Справа № 818/1858/14
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 р.
Справа №818/1858/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання
- Нікітас К.В.,

представника позивача - Марченко І.В.,

представника відповідача - Соловей П.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/1858/14

за позовом Роменської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини

до Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції, Державної
фінансової інспекції в Сумській
області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Роменська міська державна лікарня
ветеринарної медицини (надалі по
тексту - позивач) звернулась до суду з
позовом до Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції (надалі
по тексту - 1-й відповідач, Роменська
ОДФІ), Державної фінансової інспекції в
Сумській області (далі по тексту - 2-й
відповідач, ДФІ в Сумській області), в
якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 2,
3 листа - вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
07.07.2014 р. №104-14/1083 «Про усунення
виявлених ревізією порушень чинного
законодавства».

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з 28.03.2014 р. по 23.05.2014 р.
Роменською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Роменської міської державної лікарні
ветеринарної медицини .

За результатами ревізії Роменською
ОДФІ складено акт від 30.05.2014 р., а 11.06.2014
р. позивачем подані заперечення на акт
перевірки.

07.07.2014 р. відповідачем прийнято лист -
вимогу №104-14/1083 «Про усунення виявлених
порушень чинного законодавства».

Позивач вважає, що вимоги відповідача є
незаконними виходячи з наступного.

Щодо незаконності п. 2 вимоги від 07.07.2014
р., позивач вважає, що невірними
висновки викладені в акті ревізії про
недоотримання державним бюджетом
коштів, отриманих в 2011 році лікарнею як
плата за адміністративні послуги (с. 30-31
акту).

Ревізією встановлено, що у період з
19.08.2011р. по 31.12.2011р. при наданні
адміністративних послуг кошти
зараховувались до власних надходжень
лікарні (спеціального фонду), але до
державного бюджету не
перераховувалися, тобто
використовувалися на власні потреби
лікарні.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу
України бюджет може складатися із
загального і спеціального фондів.

Згідно п.1 ч.3 ст. 13 Бюджетного Кодексу
України доходи бюджету (включаючи
власні надходження бюджетних установ),
які мають цільове призначення, є
складовими спеціального фонду бюджету.

Згідно ч.4 ст. 13 БК України власні
надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи:

перша група - надходження від плати за
послуги, що надаються бюджетними
установами згідно із законодавством;

друга група - інші джерела власних
надходжень бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи:

підгрупа 1 - плата за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;

підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності;

підгрупа 3 - плата за оренду майна
бюджетних установ;

підгрупа 4 - надходження бюджетних
установ від реалізації в установленому
порядку майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі
підгрупи:

підгрупа 1 - благодійні внески, гранти
та дарунки;

підгрупа 2 - кошти, що отримують
бюджетні установи від підприємств,
організацій, фізичних осіб та від інших
бюджетних установ для виконання
цільових заходів;

підгрупа 3 - кошти, що отримують вищі та
професійно-технічні навчальні заклади
від розміщення на депозитах тимчасово
вільних бюджетних коштів, отриманих за
надання платних послуг, якщо таким
закладам законом надано відповідне
право.

Власні надходження бюджетних установ
використовуються (з урахуванням
частини дев'ятої статті 51 цього
Кодексу) на:

- покриття витрат, пов'язаних з
організацією та наданням послуг, що
надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю (за
рахунок надходжень підгрупи 1 першої
групи);

- організацію додаткової
(господарської) діяльності бюджетних
установ (за рахунок надходжень
підгрупи 2 першої групи);

- утримання, облаштування, ремонт та
придбання майна бюджетних установ (за
рахунок надходжень підгрупи 3 першої
групи);

- ремонт, модернізацію чи придбання
нових необоротних активів та
матеріальних цінностей, покриття
витрат, пов'язаних з організацією
збирання і транспортування відходів і
брухту на приймальні пункти (за рахунок
надходжень підгрупи 4 першої групи);

- господарські потреби бюджетних
установ, включаючи оплату комунальних
послуг і енергоносіїв (за рахунок
надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);

- організацію основної діяльності
бюджетних установ (за рахунок
надходжень підгруп 1 і 3 другої групи);

- виконання відповідних цільових
заходів (за рахунок надходжень
підгрупи 2 другої групи).

Розподіл бюджету на загальний та
спеціальний фонди, їх складові частини
визначаються виключно цим Кодексом та
законом про Державний бюджет України
(ч.5 ст. 13 Бюджетного Кодексу України).

Законом України «Про Державний бюджет
на 2011 рік» (ст. 4) передбачено, що
джерелами формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2011
рік у частині доходів є, зокрема, плата
на адміністративні послуги (п.32 ч.1 ст. 4
Закону).

Відповідно до Переліку платних
адміністративних послуг, які надаються
Державною ветеринарною і
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, ї розміру плати за їх
надання (затв. постановою КМУ від
09.06.2011р. №641), плата за видачу
ветеринарних свідоцтв та довідок
належить до адміністративних послуг,
діяльність по видачі яких входить до
функціональних повноважень цих
установ.

Міністерство фінансів України листом
від 02.03.2011р. №31-06040-03-24/5760 повідомило з
посиланням на положення ст. 13 БК
України про те, що адміністративні
послуги, які надають бюджетні установи
відповідно до своїх функціональних
повноважень, відображаються як власні
надходження бюджетних установ та
використовуються на покриття витрат,
пов'язаних з організацією та наданням
зазначених послуг.

Таким чином, кошти за надані
адміністративні послуги з видачі
ветеринарних сертифікатів і свідоцтв
були правомірно зараховані Лікарнею до
спеціального фонду Лікарні та
використані на покриття витрат,
пов'язаних з наданням цих послуг.

Щодо незаконності п. 3 вимоги від
07.07.2014р., в якому зазначено наступне: "В
порушення вимог п.2.1 Порядку
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України,
затвердженого наказом Державного
комітету ветеринарної медицини
України від 10.11.2010 р. № 487 та абз.4 п.1
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р.
М 228 зайво перераховано коштів на
утримання вищестоящої організації в
сумі 16648 грн., в зв'язку з чим вжити
заходи щодо повернення коштів в сумі
16648,0 грн. на рахунок Лікарні, в іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
зайвому перерахуванні коштів у порядку
та розмірах , встановлених ст. 133-136
Кодексу законів про працю України від
10.12.1972р № 322-УІІІ».

Позивач вважає, що невірними є
викладені в акті ревізії висновки про
те, що позивачем протягом 2011 - 2013р.р.
зайво перераховано до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України із спеціального фонду
кошторису на суму 16643,00 грн. на цілі, не
пов'язані з діяльністю Лікарні, що
нібито є порушенням п.2.1 Порядку
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду (затв. наказом
Держкомветмедицини 10.11.2010о. №487) та п.1
абз. 4, п. 19 Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ (затвердженого постановою КМУ
від 28.02.2002р. №228) (с.21 - 29 акту ревізії).

Крім того, позивач зазначає про
невірність зазначених висновків
ґрунтується на показниках, які взяті
відповідачем не за той період часу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
ветеринарну медицину» законодавство
про ветеринарну медицину складається з
Конституції України, цього Закону та
інших нормативно-правових актів,
виданих відповідно до них.

Пунктом 2 Положення про міські державні
лікарні ветеринарної медицини, затв.
наказом Державного комітету
ветеринарної медицини України від
28.10.2008р. №238, передбачено, що міські
державні лікарні ветеринарної
медицини у своїй діяльності керуються
Конституцією України, законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, Державного
комітету ветеринарної медицини
України, головних управлінь
ветеринарної медицини в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі та цим Положенням.

Наказом Державного комітету
ветеринарної медицини України від
10.11.2010р. №487 було затверджено Порядок
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України, що
проводиться з метою забезпечення
належного фінансування бюджетних
установ ветеринарної медицини, які не
забезпечені або частково забезпечені
коштами загального фонду Державного
бюджету (п.1.3 Порядку).

Згідно п.2.1, 2.2 Порядку №487 бюджетні
установи ветеринарної медицини
перераховують Державному комітету
ветеринарної медицини України кошти з
урахуванням забезпеченості коштами, що
визначені законом про Державний бюджет
України на відповідний рік, які
отримані понад кошторисні призначення
за підсумками виконання основних
функцій цих установ; кошти
перераховуються не пізніше 10 числа
першого місяця, що настає за звітним
кварталом, на підставі наказу Комітету.

Аналогічний порядок був затверджений
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
15.10.2013р. №606 (набрав чинності з
листопада 2013р.), згідно п.2.1 якого
передбачено, що обсяги власних
надходжень бюджетних установ, які
перевищують обсяги відповідних витрат,
за умови забезпечення ресурсами
заходів з виконання основних функцій
підлягають акумулюванню на рівні
Держветфітослужби.

Наказом Держкомветмедицини України
від 31.12.2010р. №600 затверджено План
надходження коштів за надання платних
послуг бюджетними установами, які
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України за перший квартал 2011 року, за
перше півріччя 2011 року, за 9 місяців 2011
року та за 2011 рік, яким передбачено план
надходження коштів за спеціальним
фондом для установ ветеринарної
медицини у Сумській області:

- за І квартал 2011 року - 24% від
затвердженого обсягу запланованого
надходження коштів за надання платних
послуг,

- за II квартал 2011 року - 66% від
затвердженого обсягу запланованого
надходження коштів за надання платних
послуг,

- за III квартал 2011 року - 69% від
затвердженого обсягу запланованого
надходження коштів за надання платних
послуг,

- за IV квартал 2011 року - 100% від
затвердженого обсягу запланованого
надходження коштів за надання платних
послуг.

Такі ж показники акумулювання та
рахунок для акумулювання коштів були
визначені наказом Головного
управління ветеринарної медицини в
Сумській області від 03.11.2011 р. №186-1.

В акті ревізії зазначено про те, що
перерахування позивачем коштів для
акумулювання здійснено згідно
платіжного доручення №2 від 03.11.2011р. на
суму 5000,00 грн.

Такий перерахунок позивачем коштів для
акумулювання та в такому розмірі
здійснено у відповідності до вимог
вищевказаних нормативних актів та у
зв'язку з тим, що фактичні надходження
до спеціального фонду лікарні від
надання платних послуг перевищували
запланований обсяг надходжень до
спеціального фонду на III квартал 2011
року.

Відповідно до затвердженого для
лікарні кошторису на 2011 рік
заплановано обсяг надходження коштів
до спеціального фонду у розмірі 392 986
грн.

Довідками вносились наступні зміни до
спеціального фонду кошторису лікарні:

- довідкою №38 від 03.03.2011р. - надходження
до спеціального фонду зменшено на 99000,00
грн.;

- довідкою №57 від 21.03.2011р. - надходження
до спеціального фонду збільшено на
99000,00 грн.; ь

- довідкою №153 від 03.06.2011р. - надходження
до спеціального фонду зменшено на 267000,00
грн.;

- довідкою №209 від 14.07.2011р. - надходження
до спеціального фонду збільшено на
10296,00 грн.;

- довідкою №248 від 28.07.2011р. - надходження
до спеціального фонду зменшено на 40000,00
грн.;

- довідкою №37/258 від 03.08.2011р. -
надходження до спеціального фонду
збільшено на 9300,00 грн.;

- довідкою №324 від 12.09.2011р. - надходження
до спеціального фонду збільшено на
34500,00 грн.

Таким чином, запланований річний обсяг
надходжень до спеціального фонду
лікарні від надання платних послуг
станом на 03.11.2011р. за кошторисом з
врахуванням довідок про його зміну та
згідно звіту про надходження і
використання коштів (ф.№4-1д) за III
квартал 2011р. становив 140 082,00 грн. (392 986,00
грн. - 99000,00 грн. + 99000,00 грн. - 267000,00 грн. +
10296,00 грн. - 40000,00 грн. + 9300,00 грн. + 34500,00
грн.).

Згідно наказу Держкомветмедицини
України від 31.12.2010р. №600 запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
Лікарні за III квартал 2011 року становив
96656,58 грн. (140082,00 грн. х 69%).

В той же час фактичні надходження до
спеціального фонду Лікарні від надання
платних послуг згідно звіту про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за III
квартал 2011 року, становили 167152,38 грн.

П.10.5 Порядку казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
24.12.2012р. №1407, передбачено, що обсяги
власних надходжень, які перевищують
відповідні витрати, за умови
забезпечення ресурсами заходів з
виконання основних функцій бюджетних
установ розпорядники бюджетних коштів
перераховують вищим та підвідомчим
установам і організаціям у разі, якщо
їм такі повноваження надано
відповідними нормативно-правовими
актами.

Таким чином, за наслідками III кварталу
2011 року перевищення фактичного обсягу
надходжень до спеціального фонду
Лікарні від надання платних послуг над
запланованим обсягом становив 70495,80
грн. (167152,38 - 96656,58 грн.) у зв'язку з чим
Лікарнею правомірно у межах
перевищення фактичних надходжень над
запланованими у відповідності з п.2.1
Порядку №487 здійснено акумулювання
коштів до Державного комітету
ветеринарної медицини України у
розмірі 5000 грн.

Наказом Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України від
25.09.2012р. №312 було затверджено План
надходження коштів за надання платних
послуг бюджетними установами, які
входять до сфери управління Державного
ветеринарної та фітосанітарної служби
України за 9 місяців 2011 року та за 2012
рік, яким передбачено план надходження
коштів для установ ветеринарної
медицини у Сумській області:

- за 9 місяців 2012 року - 75% від
затвердженого обсягу запланованого
надходження коштів за надання платних
послуг,

- за 2012 рік - 100% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг.

Наказом Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області від 08.11.2012р. №208 було
затверджено план надходження коштів за
надання платних послуг бюджетними
установами державної ветеринарної
медицини Сумської області за 9 місяців
2012 року в розмірі 75%, за 2012 рік - 100%, а
згідно додатку сума коштів для
перерахунку Держветфітослужбі
визначена для Роменської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини у розмірі 20000 грн.

Також, наказом Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області №208 від 08.11.2012р. (з додатком)
визначено розмір коштів, які
підлягають акумулюванню та
перерахуванню позивачем Державній
ветеринарній та фітосанітарній службі
України у розмірі 20000,00 грн.

В акті ревізії зазначено про те, що
перерахування Лікарнею коштів для
акумулювання здійснено згідно
платіжного доручення №3 від 09.11.2012р. на
суму 20 000,00 грн.

Відповідно до затвердженого для
лікарні кошторису на 2012 рік
заплановано обсяг надходження коштів
до спеціального фонду у розмірі 74155 грн.

Довідками вносились наступні зміни до
спеціального фонду кошторису Лікарні:

1) довідкою №51/260 від 18.07.2012р. -
надходження до спеціального фонду
збільшено на 20820,00 грн.;

2) довідкою №57/296 від 21.08.2012р. -
надходження до спеціального фонду
збільшено на 12800,00 грн.

Таким чином, запланований річний обсяг
надходжень до спеціального фонду
Лікарні від надання платних послуг
станом на 09.11.2012р. за кошторисом з
врахуванням довідок про його зміну за
III квартал 2012 року становив 107775,00 грн.
(74155 грн. + 20820,00 грн.+ 12800,00 грн.).

Згідно наказу Держветфітослужби
України від 25.09.2012р. №312 запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
Лікарні за 9 місяців 2012 року становив
80831,25 грн. (107775,00 грн. х 75%).

В той же час фактичні надходження до
спеціального фонду Лікарні від надання
платних послуг згідно звіту про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за III
квартал 2012 року (ф.№4-1д), становили 130702,93
грн.

П.10.5 Порядку казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
24.12.2012р. №1407, передбачено, що обсяги
власних надходжень, які перевищують
відповідні витрати, за умови
забезпечення ресурсами заходів з
виконання основних функцій бюджетних
установ розпорядники бюджетних коштів
перераховують вищим та підвідомчим
установам і організаціям у разі, якщо
їм такі повноваження надано
відповідними нормативно-правовими
актами.

Таким чином, за наслідками III кварталу
2012 року перевищення фактичного обсягу
надходжень до спеціального фонду
Лікарні від надання платних послуг над
запланованим обсягом становив 49871,68
грн. (130702,93 грн. - 80831,25 грн.) у зв'язку з
чим Лікарнею правомірно у межах
перевищення фактичних надходжень над
запланованими у відповідності з п.2.1
Порядку №487 здійснено акумулювання
коштів до Державного комітету
ветеринарної медицини України в 2012
році на суму 20000 грн.

Наказом Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України № 55 від
07.02.2013 року та наказу Головного
управління ветеринарної медицини в
Сумській області №27від 20.02.2013р. було
визначено рахунок для перерахування
залишку коштів станом на 01.01.2013 р. до
Держветфітослужби України у 2013 році.

Платіжним дорученням №292 від 28.05.2013 р.
перераховано на рахунок Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України 1643,00 грн. це перерахування
залишку коштів за 2012рік. Перерахунок
залишку в 2013 році проводився з
розрахунку різниці між залишком коштів
на 01.01.2013р. (ф.№4-1д) та затвердженим
розміром кредиторської заборгованості
на 01.01.2013р., що складає 1643,22 грн. (25961,69
грн. - 24318,17 грн.).

Отже, позивач приходить до висновку про
протиправність п.2,3 листа - вимоги від
07.07.2014 р. №104-14/1083.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог, вважає оскаржувану вимогу такою,
що прийнята відповідно до вимог
чинного законодавства.

Заслухавши доводи представників
сторін по справі, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що з 28.03.2014 р. по
23.05.2014 р. Роменською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Роменської міської державної лікарні
ветеринарної медицини .

За результатами ревізії Роменською
ОДФІ складено акт від 30.05.2014 р., а 11.06.2014
р. позивачем подані заперечення на акт
перевірки (а.с. 22-56).

07.07.2014 р. відповідачем прийнято лист -
вимогу №104-14/1083 «Про усунення виявлених
порушень чинного законодавства» (а.с.
10-12).

Відповідно до п.2 та п.3 вимоги позивача
зобов'язано перерахувати кошти
спеціального фонду в сумі 42093,42 грн. до
Державного бюджету України та вжити
заходів щодо повернення коштів в сумі
16648,00 грн. на рахунок лікарні, в іншому
випадку з осіб, винних у зайвому
перерахуванні коштів в порядку та
розмірах встановлених ст.ст. 133-136
Кодексу законів про працю України (а.с.
11-12).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З матеріалів справи судом встановлено,
що в період з 19.08.2011р. по 31.12.2011р. при
наданні адміністративних послуг кошти
зараховувались до власних надходжень
лікарні (спеціального фонду), проте до
державного бюджету не
перераховувалися, тобто
використовувалися на власні потреби
лікарні.

Суд не може погодитись з доводами
позивача про протиправність пункту 2
листа-вимоги щодо правомірного
зарахування коштів, отриманих від
надання адміністративних послуг, до
спеціального фонду лікарні та
використання їх на покриття витрат,
пов'язаних з наданням цих послуг,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу
України бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду
майна бюджетних установ; підгрупа 4 -
надходження бюджетних установ від
реалізації в установленому порядку
майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - благодійні
внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 -
кошти, що отримують бюджетні установи
від підприємств, організацій, фізичних
осіб та від інших бюджетних установ для
виконання цільових заходів.

Тобто, вказані норми не передбачають
віднесення до власних надходжень
бюджетних установ адміністративних
послуг.

Водночас, відповідно до Переліку
платних адміністративних послуг, які
надаються Державною ветеринарною і
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, ї розміру плати за їх
надання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 641 від
09.06.2011р., плата за видачу ветеринарних
свідоцтв та довідок належить до
адміністративних послуг, діяльність по
видачі яких входить до функціональних
повноважень цих установ.

Частиною 32 статті 4 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
встановлено, що плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України у
частині доходів.

Зі змісту вказаних норм, суд робить
висновок, що плата за надані
адміністративні послуги є доходами
Державного бюджету України, а не
власними надходженнями бюджетної
установи, уповноваженої їх надавати.

На виконання п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
надання платних адміністративних
послуг" № 33 від 05.01.2011 р., міністерства,
інші центральні органи виконавчої
влади повинні забезпечити до 1 березня
2011 року відкриття підприємствами,
установами та організаціями, що
належать до сфери їх управління
рахунків в органах Державної
казначейської служби для зарахування
коштів від надання адміністративних
послуг.

Крім того, Листом № 17-04/570-3011 від 25.02.2011 р.
Державне казначейство України
повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" (далі - Закон) плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2011
рік у частині доходів. Плата за надання
таких послуг справляється у розмірах
та порядку, визначених законодавчими
актами України, а в разі якщо це не
передбачено законодавчими актами
України, - актами Кабінету Міністрів
України.

Для зарахування надходжень з кодом
класифікації доходів бюджету 24020000
"Плата за адміністративні послуги"
(наказ Міністерства фінансів України
від 14.01.2011 р. N 11 "Про бюджетну
класифікацію") в органах Державного
казначейства України відкриті в
розрізі територій рахунки за
балансовим рахунком 3121, символ
звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування
доходів та інших надходжень державного
бюджету, регламентований наказом
Державного казначейства України від
19.12.2000 р. № 131, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24.01.2001 р.
за № 67/5258.

Пунктом 34 статті 14 Закону визначено, що
кошти, отримані до спеціального фонду
державного бюджету України згідно із
пунктом 32 статті 4, спрямовуються на
видатки головних розпорядників коштів
державного бюджету, пов'язані з
наданням адміністративних послуг.

В даному випадку, як встановлено під
час розгляду справи, Лікарня не є
головним розпорядником коштів
державного бюджету та рахунок для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг за кодом 24020000
"Плата за адміністративні послуги" нею
відкрито не було.

Отже, за наведених обставин, а також
беручи до уваги, що Роменська міська
державна лікарня ветеринарної
медицини в 2011 році не перераховувала
кошти від надання платних
адміністративних послуг за кодом
класифікації доходів бюджету 24020000 до
спеціального фонду Державного бюджету,
суд дійшов висновку про відповідність
пункту 2 листа-вимоги Роменської ОДФІ
частині 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов в частині
скасування цього пункту є не
обґрунтованим та не підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що вимога позивача щодо визнання
незаконною п. 2 вимоги Державної
фінансової інспекції в Сумській
області є безпідставною, а тому в
задоволенні позовних вимог Роменської
міської державної лікарні
ветеринарної медицини до Державної
фінансової інспекції в Сумській
області про скасування вимоги
необхідно відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо скасування п.3 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Сумській області від 07.07.2014 р. №104-14/1083 в
частині вжиття заходів щодо повернення
коштів в сумі 16648,00 грн. на рахунок
лікарні, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що в 2001 році
лікарнею на рахунок Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України перераховано коштів в сумі 5000,00
грн. (відповідно до платіжного
доручення від 03.11.2011 року № 2), в січні
2012 року у розмірі 10000 грн. (згідно
платіжного доручення від 31.01.2012 року
№1), в листопаді 2012 року 20000,00 гривень
(згідно платіжного доручення від 09.11.2012
року №3), в травні 2013 року - 1643,00 грн.
(згідно платіжного доручення від 28.05.2013
року №292).

Проте, суд вважає помилковими висновки
позивача щодо правомірності
проведених перерахувань коштів на
рахунок Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України на
підставі наказів Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України та Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що базовим документом, на
підставі якого повинно проводитися
перерахування коштів до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України для їх акумулювання та
перерозподілу є Порядок акумулювання,
перерозподілу використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України, затвердженого наказом
Державного комітету ветеринарної
медицини України від 10.11.2010 року №487,
який зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 10.12.2010 року за № 1242/18537
(надалі по тексту - Порядок).

Відповідно до п.2.1 Порядку бюджетні
установи ветеринарної медицини
перераховують Державному комітету
ветеринарної медицини України
(Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України) кошти з
урахуванням забезпеченості коштами, що
визначені законом України і про
державний бюджет України на
відповідний рік, які отримані понад
кошторисні призначення за підсумками
виконання основних функцій цих
установ.

Згідно п. 1 абз. 4 та п. 19 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року №228 визначено, що
спеціальний фонд містить обсяг
надходжень на конкретну мету та їх
розподіл за повного економічною
класифікацією видатків бюджету на
здійснення відповідних видатків
згідно із законодавством, а також на
реалізацію пріоритетних заходів,
пов'язаних з виконанням установою
основних функцій; спеціальний фонд
проекту кошторису передбачає зведення
показників за всіма джерелами
надходження коштів до цього фонду та
відповідними напрямами їх
використання, розподіл видатків
бюджету та надання кредитів з бюджету
спеціального фонду проекту кошторису
проводиться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень,
запланованих на цю мету.

Враховуючи вище викладене суд не
приймає до уваги посилання позивача на
відомчі накази Державної ветеринарної
та фітосанітарної служби України
стосовно акумулювання та
перерозподілу коштів, оскільки
зазначені накази не були
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України та суперечать вимогам Порядку.

Таким чином, суд вважає, що ветлікарнею
протягом 2011 - 2013 років зайво
перераховано 16648,00 грн. до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України (тобто проведено видатки із
спеціального фонду кошторису на цілі,
не пов'язані з діяльністю установи),
внаслідок чого ветлікарні завдано
матеріальної шкоди (збитків) на суму
16648,00 грн., а тому вимога позивача щодо
визнання незаконною п. 2 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Сумській області є безпідставною та в
задоволенні позовних вимог Роменської
міської державної лікарні
ветеринарної медицини до Державної
фінансової інспекції в Сумській
області про скасування п.3 вимоги в
цій частині необхідно відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
скасування п.3 вимоги відповідача в
частині стягнення з осіб, винних у
недоотримані доходів, шкоди у порядку
та розмірі, встановленому ст. 133-136
Кодексу законів про працю України, суд
виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України " Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
головним завданням органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю
визначення потреби в бюджетних коштах
та взяттям зобов'язань, ефективним
використанням коштів і майна, станом
і достовірністю бухгалтерського
обліку і фінансової звітності у
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах,
в установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які
не віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Згідно з п. 49 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №550 від 20.04.2006 року, у
разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, орган служби
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб

Згідно зі ст.130 Кодексу законів про
працю України працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.
При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов
матеріальна відповідальність може
бути покладена незалежно від
притягнення працівника до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена
відповідальність за шкоду, яка
відноситься до категорії нормального
виробничо-господарського риску, а
також за не одержані підприємством,
установою, організацією прибутки і за
шкоду, заподіяну працівником, що
перебував в стані крайньої
необхідності.

Працівник, який заподіяв шкоду, може
добровільно покрити її повністю або
частково. За згодою власника або
уповноваженого ним органу працівник
може передати для покриття заподіяної
шкоди рівноцінне майно або поправити
пошкоджене.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками" від 29.12.1992 року №14 під
прямою дійсною шкодою, зокрема, слід
розуміти втрату, погіршення або
зниження цінності майна, необхідність
для підприємства, установи,
організації провести затрати на
відновлення, придбання майна чи інших
цінностей або провести зайві, тобто
викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати.

Згідно зі ст. 130 КЗпП не одержані або
списані в доход держави прибутки з
підстав, пов'язаних з неналежним
виконанням працівником трудових
обов'язків (так само як і інші
неодержані прибутки) не можуть
включатися до шкоди, яка підлягає
відшкодуванню.

Як встановлено у судовому засіданні,
виявлені відповідачем порушення
фінансової дисципліни не призвели до
заподіяння позивачеві прямих збитків,
відшкодування яких має здійснюватися
за рахунок винних
матеріально-відповідальних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги щодо скасування п.3
вимоги в частині стягнення з осіб,
винних у недоотримані доходів, шкоди у
порядку та розмірі, встановленому ст.
133-136 Кодексу законів про працю України
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Роменської
міської державної лікарні
ветеринарної медицини до Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції, Державної фінансової
інспекції в Сумській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги - задовольнити частково.

Скасувати п. 3 листа-вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції №104-14/1083 від 07.07.2014 р. в
частині стягнення в іншому випадку з
осіб, винних у зайвому перерахуванні
коштів в порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 133-136 Кодексу
законів про працю України.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя
О.А. Прилипчук

Повний текст постанови складено 14.10.2014
р.