Справа № 162/716/14-а, 2а-162/98/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.
Справа № 876/8195/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 28.07.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про визнання протиправними дії
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що 02.07.2014 року він звернувся до
відповідача із письмовою заявою про
перерахунок і виплату пенсії з
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань, щомісячної
індексації, які отримані ним перед
зверненням за призначенням пенсії, на
підставі довідки про складові
заробітної плати №646 від 01.07.2014 року.
Однак, відповідач своїм листом №2557/02-10
від 04.07.2014 року повідомив, що включити
до заробітної плати при обчисленні
пенсії як державному службовцю інших
виплат, а саме: матеріальної допомоги
на оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань та
індексації, немає законних підстав,
оскільки зазначені виплати не належать
до інших надбавок, визначених Законом
України «Про державну службу». Вважає
дії відповідача щодо відмови включити
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення
пенсії неправомірними та такими, що
порушують його конституційні права.
Просив позов задоволити.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 28.07.2014 року
позов задоволено частково. Визнано дії
управління Пенсійного фонду України у
Любешівському районі стосовно не
включення ОСОБА_1 до складових
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати -
неправомірними. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
пенсію державного службовця з
урахуванням розміру матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати,
визначених у довідці про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
02.07.2014 року, з урахуванням виплачених
сум. У задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Любешівському районі як одержувач
пенсії за віком з 21.01.2005 року. Пенсію
йому призначено відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу».
Розмір пенсії обчислено згідно довідки
про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
спеціальні звання, надбавка за вислугу
років) №45 від 27.01.2005 року за 24
календарні місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією за період з 01.01.2003
року по 31.12.2004 року.

02.07.2014 року позивач звернулася до
відповідача із письмовою заявою про
проведення перерахунку її пенсії з
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань та
індексації.

Однак, відповідач своїм листом №2557/02-10
від 04.07.2014 року повідомив, що включити
до заробітної плати при обчисленні
пенсії як державному службовцю інших
виплат за період з 01.01.2003 року по 31.12.2004
року, а саме: матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань та
індексації, немає законних підстав,
оскільки зазначені виплати не належать
до інших надбавок, визначених Законом
України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу», в редакції яка
діяла на момент призначення пенсії
заявниці, пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 90 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що,
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про державну службу» передбачено
виплату державним службовцям допомоги
на оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки.

Системний аналіз наведеного дає змогу
зрозуміти, що матеріальна допомога на
оздоровлення, індексація та
компенсація за невикористані дні
відпустки входила до системи оплати
праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція відображена у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у який зазначено, що є
неправильними висновки суду про те, що
оскільки матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, то вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 28.07.2014 року
у справі №162/716/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич