Справа № К/9991/28743/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/28743/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Харківського
апеляційного адміністративного суду
про визнання дій неправомірними, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Харківського апеляційного
адміністративного суду (далі Суд) про
визнання дій відповідача, а саме не
роз'яснення судового рішення,
неправомірними.

Як на підставу для задоволення позову,
посилався на порушення судом норм
процесуального закону, що призвело до
порушення його права на оскарження
судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27
квітня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2011 року у відкритті
провадження у адміністративній справі
відмовлено на підставі пункту 1
частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права просить ухвалені
ними судові рішення скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження
суди, на підставі наявних у справі
даних встановили і правильно виходили
з того, що цей спір не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Так, у відповідності до частини 2 статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

При цьому, згідно положень пункту 1
частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

А пунктом 7 частини 1 цієї ж статті
встановлено, що суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

За приписами статті 124 Конституції
України правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами.
Делегування функцій судів, а також
привласнення цих функцій іншими
органами чи посадовими особами не
допускаються.

Також, правосуддя здійснюють
професійні судді та, у визначених
законом випадках, народні засідателі і
присяжні (стаття 127 Конституції
України).

Водночас, відповідно до частини 1
статті 4 Кодексу адміністративного
судочинства України правосуддя в
адміністративних справах здійснюється
адміністративними судами.

Отже, адміністративні суди і судді, при
розгляді справ, здійснюють правосуддя,
а не владні управлінські функції, а
тому не є суб'єктами владних
повноважень у розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
і не можуть виступати в якості
відповідачів в адміністративних
справах.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, така подана у зв'язку з
порушенням адміністративним судом, на
думку позивача, порядку розгляду його
заяви про роз'яснення судового рішення,
тобто предметом позову є дії
(бездіяльність) адміністративного суду
під час здійснення ним правосуддя.

Таким чином, Харківський апеляційний
адміністративний суд не може бути
відповідачем в адміністративній
справі, оскільки при розгляді
адміністративних справ не здійснює
владних управлінських функцій на
основі законодавства і не є суб'єктом
владних повноважень.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи викладене, висновки судів
про наявність підстав для відмови у
відкритті провадження ґрунтуються на
правильному застосуванні норм
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків судів не
спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 27 квітня
2010 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало