Справа № 2а-2156/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/18084/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 липня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року

у справі № 2а-2156/10/2670

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва

про визнання недійсним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва
(далі - відповідач) про визнання
недійсним рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій № /0
від 09 лютого 2009 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 липня 2010 року позовні вимоги
задоволено. Визнано недійсним рішення
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /0 від 09 лютого 2009 року.
Судові витрати в сумі 3,40 грн.
присуджено на користь суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 за рахунок Державного
бюджету України.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 липня 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 липня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
провела планову виїзну перевірку
дотримання вимог чинного
законодавства з питань оподаткування
громадянки - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 за період з 01 жовтня
2005 року по 30 вересня 2008 року, за
результатами якої був складений акт №
172/1740/НОМЕР_1 від 29 грудня 2008 року.

За висновками акти перевірки позивачем
були порушені, зокрема, вимоги пунктів
1, 3, 5 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», які полягали у здійсненні
суб'єктом підприємницької діяльності у
2 кварталі 2008 року розрахункових
операцій за готівкові кошти без
застосування реєстратора
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на суму 65000,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано,
що у 2 кварталі 2008 року суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 отримала дохід у сумі 65000,00
грн. від надання нею ТОВ
«Родовід-Галерея»
інформативно-консультаційних послуг з
питань комерційної діяльності та
управління підприємством згідно
договору № 20 від 20 грудня 2007 року, про
що зроблено запис у книзі обліку
прибутку та витрат. При цьому, у акті
перевірки також було вказано, що згідно
декларації про доходи, одержані з 01
січня 2008 року по 31 грудня 2008 року ОСОБА_1
не задекларувала отримання нею
будь-яких доходів.

На вказаний акт перевірки позивачем
були подані заперечення.

09 лютого 2009 року ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва на підставі вказаного
акту перевірки прийняла рішення №
/0, яким на підставі пункту 1 статті
17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 325000,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що статтею 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» передбачено
випадки, коли реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються,
з урахуванням того, що рішенням
Господарського суду міста Києва від 16
лютого 2010 року у справі № 12/69, яке
набрало законної сули, було
встановлено, що ТОВ «Родовід-Галерея»
не виконало своїх зобов'язань перед
суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 щодо оплати
вартості консультаційних послуг у
розмірі 65000,00 грн. згідно договору № 20
від 20 грудня 2007 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що реєстратори
розрахункових операцій застосовуються
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності або
юридичними особами (їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами) (далі - суб'єкти
підприємницької діяльності), які
здійснюють операції з розрахунків в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, а також
уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі-продажу
іноземної валюти. Встановлення норм
щодо застосування або незастосування
реєстраторів розрахункових операцій в
інших законах не допускається.

Відповідно до пунктів 1, 3, 5 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій, що включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, з додержанням
встановленого порядку їх застосування;
у разі незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, проводити
розрахунки з використанням книги
обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через
електронні системи прийняття ставок,
що контролюються у режимі реального
часу Державним казначейством України.

Разом з цим, статтею 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено випадки, коли реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються,
зокрема, якщо в місці отримання товарів
(надання послуг) операції з розрахунків
у готівковій формі не здійснюються
(оптова торгівля тощо) (пункт 12
наведеної статті Закону).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, рішенням
Господарського суду міста Києва від 16
лютого 2010 року у справі № 12/69 за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
ТОВ «Родовід-Галерея» про стягнення
65000,00 грн., яке набрало законної сули,
було встановлено, що ТОВ
«Родовід-Галерея» не виконало своїх
зобов'язань перед суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 щодо оплати вартості
консультаційних послуг у розмірі 65000,00
грн. згідно договору № 20 від 20 грудня 2007
року, у зв'язку з чим суд вирішив
стягнути з ТОВ «Родовід-Галерея» на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 65000,00 грн. (арк. справи 60). 29
березня 2010 року був виданий наказ на
примусове виконання рішення
Господарського суду міста Києва від 16
лютого 2010 року у справі № 12/69 (арк.
справи 61).

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про
неправомірність застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
згідно оспюваного рішення.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 липня 2010 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 липня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна