Справа № 804/16052/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестмаш» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-
01.10.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестмаш» (надалі -
позивач) звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.06.2014 р.
Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що вважає зазначене податкове
повідомлення-рішення незаконним та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
не ґрунтується на законі та прийняте
податковим органом без достатніх на те
Позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності у порядку
письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи. Заперечень проти
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Частиною 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
«Іззетов проти України», «Пискал проти
України», «Майстер проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 05.06.2014 р.
податковим органом проведено невиїзну
документальну перевірку податкової
звітності з податку на прибуток
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестмаш» (), за результатами якої складено
Акт №1548/152/31958537 (надалі - Акт перевірки).
Перевіркою встановлено порушення пп.
16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України та Наказу ДПС України
№1171 від 21.12.2012 р. (внесено зміни Наказом
Міністерства доходів і зборів від
22.11.2013 р. № 698), якими визначено обов'язок
платника податку сплачували узгоджену
суму авансових внесків з податку на
прибуток у розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за 9 місяців 2012 р. та у розмірі
1/12 податку на прибуток, нарахованого у
податковій звітності за 2012 р.,
встановлено, що підприємством
несвоєчасно сплачено узгоджену суму
авансових внесків протягом строку,
визначених законодавством.
В Акті перевірки вказано, що позивачем
сплачено грошове зобов'язання згідно
податкової декларації з податку на
(терміном сплати до 11.03.2014 р.) з
На підставі Акту перевірки було
повідомлення-рішення від 23.06.2014 р.
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток та зобов'язано сплатити штраф
у розмірі 10% від несплачених
обов'язкових платежів у розмірі 117895,40
Не погоджуючись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням, 27.06.2014 р.
позивач подав скаргу до Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, за
результатами розгляду якої податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін, скаргу платника без задоволення
(рішення Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 18.08.2014 р. №5747/10/04-36-10-08-09).
З приводу встановлених порушень суд
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.
Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України -
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.
Згідно пп.16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим же Кодексом та
законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України, крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.
За приписами п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно до абз. 9 п. 57.1 ст.57
Податкового кодексу України у складі
річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
Згідно із п. 87.1. ст. 87 Податкового
Кодексу України джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.
При цьому відповідно до п. 126.1 ст. 126
Податкового кодексу України у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
Законом України від 05.07.2012 р. № 5083-VI «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо державної податкової
служби та у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи в Україні»
(надалі - Закон № 5083) передбачено,
зокрема, сплату авансових внесків з
податку на прибуток підприємств,
починаючи з 01.01.2013 р.
Так, Законом № 5083 доповнено п. 2
підрозділу 4 розділу XX Податкового
кодексу України, яким передбачено, що
платники податку на прибуток
підприємств, які починаючи з 2013 року
подають річну податкову декларацію
відповідно до п. 57.1 ст. 57 Кодексу,
сплачують у січні - лютому 2013 року
авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.
Відповідно до Змін до бюджетної
класифікації, які затверджені наказом
Міністерства фінансів України від
17.01.2013 року № 19 класифікацію доходів
бюджету, затверджену наказом
Міністерства фінансів України від 14
січня 2011 року № 11 "Про бюджетну
класифікацію" було доповнено, зокрема,
позицією - 11024000 «Авансові внески з
податку на прибуток приватних
Відповідно п. 33.3 ст.33 Податкового
кодексу України базовий податковий
(звітний) період, це період, за який
платник податків зобов'язаний
здійснювати розрахунки податків,
подавати податкові декларації (звіти,
розрахунки) та сплачувати до бюджету
суми податків та зборів, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, коли
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податку.
Отже, згідно п. 2 підрозділу 4 Розділу XX
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, п.33.3
ст. 33 та ст.34 Податкового кодексу
України, авансові внески у 2013 році
сплачуються в порядку і в терміни, які
встановлені для місячного податкового
ТОВ «Інвестмаш» є платником податків
та знаходиться на обліку в Державній
податковій інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська з 02.04.2002 р.
Відповідно до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 2013
р. від 03.03.2014 р. податок на прибуток від
діяльності, що не підлягає
патентуванню становив 1 180 793 грн., однак
в даній податковій декларації
підприємство не вказало зменшення
нарахованої суму податку.
14.03.2014 р. позивач подав уточнену
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємства за 2013 р., де
вказав, що податок на прибуток від
діяльності, що не підлягає
патентуванню становить 1 180 793 грн.,
зменшення нарахованої суми податку
становить 1 384 958 грн. Дана сума є
сукупність сплачених авансових
Самостійно задекларовані зобов'язання
ТОВ «Інвестмаш» сплачені впродовж 2013
р., що підтверджується наступними
платіжними дорученнями: № 232 від 11.02.2013
р. авансовий платіж становив 114 500,00 грн.;
№ 523 від 20.03.2013 р. авансовий платіж
становив 115 602,00 грн.; № 588 від 28.03.2013 р.
авансовий платіж становив 45 000,00 грн.;
платіжне доручення № 792 від 24.04.2013 р.
авансовий платіж становив 70 602,00 грн.; №
990 від 27.05.2013 р. авансовий платіж
становив 50 000,00 грн.; № 16 від 27.05.2013 р.
авансовий платіж становив 65 602,00 грн.; №
1180 від 19.06.2013 р. авансовий платіж
становив 20 000,00 грн.; № 1208 від 26.06.2013 р.
авансовий платіж становив 95 602,00 грн.; №
1410 від 29.07.2013 р. авансовий платіж
становив 115 602,00 грн.; № 1598 від 28.08.2013 р.
авансовий платіж становив 115 602,00 грн.; №
1755 від 25.09.2013 р. авансовий платіж
становив 115 602,00 грн.; № 1783 від 30.09.2013 р.
авансовий платіж становив 30 000,00 грн.; №
1972 від 29.10.2013 р. авансовий платіж
становив 85 602,00 грн.; № 2271 від 27.11.2013 р.
авансовий платіж становив 115 602,00 грн.; №
2292 від 28.11.2013 р. авансовий платіж
становив 55 000,00 грн.; № 2484 від 24.12.2013 р.
авансовий платіж становив 60 602,00 грн.; №
70 від 17.01.2013 р. авансовий платіж
становив 114500,00 грн.
Загальна сума сплачених податків за 2013
р. з урахуванням залишку, становить 1 384
Відповідно до Акту звірки від 26.06.2014 р.
№ 9250-20 протягом 2013 р. будь-якого боргу
за ТОВ «Інвестмаш» не має. На кінець 2013
р. рахується переплата.
Суд вважає за необхідне зазначити, що
згідно Акту перевірки встановлено
несвоєчасну сплату узгоджених сум
авансових внесків протягом строку
визначених законодавством. Однак,
повідомлення-рішення підприємство
зобов'язано сплатити штраф за
порушення граничного строку сплати
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств.
Таким чином, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення суперечить
висновкам Акту перевірки.
З даного приводу відповідачем пояснень
Таким чином, враховуючи сплату
підприємством авансових внесків
згідно чинного законодавства,
застосування штрафу до підприємства
згідно оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення є неправомірним.
Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до положень ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. У
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».
Відповідачем належним чином не
доведено правомірність винесеного
податкового повідомлення-рішення.
Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які свідчать про обґрунтованість
За наведених обставин у сукупності,
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестмаш» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестмаш» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 23.06.2014 р.
В порядку розподілу судових витрат
стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестмаш» судовий
збір в розмірі 235,80 грн. (двісті тридцять
п'ять грн. 80 коп.).
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 13.10.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун