Справа № 808/4517/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року о 14 год. 30 хв.Справа №
808/4517/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - не зявився

відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "База відпочинку
"Стандарт",

смт. Кирилівка Якимівський район
Запорізької області

до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "База відпочинку
"Стандарт" звернувся до суду з позовом
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області, в
якому просить скасувати постанову
відповідача від 10.12.2013 №000354 про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів".

В обґрунтування позовних вимог
зазначають, що відповідачем прийнято
рішення про накладення стягнення, а
також здійснено перевірку з порушенням
норм чинного законодавства. Також
зазначили, що про існування постанови
від 10.12.2013 року вони дізнались після
отримання виклику державного
виконавця від 04.07.2014, який направлений з
метою виконання постанови №000354 від
10.12.13.

В судове засідання позивач не з'явився,
подав до суду заяву про розгляд справи
за їх відсутності, позов підтримує у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання двічі не
з'являвся, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчить наявні в матеріалах
справи докази, а саме: поштове
повідомлення про вручення на судове
засідання на 05.08.2014 року та клопотання
від представника відповідача про
перенесення розгляду справи від 05.08.2014
року, та поштове повідомлення про
вручення на судове засідання на 16.09.2014
року, отримане відповідачем 11.08.2014 року.
Причини не явки не повідомили, будь-які
письмові заперечення на позов до суду
не надано.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у ній доказів.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, судом
встановлено наступне.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області на
підставі ст.26 Закону України «Про
захист прав споживачів» та направлення
№000631 від 20.08.2013 року проведено
позапланову перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю "База
відпочинку "Стандарт" у зв'язку зі
звернення громадянина ОСОБА_1 (а.с.15).

За результатами якої складено Акт
перевірки від 21.08.2013 року №000399 де
встановлено порушення п.5.10 ДСТУ 4268:2003
Послуги туристичні. Засоби
розміщування. Загальні вимоги. (у
кімнатах санвузли та душі відсутні, на
200 осіб замість 20 санвузлів - 16, замість
20 душів - 8), вартість виконаної роботи,
наданої послуги, складає 360 000грн.
(а.с.12-14).

На підставі вищезазначеного Акту
відповідачем винесено у відношенні
директора бази відпочинку "Стандарт"
ОСОБА_2 постанову по справі про
адміністративне правопорушення №000366
від 25.09.2013 та накладено штраф у розмірі
255грн., а також винесено постанову про
накладення стягнень передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» №000258 від 25.09.2013 року
та застосовано до ТОВ "База відпочинку
"Стандарт" штраф у розмірі 180 000грн.
(а.с.10-11).

Позивач звернувся зі скаргами на
вищезазначені постанови до Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів, листами від 01.11.2013
№5003-1-11/8 та №5004-1-6/8 їм повідомлено, що за
результатами розгляду скарг та
додатково отриманих від
Держспоживінспекції у Запорізькій
області матеріалів і пояснень
Держспоживінспекцією України прийняті
рішення про скасування постанов від
25.09.2013 за №000258 та №000366. А також
повідомлено про направлення справи про
накладення стягнень на новий розгляд
(а.с.8-9).

В подальшому Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області на підставі акта від 21.08.2013 року
№000399 знову встановлено порушення
позивачем п.5.10 ДСТУ 4268:2003 Послуги
туристичні. Засоби розміщування.
Загальні вимоги. (у кімнатах санвузли
та душі відсутні, на 200 осіб замість 20
санвузлів - 16, замість 20 душів - 8),
вартість виконаної роботи, наданої
послуги, складає 360 000грн. та винесено
постанову про накладення стягнень
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» №000354 від
10.12.2013 року та застосовано до ТОВ "База
відпочинку "Стандарт" штраф у розмірі 180
000грн. (а.с.22).

Викликом державного виконавця від
04.07.2014 року №9930 зобов'язано керівника
ТОВ "База відпочинку "Стандарт"
з'явитись 10.07.2014 року до державного
виконавця для сплати боргу у розмірі 180
000грн. за виконавчим документом -
постанови №000354 від 10.12.2013 року (а.с.5).

Не погоджуючись із винесеною
постановою та вважаючи її незаконною,
позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

За приписами ст. 8 Закону орган
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом, під
час здійснення державного нагляду
(контролю) має право: вимагати від
суб'єкта господарювання усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; вимагати припинення
дій, які перешкоджають здійсненню
державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону; надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків;
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів» спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
зокрема, давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів; перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів, накладати на
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 цього Закону, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового
або позапланового заходу посадова
особа органу державного нагляду
(контролю), у разі виявлення порушень
вимог законодавства, складає акт.

У разі необхідності вжиття інших
заходів реагування орган державного
нагляду (контролю) протягом п'яти
робочих днів з дня завершення
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) складає припис,
розпорядження, інший розпорядчий
документ щодо усунення порушень,
виявлених під час здійснення заходу, а
у випадках, передбачених законом, також
звертається у порядку та строки,
встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Судом встановлено, що підставою для
проведення першої позапланової
перевірки за результатом якої винесено
постанову від 25.09.2013 року №000258 про
накладення стягнень та №000366 по справі
про адміністративне правопорушення
позивача, стало звернення гр. ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області.

Як слідує із позовної заяви, під час
первинної перевірки позивача ними було
з'ясовано та повідомлено про це
перевіряючих щодо не надання послуг
ТОВ "База відпочинку "Стандарт" гр.
ОСОБА_1, про що свідчить відсутність
запису про вказану особу в Журналі
реєстрації відпочиваючих та квитанцій
про сплату вказаною особою коштів за
отримані послуги.

З огляду на вищезазначене,
ставиться під сумнів наявність
підстави для самої перевірки.

Також із пояснень позовної заяви
судом встановлено, що під час
перевірки не було встановлено вартості
реалізації продукції, якість якої не
відповідає вимогам
нормативно-правових актів. Постановою
від 10.12.2013 року №000354 про накладення
стягнень, зазначено що вартість
виконаної роботи, наданої послуги,
складає 360000 грн. Проте зазначена сума є
валовим доходом підприємства з початку
року до дати проведення позапланової
перевірки та жодним чином не
стосується вартості реалізації
продукції, якість якої (на думку
контролюючих органів) не відповідає
вимогам нормативно-правових актів.

Суд також звертає увагу, що на
підставі Акту перевірки Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Запорізької області була прийнята
постанова №000366 від 25.09.2013 року, суть
правопорушення якої зводилося до того,
що ОСОБА_2 - директор бази відпочинку
«Стандарт», виконувала роботи,
надавала послуги споживачам, що не
відповідають вимогам стандартів, норм
і правил, а саме: порушення пп. 5.10 ДСТУ
4268:2003 Послуги туристичні. Засоби
розміщення. Загальні вимоги, а саме: у
кімнатах відсутні санвузли і душі, на 200
осіб замість 20 санвузлів - 16 одиниць,
замість 20 душів - 8 одиниць, що є складом
правопорушення, передбаченого ст. 168-1
КУпАП.

Проте, як слідує із відповіді
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів від 01.11.2013 року
№5004-1-6/8 постанову від 25.09.2013 р. № 000366 про
накладення стягнень за вищенаведеною
підставою, яка була винесена на
підставі Акту від 21.08.2013 р. № 000399 було
скасовано із закриттям справи.

Отже центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів вже надав оцінку винесеній
відповідачем вищезазначеній постанові
та дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність у діях Директора бази
відпочинку «Стандарт» будь-яких ознак
порушення вимог законодавства
стосовно надання послуг, що не
відповідають вимогам стандартів.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону №1023, суми
штрафів зараховуються до державного
бюджету. Порядок їх стягнення
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Порядок накладення та стягнення
штрафів уповноваженими особами
Держспоживінспекції та її
територіальних органів з суб'єктів
господарської діяльності -
підприємств, установ, організацій (їх
філій, представництв, відділень)
незалежно від форми власності,
іноземних юридичних осіб (їх філій,
представництв, відділень) і фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, що провадять господарську
діяльність на території України, за
порушення законодавства про захист
прав споживачів визначається
Положенням про порядок накладення та
стягнення штрафів за порушення
законодавства про захист прав
споживачів, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України №1177 від
17.08.2002.

Відповідно до статті 23 Закону
України "Про захист прав споживачів" на
суб'єктів господарської діяльності
накладається стягнення у вигляді
штрафу в тому числі за:

виготовлення, реалізацію товару,
виконання роботи, надання послуги, що
не відповідає вимогам нормативних
документів, - у розмірі 50 відсотків
вартості виготовленої або одержаної
для реалізації партії товару,
виконаної роботи, наданої послуги, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а у разі
якщо законодавством суб'єкт
господарської діяльності звільнений
від ведення обов'язкового обліку
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судом встановлено, що відповідно
до оскаржуваної постанови
відповідачем був застосований штраф у
розмірі 180 000грн., а саме 50% від наданої
послуги, проте на адресу суду
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області не
було надано письмового обґрунтування
та доказів, яким чином під час
перевірки було встановлено надання цих
послуг саме в розмірі 360 000грн.

З наданих позивачем в позовній
заяві пояснень з цього приводу з якими
погоджується суд зазначається, що
відповідачем помилково було визначено
загальну суму наданої послуги,
оскільки сума в 360 000грн. це є валовим
доходом підприємства з початку року
включно до дати проведення перевірки, а
отже вона не може стосуватись вартості
реалізації продукції, якість якої на
думку висновків вкладних у акті
перевірки не відповідає вимогам
нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем не доведена
правомірність оскаржуваної постанови,
у зв'язку із чим позовні вимоги є
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 41, 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "База відпочинку
"Стандарт" - задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати винесену Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області постанову від 10.12.2013 року №000354.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "База
відпочинку "Стандарт" сплачену суму
судового збору у розмірі 360 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.Шара