Справа № 266/3518/14-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.Справа № 266/3518/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м.
Маріуполя на постанову Приморського
районного суду м. Маріуполя від
28.08.2014р. по справі № 266/3518/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м.
Маріуполя

про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
щомісячного підвищення до пенсії як
дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

06.08.14 року позивач звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя від 28.08.2014 року
задоволено частково позов. Визнано
протиправною бездіяльність та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Маріуполя провести ОСОБА_1 нарахування
та виплату щомісячної доплати до
пенсії в розмірі на 30% мінімальної
пенсії за віком , з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 06
лютого 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на неврегульованість на
законодавчому рівні механізму та умов
виплати допомоги особам, які мають
статус "дитина війни", прийняття
оскаржуваної постанови з порушенням
норм бюджетного законодавства України
та ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", що призвело до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст.
183-2 КАС України вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції
обґрунтовано встановлено, що позивач
відповідно до ст.1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" є
дитиною війни та за приписами ст.6 цього
закону має право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
судом правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету України.

Колегія суддів зазначає, що Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» не передбачено обмежень щодо
застосування ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", а тому
позовні вимоги позивача щодо
здійснення перерахунку та виплати
пенсії з підвищенням на 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" з 01 січня 2014 року є
обгрунтованими.

При цьому, посилання відповідача на
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1381 від 28.12.2011 року є необґрунтованими,
оскільки застосування зазначеної
постанови було розраховано на
бюджетний період 2011-2013 бюджетних років.

Також, колегія суддів, вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано не взяв
до уваги положення ч. 3 ст. 28 зазначеного
Закону, з якої випливає, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом 1 частини 1 цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії, встановленої
ст. 46 Конституції України та права на
отримання доплати до пенсії,
передбаченої ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів вважає безпідставним
посилання відповідача на відсутність
коштів щодо забезпечення виплат
зазначеної доплати до пенсії, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст. 46
Конституції України та зазначеною
нормою Закону.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, а тому не
вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя
залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м. Маріуполя від 28.08.2014р. по справі №
266/3518/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді (підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С.