Справа № 760/24182/13-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-619/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року Соломянський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної фінансової інспекції в м.
Києві, заступника начальника Державної
фінансової інспекції в м. Києві
Єфіменка Сергія Миколайовича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначив, що 23 жовтня 2013 року отримав
постанову від 09 жовтня 2013 року, якою
його притягнуто до адміністративної
відповідальності у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

Вважаючи, що відповідачем не дотримано
порядок розгляду справи, враховуючи
відсутність будь-яких підстав
притягнення його до адміністративної
відповідальності, позивач звернувся до
суду з позовом про скасування вказаної
постанови.

Ухвалою суду від 23 липня 2014 року у
якості відповідача у справі було
залучено заступника начальника
Державної фінансової інспекції в м.
Києві Єфіменка Сергія Миколайовича.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
просила позов задовольнити,
посилаючись на викладені у ньому
обставини.

Представники відповідача Державної
фінансової інспекції в м. Києві у
судовому засіданні заперечували проти
позову, вважали його необґрунтованим
та просили у задоволенні позову
відмовити.

Відповідач Єфіменко С.М. у судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про день, час і
місце розгляду справи, а тому суд
вважав за можливе розглядати справу за
його відсутності.

Суд, заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 69 ч. 1 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2013 року
заступник начальника Державної
фінансової інспекції в м. Києві
Єфіменко С.М., розглянувши матеріали
ревізії фінансово-господарської
діяльності Управління культури,
туризму та охорони культурної спадщини
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації, результати
якої задокументовано в акті ревізії
від 16.08.2013 року №04-30/1835 та протоколі про
адміністративне правопорушення від
03.10.2013 року № 26-657/2013, постановив
притягнути позивача за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 164-2 КУпАП, до
адміністративної відповідальності у
вигляді адміністративного штрафу у
розмірі 170 грн.

Як вбачається з даних постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, позивач, перебуваючи
на посаді директора Дитячої музичної
школи №1, допустив порушення
законодавства з фінансових питань,
зокрема, ведення бухгалтерського
обліку з порушенням установленого
порядку, а саме: в період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року видавалися накази щодо
встановлення «доплати за розширення
обсягу роботи» працівникам школи без
закріплення наказом за ними додаткових
обов'язків (не обумовлених трудовими
договорами) по збільшенню обсягу робіт
із зазначенням об'єму додатково
виконуваних функцій чи робіт, що є
порушенням ст. 92 КЗпП України,
постанови Ради Міністрів СРСР «Про
порядок і умови суміщення професій
(посад)» від 04.12.1981 року №1145, п.3
Інструкції Держкомпраці, Мінфіну СРСР
і ВЦРСП «Про порядок і умови суміщення
професій (посад)» від 14.05.1982 року №53-ВЛ
та п. 3.3. Посадової інструкції директора
ДМШ №1 ім. Я.Степового, затвердженої
директором Департаменту культури КМДА.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами
в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, чи
засобами фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з даних постанови, в ній
зазначено про протокол про
адміністративне правопорушення від 03
жовтня 2013 року та акт ревізії від 16
серпня 2013 року.

Частиною 1 статті 164-2 КУпАП передбачено
адміністративну відповідальність за
приховування в обліку валютних
доходів, непродуктивних витрат і
збитків, відсутність бухгалтерського
обліку або ведення його з порушенням
установленого порядку, внесення
неправдивих даних до фінансової
звітності, неподання фінансової
звітності, несвоєчасне або неякісне
проведення інвентаризацій грошових
коштів і матеріальних цінностей,
несвоєчасне подання на розгляд,
погодження або затвердження річного
фінансового плану підприємства
державного сектору економіки та звіту
про його виконання, перешкоджання
працівникам органу державного
фінансового контролю у проведенні
ревізій та перевірок, невжиття заходів
по відшкодуванню з винних осіб збитків
від недостач, розтрат, крадіжок і
безгосподарності.

Позивач у позовній заяві стверджував,
що вимоги щодо ведення бухгалтерського
обліку ним не порушувалися, а
відсутність додаткових наказів щодо
закріплення за працівниками школи
додаткових обов'язків (не обумовлених
трудовими договорами) по збільшенню
обсягу робіт із визначенням об'єму
додатково виконуваних функцій чи робіт
не може розглядатися як порушення
ведення бухгалтерського обліку або
внесення неправдивих даних до
фінансової звітності, оскільки такий
наказ не являється первинним
документом, на підставі якого можуть
бути одержані або видані кошти, та не
фіксує факту проведення господарської
операції, а носить трудовий характер.

Разом з тим, як вбачається з даних акту
ревізії та пояснень представника
позивача у судовому засіданні, накази
щодо доручення працівникам додаткових
обов'язків по збільшенню обсягу робіт
із зазначенням об'єму додатково
виконуваних функцій чи робіт не
видавалися, всупереч положенням ст. 92
КЗпП України, постанови Ради Міністрів
СРСР «Про порядок і умови суміщення
професій (посад)» від 04.12.1981 року №1145, п.3
Інструкції Держкомпраці, Мінфіну СРСР
і ВЦРСП «Про порядок і умови суміщення
професій (посад)» від 14.05.1982 року №53-ВЛ.

Посадовою інструкцією директора ДМШ №1
ім. Я.Степового, затвердженою
директором Департаменту культури КМДА,
визначено, що посадовим обов'язком
директора є контроль за
фінансово-господарською діяльністю
закладу.

Пунктом 6 статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
керівник підприємства зобов'язаний
створити необхідні умови для
правильного ведення бухгалтерського
обліку, забезпечити неухильне
виконання всіма підрозділами, службами
та працівниками, причетними до
бухгалтерського обліку, правомірних
вимог бухгалтера щодо дотримання
порядку оформлення та подання до
обліку первинних документів.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності
позивача за ч.1 ст. 164-2 КУпАП є законною
та обґрунтованою, а тому підстав для її
скасування та закриття справи не
вбачається.

За таких обставин позов не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 69, 70, 71, 160, 163 КАС України, ст.ст.
164-2, 247, 251, 258, 283 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

У позові ОСОБА_1 до Державної
фінансової інспекції в м. Києві,
заступника начальника Державної
фінансової інспекції в м. Києві
Єфіменка Сергія Миколайовича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Л.І. Кізюн