Справа № 826/3297/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/33697/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Левіної А. А.,

за участю: порзивача - ОСОБА_4,

представника відповідача -
Міністерства юстиції України - Уса Д. М.,

представника відповідача - Державної
реєстраційної служби України - Куделі
Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 лютого 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства юстиції України,
Державної реєстраційної служби
України, треті особи: Політична партія
"Справедлива Україна", Голова Ради
Політичної партії "Справедлива
Україна" Дьяченко Степан Архипович про
визнання неправомірним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Міністерства юстиції України,
Державної реєстраційної служби
України, в якому, з урахуванням
змінених позовних вимог, просив:
визнати неправомірним та скасувати
наказ Міністерства юстиції України від
01 жовтня 2010 року про зміни у складі
керівних органів та внесення змін до
реєстру політичних партій України щодо
визнання головою Політичної партії
«Справедлива Україна» Дьяченка С. А.;
зобов'язати відповідача-1 внести зміни
до реєстру політичних партій України,
зазначивши головою ради Політичної
партії «Справедлива Україна»
ОСОБА_4

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 лютого 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22
травня 2014 року, в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

Заперечень на касаційну скаргу не
надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, представників відповідачів,
перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково.

Судами встановлено, що 10 серпня 2010 року
відбувся Позачерговий з'їзд
Політичної партії «Справедлива
Україна», на якому вирішено виключити
зі складу Ради ОСОБА_4 - голову Ради
Партії, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На засіданні Ради Політичної партії
«Справедлива Україна», яке відбулось
10 серпня 2010 року вирішено
обрати Головою Ради Політичної партії
«Справедлива Україна» Дьяченка С. А.

У зв'язку зі зміною складу Ради
Політичної партії «Справедлива
Україна» на виконання вимог Закону
України «Про політичні партії в
Україні» Політична партія "Справедлива
Україна" звернулась до Міністерства
юстиції України із заявою, якою
повідомлено про проведення 10 серпня 2010
року Позачергового з'їзду Політичної
партії «Справедлива Україна», де
внесені зміни до складу її статутних
органів та місцезнаходження.

Вказана заява отримана Міністерством
юстиції України 27 серпня 2010 року та
зареєстрована за вхідним номером
14404-0-33-10.

Наказом Міністерства юстиції України
від 20 серпня 2010 року № 2211/5 на підставі
рішень позачергового з'їзду Політичної
партії «Справедлива Україна» та Ради
Партії від 10 серпня 2010 року взято
до відома інформацію про зміни у складі
керівних органів та видачу дублікатів
статуту та свідоцтва про реєстрацію
Політичної партії «Справедлива
Україна».

Міністерство юстиції України
повідомив Політичну партію
«Справедлива Україна» про видання
вказаного наказу листом від 21 вересня
2010 року № 13456-0-33-10-32 та розмістив
інформацію про зміни у складі керівних
органів Політичної партії
«Справедлива Україна» на офіційному
сайті Міністерства юстиції України 01
жовтня 2010 року.

Не погоджуючись з наказом Міністерства
юстиції України, позивач заявив цей
позов.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, щодо відсутності підстав
для задоволення позову.

Колегія суддів вважає висновки судів
першої та апеляційної інстанцій
передчасними, виходячи з такого.

Провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя
після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Згідно із ч.ч. 1 - 3 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Наслідки пропуску цих строків
встановлені ст. 100 КАС України,
відповідно до якої адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Така редакція цієї статті характеризує
її як норму процесуального права.

Отже, аналіз наведеної вище редакції ч.
1 ст. 100 КАС дає підстави вважати, що суд
має можливість самостійно, на свій
розсуд, застосувати наслідки пропуску
строку звернення до суду.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернувся з позовом до суду 26
березня 2013 року, тоді як спірний наказ
Міністерством юстиції України
прийнятий і оприлюднений на офіційному
веб-сайті 01 жовтня 2010 року.

Проте строк звернення до
адміністративного суду обмежено ст. 99
КАС України. З урахуванням положень
цієї статті належним способом захисту
порушеного права є, зокрема, звернення
до суду з даними позовом в межах строку,
встановленого ст. 99 КАС України.

Між тим, розглядаючи справу по суті,
суди першої та апеляційної інстанцій
не дали оцінку позовним вимогам в
аспекті наслідків пропуску строку
звернення до суду.

Водночас, під час розгляду даної справи
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року давалась оцінка поважності
пропуску такого строку.

Так, суд у цій ухвалі вказав, що
оскаржуване рішення прийнято в
протиправний спосіб, зокрема за
відсутності кворуму на прийняття цього
рішення, а відтак зазначена обставина
не могла бути відома позивачу у жовтні
2010 року. Тобто позивач не знав про
підставу прийняття оскаржуваного
рішення.

Стаття 99 КАС України визначає, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод (стаття 2,
пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України).

Зміст цих статей треба розуміти так, що
порушення прав особи, яка звернулась на
свій захист, починається з дня
прийняття відповідного рішення,
вчинення дії чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, тобто
сам факт прийняття оскаржуваного
рішення, вчинення дії чи бездіяльності
є початком відраховування строку
звернення до суду в межах ст. 99 КАС
України.

Умова, на якій підставі прийнято
оскаржуване рішення, не може бути
обставиною, яка залежить від факту,
який відбувся, - прийняття
оскаржуваного рішення, а відтак це не
впливає на наслідки поважності
пропуску шестимісячного строку
звернення до суду.

Таким чином наявність відомого
позивачу юридичного факту як, зокрема,
прийняття оскаржуваного рішення є
достатньою підставою вважати, що особа
повинна була дізнатися про порушення
свого права саме на протязі шести
місяців з дня публікації.

Згідно із ч. 3 ст. 162 КАС України якщо в
ході судового розгляду справи суд
встановить, що провадження у справі
відкрито за позовною заявою, поданою з
пропущенням установленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, або викладений в ухвалі про
відкриття провадження у справі
висновок суду про визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

Враховуючи викладене, справа підлягає
направленню до суду першої інстанції
на новий розгляд для надання оцінки
пропуску строку звернення позивача до
адміністративного суду в розрізі
причини його поважності.

Таким чином тільки за умови
встановлення судами таких обставин
можна дійти обґрунтованого висновку
про правомірність прийнятого
оскаржуваного рішень відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 лютого 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: