Справа № 825/1335/13-а
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1335/13-а

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача
ОСОБА_3, прокурора відділу прокуратури
м. Чернігова Коляда Ю.О., представника
органу опіки та піклування Деснянської
районної у м. Чернігові ради Тарарака
О.І., 3-тьої особи: ОСОБА_6, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та в інтересах їх
неповнолітньої дитини ОСОБА_7 до
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, 3-тя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: орган опіки та
піклування Деснянської районної у м.
Чернігові ради, 3-тя особа, яка не
заявляє самостійних вимог предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_6
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та в інтересах їх
неповнолітньої дитини ОСОБА_7
звернулись до суду з адміністративним
позовом до Управління Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області, 3-тя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
орган опіки та піклування Деснянської
районної у м. Чернігові ради, 3-тя особа,
яка не заявляє самостійних вимог
предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_6, в якому просять суд визнати
протиправними дії відповідача;
зобов'язати відповідача внести
необхідні зміни до реєстраційного
обліку та поновити реєстрацію місця
проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 за
адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі посилаються на те, що
відповідачем протиправно знято
позивачів з реєстрації місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки відсутнє судове рішення про
позбавлення права користування житлом,
яке є підставою для зняття позивачів з
реєстраційного обліку відповідно до
статті 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні». Крім того,
зазначають, що зняття з реєстрації
місця проживання неповнолітньої
ОСОБА_7 здійснювалось без дозволу
органу опіки та піклування.

В судовому засіданні позивачі позовні
вимоги підтримали та просили суд їх
задовольнити.

Прокурор та представник 3-тьої особи:
органу опіки та піклування Деснянської
районної у м. Чернігові ради в судовому
засіданні вважали, що позов підлягає
задоволенню, оскільки відповідачем при
знятті з реєстрації ОСОБА_7 не
враховано, що вона є неповнолітньою
особою, тому необхідна згода органу
опіки та піклування, а також
відсутність судового рішення про
визнання позивачів такими, що втратили
право користування житлом.

Представник відповідача в судовому
засіданні в задоволенні позову просив
відмовити та пояснив, що зняття особи з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі заяви
власника житла і документів, які
свідчать про припинення підстав на
право користування житловим
приміщенням, та не залежить від волі
особи, яку знімають з реєстрації місця
проживання. Тому, відповідачем
правомірно на підставі заяви ОСОБА_8,
який є власником квартири, знято
позивачів з реєстрації місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1.

3-тя особа: ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що договір купівлі-продажу
квартири від 30.10.2007 є недійсним, тому
відповідачем правомірно було знято
позивачів з реєстрації місця
проживання.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, розглянувши подані
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
які були власниками квартири, та їх
неповнолітня дитина ОСОБА_7 були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від
30.03.2010, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 09.07.2010, яким за ОСОБА_8
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1, комунальним підприємством
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентарізації
Чернігівської обласної ради» 10.08.2010
прийнято рішення про реєстрацію права
власності за ОСОБА_8 на вказану
квартиру.

Даний факт підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 26972108 від 10.08.2010, копія якого
міститься в матеріалах справи (а.с. 33).

22.01.2013 ОСОБА_8 звернувся до Деснянського
районного відділу Управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області з заявою про
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1. До
заяви було додано копію рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30.03.2010, копію ухвали
Апеляційного суду Чернігівської
області від 09.07.2010, копію витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 10.08.2010.

Відповідачем, на підставі поданої
заяви та доданих до неї документів,
22.01.2013 було знято ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7
з реєстрації місця проживання, про що
зроблено відмітку на заяві та в талонах
зняття з реєстрації місця проживання в
Україні (а.с. 38, 54).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на таке.

Відносини, пов'язані зі свободою
пересування та вільним вибором місця
проживання в Україні, що гарантуються
Конституцією України і закріплені
Загальною декларацією прав людини,
Міжнародним пактом про громадянські та
політичні права, Конвенцією про захист
прав людини та основоположних свобод і
протоколами до неї, іншими
міжнародними договорами України,
регулюються Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», який
визначає порядок реалізації свободи
пересування та вільного вибору місця
проживання і встановлює випадки їх
обмеження.

Відповідно до приписів статті 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі: заяви особи або її законного
представника; судового рішення, яке
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою; свідоцтва про
смерть; паспорта або паспортного
документа, що надійшов з органу
державної реєстрації актів цивільного
стану, або документа про смерть,
виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інших
документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території України іноземців та осіб
без громадянства; підстав для
проживання або перебування особи у
спеціалізованій соціальній, установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту; підстав на право
користування житловим приміщенням.

Згідно пункту 3.1. Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.11.2012 №
1077, зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі, в тому числі, інших
документів, які свідчать про
припинення підстав на право
користування житловим приміщенням
(закінчення строку дії договору оренди,
найму, піднайму житлового приміщення,
строку навчання в навчальному закладі
(у разі реєстрації місця проживання в
гуртожитку навчального закладу на час
навчання), відчуження житла та інших
визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах,
визначених в абзацах вісім та дев'ять
пункту 3.1 цього розділу, здійснюється
за клопотанням уповноваженої особи
закладу/установи або за заявою
власника/наймача житла або їх законних
представників.

Таким чином, інші документи, які
свідчать про припинення підстав на
право користування житловим
приміщенням, є самостійними підставами
для зняття особи з реєстрації місця
проживання поряд з іншими,
передбаченими статтею 7 зазначеного
Закону, підставами.

За відсутності права власності на
житло у зареєстрованої особи можуть
бути підстави для здійснення
користування житлом, проте, позивачі
жодних доказів щодо наявності таких
підстав не надали, тому рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30.03.2010 та витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно №
26972108 від 10.08.2010, згідно яких власником
квартири за адресою: АДРЕСА_1, є
ОСОБА_8, в даному випадку, свідчать про
припинення у позивачів права
користування житловим приміщенням.

Посилання позивачів на те, що під час
зняття їх з реєстрації місця
проживання було відсутнє судове
рішення про позбавлення права
користування житловим приміщенням,
судом не приймаються до уваги, з огляду
на те, що чинним законодавством не
визначено наявність судового рішення
про позбавлення права користування
житловим приміщенням обов'язковою
умовою для зняття особи з реєстрації
місця проживання.

Також судом не приймаються до уваги
твердження позивачів, що відповідачем
при знятті з реєстрації місця
проживання неповнолітньої ОСОБА_7 не
було отримано згоди від органу опіки та
піклування, тим самим порушивши
майнові права дитини на житло, оскільки
неповнолітня ОСОБА_7 не відноситься до
категорії дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
відносно яких вказаними Законом та
Порядком передбачено погодження
зняття з реєстрації місця проживання з
органам опіки і піклування.

Крім того, суд звертає увагу, що
контроль за збереженням житлових та
майнових прав дітей передбачений
положеннями Сімейного кодексу України,
Закону України «Про охорону дитинства»
саме на етапі вчинення правочинів з
нерухомим майном, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, шляхом надання органами опіки та
піклування згоди на вчинення
зазначених правочинів.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем у
відповідності до вимог вказаного
Закону та Порядку було проведено
зняття з реєстрації місця проживання
позивачів.

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та в інтересах їх
неповнолітньої дитини ОСОБА_7
необхідно відмовити повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та в інтересах їх
неповнолітньої дитини ОСОБА_7 до
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, 3-тя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: орган опіки та
піклування Деснянської районної у м.
Чернігові ради, 3-тя особа, яка не
заявляє самостійних вимог предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_6
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Непочатих