Справа № 369/331/14-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/331/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

18.02.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ
Теребовлянського РВ УДАІ УМВС в
Тернопільській області, старшого
державтоінспектора ВДАІ
Теребовлянського РВ Лучка А.Б. про
визнання недійсною постанови та її
скасування,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
адміністративним позовом до ВДАІ
Теребовлянського РВ УДАІ УМВС в
Тернопільській області, старшого
державтоінспектора ВДАІ
Теребовлянського РВ Лучка А.Б. про
визнання недійсною постанови та її
скасування.

Свої позовні вимоги позвиач
мотивував тим, що 4 січня 2014 року, він
ОСОБА_1, рухався автомобілем Міцубіші
Лансер д.н. НОМЕР_1 у с. Варваринці
Теребовлянського район Тернопільської
області і був зупинений старшим
державним інспектором ВДАІ
Теребовлянського РВ Тернопільської
області старшим лейтенантом міліції
Лучка Андрієм Богдановичем. Лучка А.Б.
повідомив позивачу що він керував
автомобілем поза межами населеного
пункту не використовуючи ближнє світло
фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил
дорожнього руху України, за що
передбачена відповідальність згідно з
ч. 2 ст. 122 Кодексу про адміністративні
правопорушення України.

Лучка А.Б. склав протокол про
адміністративне правопорушення серія
АА2 № 126932 від 04.01.2014 р. і постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серія ВО1 № 206013 від
04.01.2014 р.

Позивач вважав, що вказане вище
постанова в справі про адміністративне
правопорушення серія ВО1 № 206013 від
04.01.2014 р. винесена незаконно,
упереджено, з грубим порушенням
порядку розгляду справи про
адміністративне правопорушення та
норм КУпАП, що призвело до незаконного
притягнення його до адміністративної
відповідальності та накладення
адміністративного стягнення, оскільки
відповідач мав притягнути позивача до
відповідальності саме за ст. 125 КУпАП.
Але відповідач невірно кваліфіковано
дії позивача та помилково притягнуто
позивача до відповідальності за ч. 2 ст.
122 КУпАП, а не за ст. 125 КУпАП, що є прямим
порушенням принципу законності,
встановленого ст. 7 КУпАП.

Позивач просив постанову у справі про
адміністративне правопорушення
визнати недійсною та скасувати, а
справу про адміністративне
правопорушення щодо нього закрити, за
відсутністю у його діях складу такого
правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив позов
задоволити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились,про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2014 о 13 год. 00
хв. старшим інспектором ВДАІ
Теребовлянського РВ УДАІ УМВС в
Тернопільській області Лучко А.Б. було
складено щодо ОСОБА_1 протокол про
адміністративне правопорушення Серії
АА2 № 126932, відповідно до якого 04.01.2014
року о 12.50 год. ОСОБА_1 керуючи
автомобілем Mitsubishi Lancer (НОМЕР_1) на 105 км
автодороги Буча-Тернопількеруав
автомобілем поза межами населеного
пункту не користуючись ближнім світлом
фар, чим порушив вимоги п. 9.8 правил
дорожнього руху, за що передбачена ч. 2
ст. 122 КУпАП

Відповідно до вказаного протоколу
позивачу було роз'яснено його права та
обов'язки, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП, і
повідомлено, що розгляд
адміністративної справи відбудеться 04
січня 2014 року о 13 год. 05 хв. на місці

У даному протоколі позивач залишив
пояснення, що не погоджується з
протоколом про адміністративне
правопорушення.

Зважаючи на викладене, постановою
від 04.01.2014 р. серія ВО1 № 206013 інспектором
ВДАІ Теребовлянського РВ УДАІ УМВС в
Тернопільській області Лучко А.Б. було
винесено щодо ОСОБА_1 постанову в
справі про адміністративне
правопорушення, якою позивача визнано
винним в скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 2 с. 122
КУпАП і накладено на нього стягнення у
вигляді штрафу у сумі 500 грн.

Для вирішення даного спору суд
вважає за необхідне проаналізувати
наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КпАП України
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно п. 9.8. Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306,
під час руху механічних транспортних
засобів у світлу пору доби з метою
позначення транспортного засобу, що
рухається, ближнє світло фар повинно
бути увімкнене: З 1 жовтня по 1 травня на
всіх механічних транспортних засобах
поза населеними пунктами повинні бути
ввімкнені денні ходові вогні, а в разі
їх відсутності в конструкції
транспортного засобу - ближнє світло
фар.

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Статтею 254 КпАП України визначено, що
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У ст. 256 КпАП України вказано, що у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП
України постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
адміністративний суд має право у разі
задоволення адміністративного позову
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Зважаючи на вище викладені
обставини та вимоги чинного
законодавства, суд приходить до
наступних висновків що відповідач по
справі діяв в межах передбачених
законодавством Укрїани, судом не
вбачається ознак неправомірності дій
інспектора ВДАІ Теребовлянського РВ
УДАІ УМВС в Тернопільській області
Лучко А.Б., оскільки позивач не надав
суду доказів, які б спростовували факт,
зафіксований у протоколі про
адміністративні правопорушення, на
підставі якого було прийнято
оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене вище та
керуючись ст.ст. 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256,
283,287-289 КпАП України, ст.ст. 9-12, 69, 71, 86,
158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДАІ
Теребовлянського РВ УДАІ УМВС в
Тернопільській області, старшого
державтоінспектора ВДАІ
Теребовлянського РВ Лучка А.Б. про
визнання недійсною постанови та її
скасування - відмовити.

Постанова суду оскарженню не
підлягає відповідно до положень ч. 2 ст.
171-2 КАС України.

Суддя:
Дубас
Т.В.