невиплаченої їй
цієї державної соціальної допомоги за
весь строк її призначення.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 13.03.2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Міжгірської РДА Закарпатської області
в частині відмови в поновленні виплати
державних допомог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
як одинокій матері і малозабезпеченій
сім'ї на трьох неповнолітніх дітей,
починаючи з 17.12.2013 року.

Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Міжгірської РДА Закарпатської області
поновити виплату державних допомог
сім'ям з дітьми ОСОБА_1 у виді допомог як
одинокій матері і малозабезпеченій
сім'ї на трьох неповнолітніх дітей у
розмірах, передбачених чинним
законодавством, починаючи з 17.12.2013 року
в межах строку призначення таких
допомог.

Судові витрати у виді судового збору в
сумі 74 (сімдесят чотири) грн. повернуто
з державного бюджету в користь ОСОБА_1.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її в
апеляційному порядку та просить
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 13.03.2014 року у
справі № 302/155/14-а - скасувати, прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Управління праці та соціального
захисту населення Міжгірської РДА в
Закарпатській області просить визнати
незаконною та скасувати постанову
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 13.03.2014 року у
справі № 302/155/14-а, 2-а- /302/13/14 та закрити
провадження у справі.

Апелянт ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим,
що фактично спір між сторонами виник в
зв'язку з різним розумінням положення
аб. 4 пункту 33 Порядку призначення і
виплати допомоги сім'ям з дітьми, що
затверджений постановою КМ України
№1751 від 27.12.2001 року, згідно якого -
жінка, яка має дітей від особи, з якою
вона не перебувала і не перебуває в
зареєстрованому шлюбі, але з якою веде
спільне господарство, разом проживає і
виховує дітей, права на одержання
допомоги, встановленої на дітей
одиноким матерям, не має. Зазначене
положення кореспондується з
положенням ч. 4 статті 18-1 ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Відповідач трактує це положення так, що
якщо жінка і не має дітей від особи, з
якою вона не перебувала і не перебуває
в зареєстрованому шлюбі, але з якою
веде спільне господарство, разом
проживає і виховує дітей, права на
одержання допомоги, встановленої на
дітей одиноким матерям, також не має.
Також відповідач посилається на
положення ч. 2 ст. З Сімейного кодексу
України згідно якого - сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. При цьому
відповідач вважає, що він чи його
працівники мають повноваження
встановлювати факт батьківства дитини
шляхом проведення перевірок його ж
соціальними інспекторами та
складанням ними акту про таке.
Відповідач вважає, що я не подала йому
відомості про зміни у складі сім'ї,
приховала обставини, які впливають на
призначення і виплату державної
допомоги, однак при цьому не вказує, які
це такі обставини, а до складу сім'ї
безпідставно включає нібито мого
співмешканця. Також відповідач вважає,
що йому законодавством не встановлено
обов'язку приймати відповідне рішення
в разі припинення ним виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
зокрема допомоги на дітей одиноким
матерям, виплата якої передбачена ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а він може припинити таку
виплату без прийняття рішення про таке.
В поясненнях суду відповідач зазначає,
що виплату мені державної допомоги на
дітей одинокій матері він припинив
згідно положення абзацу 5 пункту 36
Порядку призначення і виплати допомоги
сім'ям з дітьми, що затверджений
постановою КМ України № 1751 від 27.12.2001
року.

Апелянт Управління праці та
соціального захисту населення
Міжгірської РДА в Закарпатській
області свої вимоги мотивує тим, що
основною підставою для задоволення
Міжгірським райсудом
адміністративного позову позивачки
стало те, що суд взяв до уваги акт
обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї ОСОБА_1 від 17.12.2013 року, що був
складений завідувачем сектору -
головним державним соціальним
інспектором державних соціальних
інспекторів управління соціального
захисту населення Міжгірської
райдержадміністрації Блецканом
Васильом Васильовичем. Даний акт був
складений на підставі заяви ОСОБА_1 від
12.12.2013 року в якій вона просить повторно
направити соціального інспектора для
обстеження умов проживання сім'ї. Дану
заяву позивачка обґрунтовувала усно в
кабінеті першого заступника
управління соціального захисту
населення Міжгірської
райдержадміністрації Маркович
Ярослава Михайловича в присутності
начальника відділу прийому громадян та
обробки документів управління
соціального захисту населення
Міжгірської райдержадміністрації
Грипас Марії Іванівної і головного
спеціапіста- юрисконсульта управління
соціального захисту населення
Міжгірської райдержадміністрації
Іваниною Ярославом Васильовичем тим,
що громадянин ОСОБА_7 хоче визнати
батьківство на дітей. По цьому питанню
дані особи викликались до суду давати
свідчення.

Управлінням соціального захисту
населення Міжгірської
райдержадміністрації не було прийнято
ніяке рішення на складений 17.12.2013 року
акт завідувачем сектору - головним
державним соціальним інспектором
державних соціальних інспекторів
управління соціального захисту
населення Міжгірської
райдержадміністрації Блецканом
Васильом Васильовичем у зв'язку із
зобов'язання позивачки ОСОБА_1 принести
документи про визнання батьківства для
обрахування нових розмірів допомог,
так як підчас попереднього обстеження
матеріально-побутових умов 30.09.2013 року
було виявлено, що позивачка ОСОБА_1
проживає разом з дітьми у будинку
матері співмешканця ОСОБА_7 та його
матір'ю ОСОБА_8 що проживають за адресою
АДРЕСА_1.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянтів у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подані
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких мотивів.

ОСОБА_1 з часу народжені першого сина
ОСОБА_9 з 04.06.2006 р. одержує допомоги і
дітей як одинока мати і
малозабезпечена сім'я (поряд з іншими
видами допомоги призначення і виплата
яких не оспорюється). Позивачка
народила і утримує троє дітей такого
віку: син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2; син
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3; дочка ОСОБА_12
ІНФОРМАЦІЯ_4 Батько цих дітей записаний
в актах про їх народження за заявою
матері яка не перебувала в шлюбі згідно
з ст. 135 СК України без заяви батька чи
встановлені) батьківства за рішенням
суду. Позивачка не перебуває в шлюбі, не
працює, не перебуває на обліку
безробітних і живе з підсобного
господарства, має зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_2 за місцем
проживання батьків. Державні допомоги
як одинокій матері і малозабезпеченій
сім'ї відповідач призначив з 01.08.2013 р. на
період до 01.02.2014 р. Згідно акту
обстеження матеріальне побутових умов
від 30.09.2013 р., складеного державним
соціальним інспектором Зубанич Г.В.,
який підписано без застережень
позивачкою, ОСОБА_7 (указаний в акті як
співмешканець), головним спеціалістом
відділу молоді і спорту Петрішка В.М,
ОСОБА_1 на час складання акту проживала
з дітьми в будинку співмешканця ОСОБА_7
в АДРЕСА_1.

Відповідно до Закону «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. №
28ІІ-ХІІ (надалі закон за вказаним
номером) малозабезпечена сім'я з дітьми
- сім'я, яка з поважних або незалежних
від неї причин має середньомісячний
сукупний дохід нижчий від прожиткового
мінімуму для сім'ї
(ст.Закону);середньомісячний сукупний
дохід сім'ї - обчислений у середньому за
місяць дохід усіх членів сім'ї з усіх
джерел надходжень крім допомоги на
дітей, над якими встановлено опіку чи
піклування, протягом шести місяців, що
передують місяцю звернення за
призначенням державної соціальної
допомоги (ст. 2 Закону);про призначення
державної допомоги чи про відмову в її
наданні із зазначенням причин відмови
та порядку оскарження цього рішення
орган, що призначає і здійснює виплату
державної допомоги сім'ям з дітьми,
видає чи надсилає заявникові письмове
повідомлення протягом 5 днів після
прийняття відповідного рішення (ст. 6 ч.
З Закону);право на допомогу на дітей
одиноким матерям мають одинокі матері
(які не перебувають у шлюбі) одинокі
усиновлювачі, якщо у свідоцтві про
народження дитини (або іншому
документі про це), відсутній запис про
батька (матір) або запис про батька
(матір) проведено в установленому
порядку органом державної реєстрації
актів цивільного стану за вказівкою
матері (батька, усиновлювача) дитини
(ст. 18-1 ч. 1 Закону); жінка, яка має дітей
від особи, з якою вона не перебувала і
не перебуває в зареєстрованому шлюбі,
але з якою вона веде спільне
господарство. Разом проживає і виховує
дітей, права на одержання допомоги,
встановленої на дітей одиноким
матерям, не має(ст. 18-1 ч. 4 Закону); умови,
за яких виплата допомоги на дітей
одиноким матерям припиняється або
призупиняється передбачені ст. 18-4
Закону.

Відповідач правомірно припинив
виплату державної допомоги позивачці
як одинокій матері і малозабезпеченій
сім'ї на підставі акту від 30.09.2013 р., яким
було встановлено, що позивачка з дітьми
стала проживати із співмешканцем
ОСОБА_7 в будинку його батьків.
Позивачка і ОСОБА_7 цей акт підписали
без заперечень, застережень тощо, тобто
визнали, що спільно живуть і виховують
дітей. Це підтверджено письмовими
поясненнями ОСОБА_7, поданими
відповідачу, показами свідків ОСОБА_14,
ОСОБА_13

Дії відповідача щодо відмови позивачці
в поновленні виплати вказаних вище
допомог з грудня 2013 р. суд першої
інстанції правомірно визнав
протиправними, виходячи з наступних
підстав і мотивів. Комісія, створена
відповідачем, 17.12.2013 р. зафіксувала, що
позивачка проживає з дітьми одна, без
співмешканця в будинку своїх батьків,
тобто за місцем реєстрації свого
проживання і дітей. Члени комісії
підтвердили це свідченнями в суді.
Окрім цього, це свідок ОСОБА_15, депутат
Міжгірської селищної ради підтвердив,
що позивачка постійно проживає в
будинку в АДРЕСА_2 з дітьми і своїми
батьками, а за адресою в АДРЕСА_1
мешкала тимчасово після сварки з
батьками восени 2013 року. За актом
повторного обстеження умов проживання
позивачки і дітей та іншими
документами відповідач не виніс
будь-якого рішення, не повідомив
письмово про це позивачку чим не
дотримав вимог ст.ст. 6 ч. З, 18-4 ч. З
Закону. З цих же мотивів суд визнає
необгрунтованим посилання відповідача
на п. 36 пост. КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. , бо пп.
43, 46 цієї постанови передбачають
обовязкове винесення рішення про
припинення чи відмовлення виплати
державної допомоги з письмовим
повідомленням про це особі. Окрім
цього, обов'язок перевіряти
обґрунтованість видачі та
достовірність документів, поданих для
призначення допомоги покладено п. 48 ч. 1
пост. КМУ № 1751 на відповідача як орган,
який призначає і виплачує допомогу.

Врахувавши вищевикладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що право
позивачки на відновлення виплат
допомоги як одинокій матері і
малозабезпеченій сім'ї підлягає
захисту з 17.12.2013 р. в межах строку
призначення допомог.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління
праці та соціального захисту населення
Міжгірської РДА в Закарпатській
області залишити без задоволення, а
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 13.03.2014р. у
справі № 302/155/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складений 07 жовтня
2014 року.