Справа № 826/20975/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
позивачаБорисюк Л.П., Бєлової Л.В.,
Грибан І.О. Чайка О.С. Дворник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елемент
Лізинг» та особи, яка приєдналася до
апеляційної скарги ОСОБА_6 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елемент Лізинг» до
Київського міського центру зайнятості
про скасування наказу, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Елемент Лізинг»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Київського міського центру
зайнятості в якому просило скасувати
наказ відповідача від 20.12.2013 № 357 в
частині анулювання дозволу від 12.11.2012 №
48176 на застосування праці громадянки
Російської Федерації ОСОБА_6 та
зобов'язати відповідача відновити
дозвіл від 12.11.2012 № 48176 на застосування
праці громадянки Російської Федерації
ОСОБА_6 з дати анулювання.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, який з'явився в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Елемент Лізинг»
було отримано дозвіл на застосування
праці іноземця від 12.11.2012 № 48176 на
громадянку Російської Федерації
ОСОБА_6 на посаду директора цього
товариства.

Керуючись отриманим дозволом, вказаний
працівник був працевлаштований
відповідно до чинного законодавства
України та з ним був укладений трудовий
контракт.

30.12.2013 на адресу позивача надійшов лист
від 25.12.2013 № 14-12609 про анулювання
дозволу на застосування праці
іноземця. Відповідач, керуючись абз. 2 п.
25 та п. 27 Порядку видачі, продовження
дії та анулювання дозволу на
застосування праці іноземців та осіб
без громадянства, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.05.2013 № 437 та рішенням комісії,
анулював дозвіл від 12.11.2012 № 48176 на
застосування праці громадянки
Російської Федерації ОСОБА_6 на посаді
директора у зв'язку з поданням
роботодавцем копії укладеного
трудового контракту з іноземцем з
порушенням визначених строків.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05 липня 2012
року підприємства, установи та
організації мають право на
застосування праці іноземців та осіб
без громадянства на території України
на підставі дозволу, що видається
територіальними органами центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, на
строк до одного року, якщо інше не
передбачено міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

Дозвіл роботодавцю на застосування
праці іноземця або особи без
громадянства видається за умови, що в
Україні (регіоні) відсутні
кваліфіковані працівники, які
спроможні виконувати відповідний вид
роботи, або є достатнє обґрунтування
доцільності застосування їх праці,
якщо інше не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Порядок видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства і розмір плати за видачу
дозволу, яка зараховується до бюджету
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Процедуру видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства визначено Порядком
видачі, продовження дії та анулювання
дозволу на застосування праці
іноземців та осіб без громадянства
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України «Питання видачі,
продовження дії та анулювання дозволу
на застосування праці іноземців та
осіб без громадянства» від 27.05.2013 року
№ 437 (далі Порядок).

Відповідно до п. 27 Порядку,
роботодавець після одержання дозволу
протягом трьох робочих днів з моменту
укладення з іноземцем чи особою без
громадянства трудового договору
(контракту) подає територіальному
органові засвідчену роботодавцем його
копію.

Відповідно до п. 25 Порядку, продовження
дії та анулювання дозволу на
застосування праці іноземців та осіб
без громадянства дозвіл на
застосування праці іноземців та осіб
без громадянства анулюється у разі,
неподання роботодавцем копії
укладеного трудового договору
(контракту) з іноземцем чи особою без
громадянства.

Колегія суддів звертає увагу, що аналіз
вищезазначених норм у взаємозв'язку
однієї з іншою, дає підстави
стверджувати, що пункт 25 Порядку щодо
анулювання дозволу у разі не подання
роботодавцем копії укладеного
трудового договору застосовується у
взаємозв'язку з пунктом 27 Порядку та
виключає можливість іншого
трактування, ніж застосування
анулювання дозволу за порушення
передбачених названим пунктом строків.
У разі іншого трактування пункту 25
Порядку, втрачається сенс включення до
Порядку пункту 27, щодо строків подання
копії укладеного трудового договору.

Тобто протягом саме трьох робочих днів,
згідно з вимогою п. 27 Порядку,
роботодавець повинен подати копію
трудового договору з іноземцем чи
особою без громадянства, а не вчинення
у цей строк роботодавцем дій,
передбачених п. 27 Порядку, і є, за своєю
суттю, неподанням копії трудового
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
трудовий контракт від 21.10.2013 підписаний
в дату його укладення, тобто 21.10.2013, а
був відправлений відповідачу лише
через місяць - 22.11.2013, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Водночас, твердження позивача, як на
підставу для скасування спірного
наказу, про те, що вказаний контракт
21.10.2013 був надісланий для підписання до
м. Москви та у зв'язку з поштовим обігом
та іншими незалежними обставинами від
сторін фактично був підписаний 21.11.2013,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження вказаних
обставин, зокрема, доказів відправки
контракту в м. Москву та доказів
отримання такого контракту 21.11.2013.

Крім того, такий договір не містить
інших дат підписання окремою стороною
та не може вважатися підписаним
окремою стороною в іншу дату, якщо про
це не вказано у договорі або якщо
відсутні належні та допустимі докази
підписання такою стороною договору в
іншу дату.

При цьому, наказ позивача від 21.11.2012 №
34-К про продовження дії повноважень
ОСОБА_6, в якому зазначено про
підписання договору від 21.10.2013 лише
21.11.2013, не є належним та допустимим
доказом даних фактів. Більш того, з дати
наказу видно, що він складений у 2012
році, а не у 2013 році.

Вказане свідчить про порушення
позивачем п. 27 Порядку видачі,
продовження дії та анулювання дозволу
на застосування праці іноземців та
осіб без громадянства, та як наслідок
правомірне анулювання дозволу на
застосування праці громадянки
Російської Федерації ОСОБА_6 у зв'язку з
чим, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елемент
Лізинг» та особи, яка приєдналася до
апеляційної скарги ОСОБА_6 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
Л.В. Бєлова І.О. Грибан

Повний текст ухвали складено та
підписано - 10.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Бєлова Л.В.

Грибан І.О.