Справа № 495/3803/14-а
Суддя: Алєксєєв В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 495/3803/14-а

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції:
Гайда-Герасименко О.Д.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Алєксєєва В.О.

суддів - Милосердного М.М.,

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Курбатової Д.В.

з участю: ОСОБА_2 та представника
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури - Афанасьєвої Інни
Григорівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 13 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про визнання
бездіяльності прокуратури незаконною,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про зобов'язання провести
перевірку згідно звернення до
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області про
правомірність виплати заробітної
плати за період з 06 грудня 2001 року по 28
травня 2002 року.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 13 червня 2014 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Вирішуючи справу, судом першої
інстанції встановлено, що постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 17 лютого 2012 року по справі
№2а-12409/09/1570, ухвалами Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року по справі
№2-а-12409/09/1570 та Вищого
адміністративного суду України від 18
червня 2013 року по справі №К/9991/46071/12
ОСОБА_2 відмовлено у задоволені
позовних вимог до ДПС в Одеській
області, Білгород-Дністровської ОДПІ
про визнання протиправним та
скасування наказу №908-О від 06 листопада
2009 року, поновлення на посаді та
зобов'язання нарахувати та виплатити
заробітну плату за час вимушеного
прогулу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 листопада 2013 року по
справі №В/800/3991/13 ОСОБА_2 відмовлено у
допуску до провадження Верховного Суду
України адміністративної справи за
заявою про перегляд вищевказаних
судових рішень.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 22 грудня 2004
року, ухвалами Апеляційного суду
Одеської області від 21 квітня 2005 року
та Вищого адміністративного суду
України від 19 лютого 2009 року ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні позовних
вимог до Білгород-Дністровської ОДПІ,
зокрема, про стягнення заробітної
плати за період відсторонення від
роботи з посади першого заступника
начальника Білгород-Дністровської
ОДПІ (з 06 грудня 2001 року по 28 травня 2002
року).

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
прокуратурою не вбачалось підстав для
вжиття заходів прокурорського
реагування з питань, викладених у
зверненні, по яким є рішення суду, що
набрало законної сили, у зв'язку з чим
позовні вимоги є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необхідність відмови у задоволенні
адміністративного позову, однак
вважає, що при вирішенні спірного
питання, суд першої інстанції
правильно застосував норми
матеріального права, але порушив норми
процесуального права, виходячи з
наступного.

При розгляді адміністративного позову
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, суди, відповідно до ч.3 ст. 2
КАС України, перевіряють, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України
"Про прокуратуру" - прокурор розглядає
заяви і скарги про порушення прав
громадян та юридичних осіб, крім скарг,
розгляд яких віднесено до компетенції
суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
апелянт звернувся до
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури щодо представництва його
інтересів в суді з питань
правомірності невиплати заробітної
плати за період відсторонення від
роботи, а саме за період з 06 грудня 2001
року по 28 травня 2002 року.

При цьому, рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 22 грудня
2004 року, ухвалами Апеляційного суду
Одеської області від 21 квітня 2005 року
та Вищого адміністративного суду
України від 19 лютого 2009 року ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні позовних
вимог до Білгород-Дністровської ОДПІ,
зокрема, про стягнення заробітної
плати за період відсторонення від
роботи з посади першого заступника
начальника Білгород-Дністровської
ОДПІ за період з 06 грудня 2001 року по 28
травня 2002 року.

Відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України -
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що за
наявності підстав представництва в
суді громадянина або держави прокурор
має право в порядку, передбаченому
процесуальним законом: звертатися до
суду з позовами (заявами, поданнями);
вступати у справу, порушену за позовами
(заявами, поданнями) інших осіб, на
будь-якому етапі розгляду; ініціювати
перегляд судових рішень, у тому числі у
справі, порушеній за позовом (заявою,
поданням) іншої особи; брати участь у
розгляді справ.

Обираючи форму представництва
прокурор визначає, в чому полягає
порушення або загроза порушення
інтересів держави чи громадянина,
обґрунтовує необхідність їх захисту.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що з питань, які
викладені ОСОБА_2 у зверненні до
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури є рішення Вищого
адміністративного суду України, що
набрало законної сили, у зв'язку з чим
відсутні підстави для вжиття заходів
прокурорського реагування з цього
питання.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає та вважає їх
такими, які ґрунтуються на
неправильному застосування апелянтом
норм матеріального права.

Разом з цим, відповідно до норм п.1 ч.1 ст.
18 КАС України, місцевим загальним судам
як адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Отже, Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
розглянувши спірне питання порушив
правила предметної підсудності та
розглянув спір до державного органу та
його посадової особи, який відповідно
до ч.2 ст. 18 КАС України був підсудний
окружному суду.

З урахуванням викладеного, колегія
судів вважає, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушено норми
процесуального права, що призвело до
вирішення справи неповноважним
складом суду, за таких обставин, судове
рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202
КАС України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови
про відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202,
ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, судова
колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 13 червня 2014 року скасувати.

Винести по справі нову постанову, якою
у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури про визнання
бездіяльності прокуратури незаконною -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:
В.О. Алєксєєв

Суддя:
М.М.
Милосердний

Суддя:
І.Г.
Ступакова