Справа № 812/5576/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/48262/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Євромедіаправо» (далі - Товариство ) на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 вересня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства до Луганської
митниці (далі - Митниця),

про визнання незаконною та скасування
картки відмови, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року Товариство звернулося
до суду з адміністративним позовом про
визнання незаконною та скасування
картки відмови Митниці № 702150503/2013/00014
від 17 червня 2013 року.

На обґрунтування позову зазначило, що
фактично було здійснене безоплатне
міжнародне перевезення товарів в
комерційних цілях, транспортний засіб
марки Вольво S - 40 р.н. НОМЕР_1, 2007 року
випуску є транспортним засобом
комерційного використання, який
Товариство тимчасово ввозило, згідно
норм Стамбульської Конвенції, в
Україну з метою виконання комерційних
завдань, викладених у Статуті та наказі
Товариства за № 10 ЕД від 17 червня 2013
року.

25 липня 2013 року постановою Луганського
окружного адміністративного суду,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04 вересня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суди попередніх
інстанції зазначили, що транспортний
засіб марки Вольво S - 40, належить ЗАТ
«Білевро (Литва), 30 травня 2013 року він
переміщувався через митний кордон
України представником зазначеного
підприємства - ОСОБА_2, яким надано
підтвердження повноважень на
тимчасове користування.

Однак, комерційне перевезення осіб та
товарів зазначеним транспортним
засобом не здійснювалось, що
обґрунтовує віднесення Вольво S - 40 до
категорії транспортного засобу
особистого користування, який
перебуває у тимчасовому користуванні
громадянина ОСОБА_2

Товариство звернулося із касаційною
скаргою про скасування постанови
Луганського окружного
адміністративного суду та ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про задовольнити
позов, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 17 червня 2013 року
ОСОБА_2 на територію України тимчасово
ввіз транспортний засіб марки Вольво S -
40.

Для здійснення митного оформлення
зазначеного транспортного засобу
ОСОБА_2 надав Митниці свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 від 6 квітня 2012 року; паспорт
НОМЕР_3 від 14 квітня 2006 року; наказ ЗАТ
«Білевро» № 115 від 17 червня 2013 року;
наказ ТОВ «Євромедіаправо» № 10/ЗЕД від
17 червня 2013 року (далі - Наказ від 17
червня 2013 року); договір доручення №11
ЕУ від 17 червня 2013 року (далі - Договір
від 17 червня 2013 року); акт
передачі-приймання автомобіля від 17
червня 2013 року; акт передачі-приймання
комп'ютерного обладнання та буклетів
від 17 червня 2013 року; виписку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців ТОВ
«Євромедіаправо»; витяг з
реєстраційних документів (статуту)
юридичної особи щодо Товариства.

При перетині кордону у транспортному
засобі знаходився - персональний
комп'ютер «Самсунг» (письмово не
декларувався) і як вказує Товариство
здійснювалось перевезення обладнання,
що належить ТОВ «Євромедіаправо»,
вартість якого не перевищує 100 Євро.

17 червня 2013 року Митниця відмовила у
пропуску через митний кордон України
зазначеного транспортного засобу,
оскільки документи на підтвердження
його використання у комерційних цілях
не були надані, складена картка відмови
у прийнятті митної декларації №
702150503/2013/004, у якій зазначена причина
відмови у пропуску через митний кордон
України, а також роз'яснено вимоги,
виконання яких забезпечить можливість
пропуску транспортного засобу через
митний кордон України.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного
кодексу України митний контроль -
сукупність заходів, що здійснюються
митними органами в межах своїх
повноважень з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи,
міжнародних договорів України,
укладених у встановленому законом
порядку.

Згідно з п. 59 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу
України транспортні засоби
комерційного призначення - будь-яке
судно (у тому числі самохідні та
несамохідні ліхтери та баржі, а також
судна на підводних крилах), судно на
повітряній подушці, повітряне судно,
автотранспортний засіб (моторні
транспортні засоби, причепи,
напівпричепи) чи рухомий склад
залізниці, що використовуються в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
разом з їхніми звичайними запасними
частинами, приладдям та устаткуванням,
а також мастилами та паливом, що
містяться в їхніх звичайних баках
упродовж їхнього транспортування
разом із транспортними засобами
комерційного призначення.

Відповідно до п. 60 ч. 1 ст. 4 Митного
кодексу України транспортні засоби
особистого користування - наземні
транспортні засоби товарних позицій
8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни),
8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них
товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД,
плавучі засоби та повітряні судна, що
зареєстровані на території
відповідної країни, перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться цим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію виключно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або безоплатно.

Згідно з ст. 103 Митного кодексу України
тимчасове ввезення - це митний режим,
відповідно до якого іноземні товари,
транспортні засоби комерційного
призначення ввозяться для конкретних
цілей на митну територій України з
умовним повним або частковим
звільненням від оподаткування митними
платежами та без застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності і
підлягають реекспорту до завершення
встановленого строку без будь-яких
змін, за винятком звичайного зносу в
результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 189 Митного
кодексу України транспортні засоби
комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Тимчасове ввезення транспортних
засобів комерційного призначення на
митну територію України допускається
за умови, що такі транспортні засоби не
використовуватимуться для внутрішніх
перевезень на митній території
України.

Відповідно до статті 9 Конституції
України чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Згідно з п. «а» ст. 1 Конвенції тимчасове
ввезення (далі - Конвенція) митний
режим, який дозволяє приймати на, митну
територію певні товари (у тому числі
транспортні засоби), умовно звільнені
від ввізного мита і податків, без
застосування заборон чи обмежень
економічного характеру на ввезення;
такі товари (у тому числі транспортні
засоби) мають ввозитися з визначеною
метою і призначатися для подальшого
вивезення у встановлений термін, та не
піддаватися змінам, за винятком
нормального зниження їхньої вартості
(амортизації) внаслідок їхнього
використання.

Відповідно до п. «в» ст. 1 додатку С
до Конвенції до якої Україна
приєдналась відповідно до Закону
України «Про приєднання України до
Конвенції про тимчасове ввезення»
«комерційне використання» - платне
перевезення осіб або промислове чи
комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 додатку С до Конвенції
подальше вивезення транспортних
засобів комерційного використання
відбувається відразу ж після
закінчення транспортних операцій, для
яких вони були ввезені.

Таким чином, визнання
автотранспортного засобу (у тому числі
легкового) як транспортного засобу
комерційного використання можливо
виключно за умови його використання
для платного перевезення осіб або
промислового чи комерційного платного
або безоплатного перевезення вантажів,
що повинно підтверджуватись договором
про перевезення товарів, осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 335 Митного
кодексу України визначений перелік
документів та відомостей, які
перевізник (декларант, уповноважена
ним особа) надають митному органу при
перевезені товарів автомобільним
транспортом.

Згідно ст. 277 Митного кодексу України
об'єктами оподаткування митом ж
товари, митна вартість яких перевищує
еквівалент 100 Євро, що ввозяться на
митну територію України, крім випадків
передбачених ст. 234 Митного кодексу
України

Суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано зазначили, що Товариство
при ввезенні транспортного засобу на
територію України не надало доказів
перевезення товару у розумінні
вищенаведених положень Митного
кодексу України.

Митниця обґрунтовано відмовила
Товариству у прийнятті митної
декларації та застосуванні режиму
тимчасового ввезення такого
транспортного засобу у відповідності
до норм Конвенції та Митного кодексу
України, оскільки транспортний засіб
марки Вольво S - 40 не є
транспортним засобом комерційного
використання.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євромедіаправо» відхилити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Юрченко
В.П.