Справа № 759/10729/14-а
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/321/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Коваль О.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивачка звернулася до
Святошинського районного суду м. Києва
з позовом в якому просить зобов'язати
Управління пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва
здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця починаючи
з 03.02.2011 року з урахуванням виплаченої
матеріальної допомоги згідно довідки
від 16.06.2014 року № 9817/03 у розмірі 82% від
суми заробітної плати відповідно до ст.
ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну
службу".

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що вона має загальний стаж роботи 37
років 3 місяця 5 днів, у тому числі стаж
державної служби в управлінні
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва - 12 років
1 місяць 5 днів. Проте, Управлінням
пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
підставі довідок від 02.02.2011 року № 1241/03,
№ 1242/03, було призначено пенсію без
врахування матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексація, за період роботи
з 01.02.2009 року по 31.01.2011 року в розмірі 82 %
від сум заробітної плати. Так, за
вказаний період вона отримала
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань у розмірі 2
943, 82 грн. та 3 166, 09 грн., матеріальну
допомогу на оздоровлення в розмірі 2
643, 85 грн. і 2 626, 01 грн. та індексацію в
сумі 5 585, 27 грн., на які були нараховані
та сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

16.06.2014 року вона зверталася із
заявою до відповідача про такий
перерахунок, але згідно Листа від 19.06.2014
року № 1070/7-П їй було відмовлено, у
зв"язку з чим вона вимушена звернутися
до суду із таким позовом.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 02 вересня 2014 року залишено
без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва в
частині позовних вимог про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії в період
з 03.02.2011 року по 19.12.2013 рік.

Дослідивши матеріали справи, письмові
заперечення відповідача, надані докази
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про задоволення адміністративного
позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва з 03.02.2011 року та отримує пенсію
за віком, як державний службовець на
підставі Закону України «Про державну
службу».

Встановлено і те, що Управлінням
пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
підставі довідок від 02.02.2011 року № 1241/03,
№ 1242/03 було призначено пенсію без
врахування матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексація, за період роботи
з 01.02.2009 року по 31.01.2011 року в розмірі 82 %
від сум заробітної плати.

Так, за вказаний період позивачка
отримала матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань у
розмірі 2 943, 82 грн. та 3 166, 09 грн.,
матеріальну допомогу на оздоровлення в
розмірі 2 643, 85 грн. і 2 626, 01 грн. та
індексацію заробітної плати в сумі 5
585, 27 грн., на які були нараховані та
сплачені внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
підтверджується Довідкою від 16.06.2014
року № 9817/03.

16.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася з заявою
до відповідача про перерахунок пенсії
з врахуванням суми матеріальної
допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати, але
згідно Листа від 19.06.2014 року № 1070/7-П в
цьому їй було відмовлено.

Як вбачається із заперечень
представника Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва на підставі ч. 1 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» пенсія
обчислюється тільки із заробітної
плати державного службовця, та
складається із посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Також представник
відповідача вказує, що згідно довідки
від 16.06.2014 року матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань немає систематичного характеру,
посилаючись на п. 2.3.3. Інструкції зі
статистики заробітної плати,
відповідно до якого матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом, крім сум,
указаних у п.3.31), відноситься до
заробітної плати, як інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, та є базою для нарахування та
утримання єдиного внеску. Також
зазначає, що матеріальна допомога була
надана у непередбачених (екстрених)
випадках, коли необхідність її
отримання виникла раптово, за умови
подання заяви, а її розмір визначається
адміністрацією підприємства,
обґрунтовуючи це посиланням на п. 14
розділу І Переліку видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170,
згідно якої єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування не
нараховується на матеріальну допомогу
разового характеру, що надається
окремим працівникам у зв'язку із
сімейними обставинами, на оплату
лікування, оздоровлення дітей,
поховання, незалежно від того, скільки
разів на рік працівнику виплачується
зазначена допомога. Представник
відповідача зазначив, що позивачка
звернулася з заявою на призначення
(перерахунок) пенсії 16.06.2014 року, а тому
вказує, що провадити перерахунок,
починаючи з 03.02.2011 року немає законних
підстав.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» право на одержання
пенсії державних службовців мають
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків не менше 25 років, для жінок не
менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

За кожний повний рік роботи
понад 10 років на державній службі
пенсія збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Згідно вимог ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України від 24 березня 1995 року
№108/95-ВР «Про оплату праці»,
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналіз наведених норм вказує на
те, що отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов"язкове державне
пенсійне страхування, враховується в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII
і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13,
21-97а13 відповідно) зазначив, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Висновок касаційного
суду про те, що матеріальна допомога, на
яку нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права:
перевагу було надано положенням
законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо
спірних відносин є загальними. У той же
час перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону № 1788-XII (згідно
постанови Верховного Суду України від
06.11.2013 року №21-350а13).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування правомірності своїх дій
по відмові у перерахунку пенсії
позивача, а тому враховуючи вище
зазначене, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції
України, ст. 37, 37-1 Закону України
«Про державну службу», Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71,
72, 122, 159-163, 167, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов"язати Управління пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
ОСОБА_1 починаючи з 20.12.2013 року з
урахуванням у складі заробітної плати
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати в
розмірі 82 % від сум заробітної плати на
підставі довідки про складові
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи, що подається
для призначення або перерахунку пенсії
від 16.06.2014 року № 9817/03 з урахуванням
проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії цієї постанови.

Суддя: