Справа № 872/13927/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2014 рокусправа № 804/6484/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Західно -
Донбаської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера» до Західно
- Донбаської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альтера» (далі -
позивач або ТОВ «Альтера») звернулося
з адміністративним позовом до Західно -
Донбаської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (далі - відповідач
або Західно - Донбаська ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС) в якому
просило скасувати податкові
повідомлення - рішення № 000062210 від
28.03.2013 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем 1 292
560,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями у розмірі 646 280,00 грн.; №
000042210 від 28.03.2013 року, яким визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем 496 940,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у розмірі 248 470,00
грн.; № 000052210 від 28.03.2013 року, яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість, у
розмірі 208 517,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
спірні податкові повідомлення -
рішення було прийнято на підставі акту
перевірки № 74-22/1-31980810, з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при нарахуванні та
сплаті податку на додану вартість та
податку на прибуток при проведені
господарських операцій з ТОВ «Лігран»
(код за ), ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» (код за ), ТОВ «Шоковіта» (код за ) за період з 01.01.2010 року по 31.01.2013
року, складеного співробітниками
Західно - Донбаської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС
11.03.2013 року, але висновки вказаного акту
перевірки є хибними через те, що
правовідносини з наведеними
контрагентами мали реальний характер
та відповідно позивач правомірно
відніс до складу податкового кредиту
суми ПДВ та валових витрат за ними.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
серпня 2013 року адміністративний позов
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" № 000062210 від 28 березня 2013 року,
яке винесене Західно - Донбаською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Дніпропетровської області
Державної податкової служби

відносно Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера» (), яким визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем - 1 292 560 (один мільйон
двісті дев'яносто дві тисячі п'ятсот
шістдесят гривень 00 коп.), за штрафними
санкціями у розмірі 646 280 (шістсот сорок
шість тисяч двісті вісімдесят гривень
00 коп.).

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" № 000042210 від 28 березня 2013 року,
яке винесене Західно - Донбаською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Дніпропетровської області
Державної податкової служби відносно
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера» (), яким визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем - 496 940 (чотириста
дев'яносто шість тисяч дев'ятсот сорок
гривень 00 коп.), за штрафними санкціями
у розмірі 248 470 (двісті сорок вісім тисяч
чотириста сімдесят гривень 00 коп.).

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення форми
"В4" № 000052210 від 28 березня 2013 року,
яке винесене Західно - Донбаською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Дніпропетровської області
Державної податкової служби відносно
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера» (), яким зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 208 517 (двісті
вісім тисяч п'ятсот сімнадцять гривень
00 коп.).

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
висновок відповідача про
неправомірність віднесення ТОВ
«Альтера» до складу валових витрат
коштів сплачених за правовідносинами з
ТОВ «Лігран», ТОВ «Шоковіта», ПП «Транс
- Атлантіка Сервіс» є необґрунтованими,
тому як позивачем були надані належним
чином складені документи визначені
Податковим кодексом України для
підтвердження валових витрат
підприємства та докази використання
придбаних товарів, робіт та послуг у
власній господарській діяльності.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
позивачем до перевірки не було надано
дорожніх листів, наказів на
відрядження працівників позивача для
отримання товару, наказу про
призначення матеріально -
відповідальних осіб, які повинні
здійснювати прийом - передачу ТМЦ, не
надано карток складського обліку
отриманої продукції та документів,
підтверджуючих оприбуткування на
склад ТМЦ (прибуткових ордерів,
матеріальних ярликів, реєстрів
приймання - здачі документів, журналу
обліку довіреностей тощо),
сертифікатів якості, технічних
паспортів, що у свою чергу є порушенням
п. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні».

Представник позивача в судовому
засіданні вважав, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, а тому підлягає
залишенню без змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі, просив
останню задовольнити на підставах, що в
ній зазначені та скасувати рішення
суду першої інстанції і прийняти нове -
про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
ТОВ «Альтера» () пройшло
державну реєстрацію та зареєстроване
Виконавчим комітетом Павлоградської
міської ради, свідоцтво про державну
реєстрацію від 22.04.2002 року
№ 0000773. Перебуває на
податковому обліку в Західно -
Донбаській ОДПІ Дніпропетровської
області ДПС та є платником ПДВ згідно
свідоцтва № 03478540 про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
індивідуальний податковий номер -
07.

Також встановлено, що у період з 22.02.2013
року по 28.02.2013року, Західно - Донбаською
ОДПІ Дніпропетровської області ДПС
було проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Альтера» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при нарахуванні та
сплаті податку на додану вартість та
податку на прибуток при проведені
господарських операцій з ТОВ «Лігран»
(код за ), ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» (код за ), ТОВ «Шоковіта» (код за ) за період з 01.01.2010 р. по 31.01.2013 р.

За результатами зазначеної перевірки
був складений акт № 74-22/1-31980810 від 11.03.2013
року (надалі - Акт перевірки).

На підставі акту перевірки податковим
органом були прийняті податкові
повідомлення - рішення № 000062210 від
28.03.2013 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем 1 292 560,00
грн. за штрафними санкціями у розмірі 646
280,00 грн.; № 000042210 від 28.03.2013 року, яким
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем 496 940,00
грн. за штрафними санкціями у розмірі
248 470,00 грн.; № 000052210 від 28.03.2013 року,
яким зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, у розмірі 208 517,00 грн.

Актом перевірки встановлені наступні
порушення ТОВ «Альтера»:

1.) п.п.138.1.1. п.138.1 п.138.2 .п.138.8.1. п.138.8. ст..138
ст.138 п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139 , 138.11 140.2 - 140.5 ст.
140, ст.. 142 і 143 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із
змінами та доповненнями) що привело до
заниження податку на прибуток на
загальну суму - 403 684,1 грн., в тому числі:
1 кв. 2012 р., у сумі 50 444,1 грн.; 2
кв. 2012 р., у сумі 125 109,0 грн.; 3 кв. 2012 р., у
сумі 217 967,14 грн.; 4 кв. 2012 р., у сумі 10 163,86
грн.

2.) п.п. 135.5.4. Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та
доповненнями), що призвело до заниження
податку на прибуток в розмірі 888
875,75 грн., а саме: 1 кв. 2012 р. - в розмірі 161
912,52 грн. (по контрагенту ТОВ «Лігран»); 2
кв. 2012 р. - в розмірі 442 036,00 грн. (по
контрагенту ТОВ «Лігран», в розмірі 346
476,34 грн. та по ПП «Транс-Атлантік Сіті»
в розмірі 95 559,66 грн.); 3 кв. 2012 р. - в
розмірі 261 560,56 грн. (по контрагенту ПП
«Транс-Атлантік Сіті» в розмірі 218 807,92
грн., ТОВ «Шоковіта» в розмірі 42 752,64
грн.); 4 кв. 2012 р. - в розмірі 23 366,68 грн. (по
контрагенту ТОВ «Шоковіта», в розмірі 23
366,68 грн.).

3.) п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.185.1, ст.185,
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI (із змінами та
доповненнями), внаслідок чого завищено
розмір податкового кредиту, в розмірі
705 456,94 грн., а саме: за березень 2012 р., в
розмірі ПДВ 128 502,0 грн.; за квітень
2012 р., в розмірі ПДВ 67 397,99 грн.; за
травень 2012 р., в розмірі 91 031,42 грн.;
за червень 2012 р., в розмірі ПДВ 192 392,81
грн.; за липень 2012 р., в розмірі ПДВ 106
116,73грн.; за серпень 2012 р., в розмірі ПДВ
101 471,01 грн.; за жовтень 2012 р., в розмірі
ПДВ 18 544,98 грн.

Судом встановлено, що оскаржувані
податкові повідомлення - рішення
прийняті Західно - Донбаською ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС за
результатами аналізу правовідносин
позивача з ТОВ «Лігран» (код за ), ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» (код
за ), ТОВ «Шоковіта» (код за
) за період з 01.01.2010 р. по
31.01.2013 р.

Так, між ТОВ «Альтера» (в якості
Замовника) та ПП «Транс - Атлантіка
Сервіс» (в якості Підрядника) були
укладені наступні договори підряду:

- № 18/05-12 від 18.05.2012року, предметом якого
є виконання будівельно - монтажних
робіт з будівництва автошляху від
свердловини № 1- свердловини № 2 до
прилеглої до автошляху Брагинівка -
Росішки на ПСП «Шахта Ювілейна» ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля». Вартість
робіт складає 950 000 грн. у т.ч. ПДВ. Роботи
вважаються виконаними і підлягають
оплаті, з моменту підписання акту
приймання - передачі робіт. До договору
додається розрахунок договірної ціни,
зведення витрат, локальний кошторис,
локальний кошторис, підсумкова
відомість ресурсів (трудові затрати,
будівельні машини, механізми,
устаткування), розрахунок
загальновиробничих витрат;

- №30/07-12 від 30.07.2012 року, предметом якого
є організація робіт з улаштування
основи шляху, власним або орендованим
за власний рахунок, дорожньо -
будівельним транспортом, у обсязі 12 000
куб.м. на об'єкті автошляху від
свердловини № 1- свердловини № 2 до
прилеглої до автошляху Брагинівка -
Росішки на ПСП «Шахта Ювілейна» ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля». Вартість
робіт складає 950 000 грн. у т.ч. ПДВ. Роботи
вважаються виконаними і підлягають
оплаті, з моменту підписання акту
приймання - передачі робіт. До договору
додається розрахунок договірної ціни,
зведення витрат, локальний кошторис,
локальний кошторис, підсумкова
відомість ресурсів (трудові затрати,
будівельні машини, механізми,
устаткування), розрахунок загально
виробничих витрат.

Позивачем надана копія ліцензії серії
АВ № 588322, виданої Державною
архітектурно - будівельною інспекцією
України у Дніпропетровській області на
ім'я ПП «Транс-Атлантіка Сервіс»
(код за ), якою ліцензований
вид господарської діяльності,
пов'язаний із створенням об'єктів
архітектури терміном дії з 14.09.2011 року
по 14.09.2014 року.

За результатом виконання договорів
були складені та підписані акти
приймання виконаних робіт за формою
КБ-2, та відповідні довідки про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3:

- акт №1 приймання виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2, та
відповідна довідка про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3 за
травень 2012 р. на суму 190 500 грн. у т. ч. ПДВ,
згідно договору від 18.05.2012 р. № 18/05-12;

- акт №1 приймання виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2, та
відповідна довідка про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3 за
травень 2012 р. на суму 204 546 грн. у т. ч. ПДВ,
згідно договору від 18.05.2012 р. № 18/05-12;

- акт №1 приймання виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2, та
відповідна довідка про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3 за
травень 2012 р. на суму 60 000 грн. у т. ч. ПДВ,
згідно договору від 18.05.2012 р. № 18/05-12;

- акт №1 приймання виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2, та
відповідна довідка про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3 за липень
2012 р. на суму 469 562 грн. 40 коп. у
т. ч. ПДВ, згідно договору від № 30/07-12 від
30.07.2012 р.;

- акт №1 приймання виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2, та
відповідна довідка про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3 за
серпень 2012 р. на суму 572 380 грн.
08 коп. у т. ч. ПДВ, згідно договору від
№30/07-12 від 30.07.2012 р.

По вказаним договорам підряду ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» видало ТОВ
«Альтера» податкові накладні: № 969 від
30.05.2012 р. на загальну суму 98 000,00 грн., в
т.ч. ПДВ 16 333,33 грн.; № 559 від 18.05.2012 р. на
загальну суму 70 000 грн., в т.ч. ПДВ
11 666,67 грн.; № 1043 від 31.05.2012 р. на загальну
суму 22 500 грн., в т.ч. ПДВ 3 750 грн.; №
558 від 18.05.2012 р. на загальну суму 264 546
грн., в т.ч. ПДВ 44 091,00 грн.; № 1424 від
31.07.2012 р. на загальну суму 469 562,40 грн., в
т.ч. ПДВ 78 260,40 грн.; № 1447 від 31.08.2012 р. на
загальну суму 572 380,08 грн., в т.ч. ПДВ 95
396,68 грн.

ТОВ «Альтера», в свою чергу на
виконання умов договорів підряду
здійснило сплату за отримані підрядні
роботи у грошовій формі, шляхом
безготівкового розрахунку через
установи банків, що підтверджується
копіями платіжних доручень:

- за договором № 18/05-12 від 18.05.2012 р.,
згідно платіжних доручень: № 159 від
18.05.2012 року на суму 70 000 грн.; № 197 від
30.05.2012 року на суму 98 000 грн.; № 201 від
31.05.2012 року на суму 22 500 грн.;

- за договором № 30/07-12 від 30.07.2012 року,
згідно платіжних доручень: № 502 від
31.08.2012 року на суму 100 000 грн.; № 612 від
03.10.2012 року на суму 172 002 грн.; № 613 від
03.10.2012 року на суму 87 998 грн.; № 619 від
03.10.2012 року на суму 44 326,30 грн.; № 630
від 04.10.2012 року на суму 109 562,40 грн.; № 629
від 04.10.2012 року на суму 130 437,60 грн.;
№ 691 від 22.10.2012 року на суму 20 053,50 грн.; №
707 від 30.10.2012 року на суму 280 042 грн.; № 718
від 31.10.2012 року на суму 44 013 грн.; № 720 від
01.11.2012 року на суму 48 000 грн.; № 719 від
01.11.2012 року на суму 44 182,50 грн.; № 725 від
05.11.2012 року на суму 49 028 грн.; № 740 від
06.11.2012 року на суму 13 000 грн.; № 756 від
09.11.2012 року на суму 31 320, 50 грн.; № 772 від
15.11.2012 року на суму 18 622,20 грн.; № 5784 від
03.12.2012 року на суму 113 900,48 грн.

Також, між ТОВ «Альтера» (в якості
Замовника) та ТОВ «Лігран» (код за
) (в якості Постачальника)
був укладений договір поставки №
ДГ-01/03-12 від 01.03.2012 року, предметом якого
є постачання будівельних матеріалів,
матеріалів, паливно-мастильних
матеріалів, запчастин та шин. Загальна
вартість договору складає 5 000 000 грн. з
ПДВ.

На виконання умов зазначеного договору
ТОВ «Лігран» оформлено такі видаткові
накладні: № ВН - 180 від 16.03.2012 року, в
підтвердження постачання
автомобільних шин 12Р20, у кількості 10
шт., загальною вартістю 84 096 грн. 00 коп. з
ПДВ; № ВН - 184 від 19.03.2012 року, в
підтвердження постачання плити
покриття автошляхів ПАГ 6000/2000/140, у
кількості 50 шт. та портальних стін СТ11,
у кількості 8 шт., загальною вартістю 204
156 грн. 00 коп. з ПДВ; № РН - 195 від 27.03.2012
року, в підтвердження постачання
контейнерних блок пунктів, у кількості
1 шт., загальною вартістю 160
920 грн. 00 коп. з ПДВ; № РН - 197 від 28.03.2012
року, в підтвердження постачання
контейнерних блок пунктів, у кількості
1 шт., загальною вартістю 160 920 грн. 00 коп.
з ПДВ; № РН - 199 від 29.03.2012 року, в
підтвердження постачання контейнерних
блок пунктів, у кількості 1 шт.,
загальною вартістю 160 920 грн. 00 коп. з
ПДВ; № РН - 239 від 16.04.2012 року, в
підтвердження постачання КДП, у
кількості 7946 л., загальною вартістю 80 262
грн. 00 коп. з ПДВ; № РН - 247 від 20.04.2012 року,
в підтвердження постачання ресори
задньої в зборі, у кількості 2 шт.,
редуктора середнього мосту, у
кількості 1шт., карданного валу в зборі,
у кількості 1 шт., КПП ЯМЗ 238 2Д, у
кількості 1 шт., осі балансира в зборі, у
кількості 1шт., кузова самохвального
КРАЗ 6505, 12 куб.м., загальною вартістю 138
117,60грн з ПДВ; № РН - 251 від 26.04.2012 року, в
підтвердження постачання двотавра 24, у
кількості 4,55т., арматури 16, у кількості
4,75т., арматури 20, у кількості 6,85т.,
швелеру 24, у кількості 3,62т., загальною
вартістю 186 008грн. 35 коп. з ПДВ; № РН - 321
від 18.05.2012 року, в підтвердження
портальних стін СТ11, у кількості 10 шт.,
ойкосних крил труб СТ2, у кількості 4 шт.,
ойкосних крил труб СТ3, у кількості 4 шт.,
арматурна сталь д10мм, у кількості 1,91 т.,
загальною вартістю 90 000 грн. 00 коп. з ПДВ;
№ РН - 325 від 21.05.2012 року, в підтвердження
постачання плит перекриття з/б 12000/2970/120,
у кількості 20 шт., загальною вартістю 253
795 грн. 20 коп. з ПДВ; № РН - 329 від 22.05.2012
року, в підтвердження постачання кДП, у
кількості 14 960 л., загальною вартістю
149 600 грн. 00 коп. з ПДВ; № РН -
332 від 23.05.2012 року, в підтвердження
постачання плит перекриття з/б 12000/2970/120,
у кількості 18 шт., загальною вартістю
228 415 грн. 68 коп. з ПДВ; № РН -
336 від 24.05.2012 року, в підтвердження
постачання плит СО нес. 6000/2000/130, у
кількості 38 шт., ПС торц. нес. 6000/2000/130,
загальною вартістю 260 686 грн. 68 коп. з
ПДВ; № РН - 341 від 28.05.2012 року, в
підтвердження постачання труб ГК
ГОСТ-8732-78, у кількості 9,8 т., гнутого
профілю, у кількості 9,8 т., загальною
вартістю 263 001 грн. 82 коп. з ПДВ, та
видані на адресу ТОВ «Альтера»
відповідні податкові накладні: № 1208
від 16.03.2012 року на загальну суму 84 096,00
грн., в тому числі ПДВ 14016,00 грн.; № 1172 від
19.03.2012 року, на загальну суму
204 156,00грн., в тому числі ПДВ 34
026,00грн.; № 1800 від 27.03.2012 року на загальну
суму 160 920,00 грн., в т.ч. ПДВ 26 820,00грн.; №
1916 від 28.03.2012 року на загальну суму
160 920,00 грн., в т.ч. ПДВ 26 820,00грн.; № 2020 від
29.03.2012 року на загальну суму 160 920,
00грн., в т.ч. ПДВ 26 820,00грн.; № 818 від
16.04.2012 року на загальну суму 80
262,00 грн., в т.ч. ПДВ 13 377,00 грн.; № 1077 від
20.04.2012 року на загальну суму 138 117,60
грн.. в т.ч. ПДВ 23 019,60 грн.; № 1401 від 26.04.2012
року на загальну суму 186 008,35 грн., в
т.ч. ПДВ 31 001,39 грн.; № 740 від 18.05.2012 року
на загальну суму 90 000 грн. в т.ч.
ПДВ 15 000 грн.; № 782 від 21.05.2012 року на
загальну суму 253 795,20 грн. в
т.ч. ПДВ 42 299,20 грн.; № 848 від 22.05.2012 року
на загальну суму 149 600,00 грн. в т.ч.
ПДВ 24 933,33 грн.; № 881 від 23.05.2012 року на
загальну суму 228 415,68 грн.. в т.ч.
ПДВ 38 069,28грн.; № 938 від 24.05.2012 року на
загальну суму 260 686,68грн. в т.ч.
ПДВ 43 447,78грн.; № 1051 від 28.05.2012 року на
загальну суму 263 001,82грн. в т.ч. ПДВ
43 833,64 грн.

Перевезення товару відповідно до
номенклатури зазначеної у наведених
вище видаткових накладних, із м.
Дніпропетровська до м. Павлоград,
Дніпропетровської області, за
місцезнаходженням позивача, що є
предметом договору поставки № ДГ -01/03-12
від 01.03.2012 року, було здійснено
відповідно до товарно - транспортних
накладних: №116 від 16.03.2012 року; № 83 від
15.03.2012 року; № 82 від 15.03.2012 року; № 80 від
13.03.2012 року; № 79 від 13.03.2012 року; № 67
від 12.03.2012 року; № 54 від 05.03.2012
року; № 45 від 02.03.2012 року; № 214 від 29.03.2012
року; № 203 від 28.03.2012 року; № 196 від
27.03.2012 року; № 204 від 16.04.2012 року; № 207 від
20.04.2012 року; № 224 від 26.04.2012 року; № 326
від 14.05.2012 року; № 395 від 18.05.2012 року;
№ 386 від 17.05.2012 року; № 357 від 16.05.2012 року;
№ 336 від 15.05.2012 року; № 351 від 16.05.2012
року; № 334 від 15.05.2012 року; № 324 від
14.05.2012 року; № 302 від 11.05.2012 року; № 296 від
10.05.2012 року; № 266 від 04.05.2012 року; № 252
від 03.05.2012 року; № 373 від 17.05.2012 року; № 393
від 18.05.2012 року; № 409 від 21.05.2012 року;
№ 420 від 22.05.2012 року; № 412 від 21.05.2012
року; № 437 від 23.05.2012 року; № 426 від 22.05.2012
року; № 408 від 21.05.2012 року; № 392 від
18.05.2012 року; № 369 від 17.05.2012 року; № 344 від
16.05.2012 року; № 258 від 03.05.2012 року; № 270
від 04.05.2012 року; № 281 від 05.05.2012 року;
№ 296 від 10.05.2012 року; № 307 від 11.05.2012 року;
№ 312 від 12.05.2012 року; № 325 від 14.05.2012
року; № 332 від 15.05.2012 року; № 347 від
16.05.2012 року; № 380 від 17.05.2012 року; № 394 від
18.05.2012 року; № 425 від 22.05.2012 року; № 435
від 23.05.2012 року; № 442 від 24.05.2012 року; № 495
від 28.05.2012 року.

Розрахунки за отриманий позивачем від
ТОВ «Лігран» товар, згідно договору
поставки № ДГ-01/03-12 від 01.03.2012 року,
підтверджено наступними платіжними
дорученнями: № 5729 від 24.04.2012 року на
суму 33 638,40 грн.; № 43 від 06.04.2012
року на суму 26 312,70 грн.; № 64 від 17.04.2012
року на суму 14 958,14 грн.; № 5736 від
04.05.2012 року на суму 10 336,00 грн.; № 133 від
07.05.2012 року на суму 29 934,40 грн.;
№ 137 від 08.05.2012 року на суму 34 128,30 грн.; №
138 від. 10.05.2012 року на суму 21 930,00
грн.; № 158 від 18.05.2012 року на суму 90 000
грн.; № 160 від 18.05.2012 року на суму
29 331,30 грн.; № 170 від 21.05.2012 року на суму
25 219,50 грн.; № 203 від 31.05.2012 року на
суму 28 923,00 грн.; № 202 від 31.05.2012
року на суму 61 724,73 грн.; № 206 від 06.06.2012
року на суму 43 860,00 грн.; № 230 від
07.06.2012 року на суму 19 846,60 грн.; № 252 від
14.06.2012 року на суму 33 991,50
грн.; № 397 від 02.08.2012 року на суму 84 072,00
грн.

Судом також встановлено, що між ТОВ
«Альтера» (в якості Покупця) та ТОВ
«Шоковіта» (код за ) (в
якості Продавця) був укладений договір
купівлі - продажу товару № ДГ-01/07-12 від
01.07.2012 року, предметом якого є передача
Продавцем у власність покупця товару,
визначеного у додатку до договору.
Загальна вартість договору, згідно
специфікації (Додаток 31 до договору)
складає 314 853,90 грн. з ПДВ.

На виконання умов зазначеного договору
ТОВ «Шоковіта» оформлено такі
видаткові накладні: № РН - 407 від 26.07.2012
року, в підтвердження передачі піску, у
кількості 534 т., загальною вартістю 48 060
грн. 00 коп. з ПДВ; № РН - 427 від 30.07.2012 року,
в підтвердження передачі
автомобільних шин, у кількості 10 шт.,
загальною вартістю 69 830 грн. 00
коп. з ПДВ; № РН - 429 від 31.07.2012 року, в
підтвердження передачі кДП, у
кількості 5130л., загальною вартістю 49 248
грн. 00 коп. з ПДВ; № РН - 526 від 02.08.2012
року, в підтвердження передачі
автомобільних шин 425/85R21 14сл., у
кількості 6шт., загальною вартістю 36 446
грн. 00 коп. з ПДВ; № 240 від 04.10.2012 року, в
підтвердження передачі портальних
стін СТ11, у кількості 2 шт., труб
залізобетонних ТБ, у кількості 6шт.,
загальною вартістю 24 462 грн. 38 коп. з ПДВ;
№ 845 від 15.10.2012 року, в підтвердження
передачі Бруківки "Кість" 60мм, у
кількості 365 кв.м., загальною вартістю
53 190,72 грн. 00 коп. з ПДВ; № 1355 від 25.10.2012
року, в підтвердження передачі
автомобільних шин з камерою -
універсальна, у кількості 4 шт.,
загальною вартістю 33 616,80 грн. 00
коп. з ПДВ, та видані на адресу ТОВ
«Альтера» відповідні податкові
накладні: № 251 від 26.07.2012 року на
загальну суму 48 060,00г рн., в тому числі
ПДВ 8 010,00 грн.; № 277 від 30.07.2012 року
на загальну суму 69 830,00грн., в тому числі
ПДВ 11 638,33 грн.; № 289 від 31.07.2012 року на
загальну суму 49 248,00 грн., в тому числі
ПДВ 8 208,00 грн.; № 20 від 02.08.2012 року на
загальну суму 36 446,00 грн., в тому числі
ПДВ 6 074,33 грн.; № 240 від 04.10.2012 року на
загальну суму 24 462,38 грн., в тому числі
ПДВ 4 077,06 грн.; № 845 від 15.10.2012 року на
загальну суму 53 190,72 грн., в тому числі
ПДВ 8 865,12 грн.; № 1355 від 25.10.2012 року на
загальну суму 33 616,80 грн., в тому числі
ПДВ 5 602,80 грн.

Перевезення товару відповідно до
номенклатури зазначеної у наведених
вище видаткових накладних, із м.
Дніпропетровська до м. Павлоград,
Дніпропетровської області, за
місцезнаходженням позивача, що є
предметом договору купівлі - продажу
товару № ДГ-01/07-12 від 01.07.2012року,
було здійснено відповідно до товарно -
транспортних накладних: № 702 від 02.07.2012
року; № 704 від 02.07.2012 року; № 705 від 02.07.2012
року; № 710 від 03.07.2012 року; № 712 від 03.07.2012
року; № 718 від 03.07.2012 року; № 722 від 04.07.2012
року; № 725 від 04.07.2012 року; № 731 від 04.07.2012
року; № 744 від 05.07.2012 року; № 745 від
05.07.2012 року; № 746 від 05.07.2012 року; № 752 від
06.07.2012 року; № 753 від 06.07.2012 року; № 758
від 06.07.2012 року; № 805 від 26.07.2012 року;
№ 807 від 26.07.2012 року; № 810 від 26.07.2012 року;
№ 848 від 30.07.2012 року; № 843 від 30.07.2012
року; № 904 від 02.08.2012 року; № 28 від
04.10.2012 року; № 37 від 12.10.2012 року; № 39 від
15.10.2012 року; № 40 від 15.10.2012 року; №
126 від 25.12.2012 року.

Розрахунки за отриманий позивачем від
ТОВ «Шоковіта» товар, згідно договору
купівлі - продажу товару № ДГ-01/07-12 від
01.07.2012 року, підтверджено наступними
платіжними дорученнями: № 399 від
02.08.2012року на суму 36 446,00грн.; № 560 від
10.09.2012 року на суму 19 179.50 грн.; № 617 від
03.10.2012 року на суму 13 822,80 грн.; № 616
від 03.10.2012 року на суму 19 263.20 грн.; № 615
від 03.10.2012 року на суму 9 617,30
грн.; № 690 від 22.10.2012 року на суму 26 006,50
грн.; № 698 від 24.10.2012 року на суму 12
608,00грн.; №5781 від 25.10.2012року на суму 11
267.30грн.; № 5780 від 25.10.2012 року на
суму 17 392,70 грн.; № 705 від 26.10.2012 року на
суму 37 980,70 грн.; № 757 від 09.11.2012 року
на суму 32 237,10 грн.; № 771 від 15.11.2012 року на
суму 9 953,62 грн.; № 821 від 04.12.2012
року на суму 4 490,15грн.; № 831 від 05.12.2012
року на суму 44 654,54грн.; № 874 від 24.12.2012
року на суму 19 934.50 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що
отриманими від ТОВ «Лігран» (код за
), ПП «Транс-Атлантіка
Сервіс» (код за ), ТОВ
«Шоковіта» (код за )
товарами та роботами, позивач
розпорядився наступним чином.

Між позивачем (Підрядник) та ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» (Замовник) був
укладений договір № 11-06/4339-ПД/4 від
29.11.2011 року, відповідно до п. 1.1 якого
Замовник доручив позивачу виконати
роботи на власний ризик, з власних
матеріалів та власними силами з
будівництва автодороги від
свердловини № 1- свердловини № 2 до
прилеглої до автодороги Брагинівка -
Розсішки за проектом будівництва Вен
свердловини №3 на ПСП «Шахта
«Ювілейна» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля». За змістом п. 5.1
договору, загальна вартість робіт
складала 12 371 539 грн. 80 коп. з ПДВ.

На виконання умов договору підряду
№11-06/4339-ПД4 від 29.11.2011 року, позивач
здійснив роботи на користь ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» із залученням
субпідрядної організації - ПП «Транс -
Атлантіка Сервіс», з власних
матеріалів, про що свідчать: акт
виконаних будівельних робіт за формою
КБ2 за червень 2012 року та відповідна
довідка про вартість виконаних робіт
та витрати за червень 2012 року на суму 451
401 грн. 00 коп.; акт виконаних будівельних
робіт за формою КБ2 за липень 2012 року та
відповідна довідка про вартість
виконаних робіт та витрати за жовтень
2012 року на суму 927 087 грн. 00 коп.; акт
виконаних будівельних робіт за формою
КБ2 за серпень 2012 року та відповідна
довідка про вартість виконаних робіт
та витрати за серпень 2012 року на суму 1
046 026 грн. 20 коп.; акт виконаних
будівельних робіт за формою КБ2 за
жовтень 2012 року та відповідна довідка
про вартість виконаних робіт та
витрати за жовтень 2012 року на суму 821 439
грн. 00 коп., а також виписані на ім'я ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» податкові
накладні, у зв'язку з чим прийняті
податкові зобов'язані з ПДВ, а саме за
наступними податковими накладними: № 4
від 14.05.2012 року на загальну суму 400 000
грн. в т.ч. ПДВ 6 666,67 грн; № 11 від 28.05.2012
року на загальну суму 132 201,60 грн. в т.ч
ПДВ 22 033,60 грн.; № 6 від 12.07.2012 року на
загальну суму 200 000 грн. в т.ч. ПДВ 33
333,33грн.; № 14 від 31.07.2012 року на
загальну суму 478 488,00 грн. в т.ч. ПДВ 79
748грн.; № 14 від 31.08.2012 року на
загальну суму 746 026,20 грн. в т.ч. ПДВ 124
337,70грн.; № 10 від 30.08.2012 року на загальну
суму 300 000 грн. в т.ч. ПДВ 50 000 грн.; № 2
від 31.10.2012 року на суму 821 439,00 грн в т.ч.
ПДВ 136 906,50 грн.

Наведені акти виконаних будівельних
робіт за формою КБ2 містять відомості
про використання позивачем
будівельних матеріалів (витрат на
будівництво) та підрядних робіт, які за
номенклатурою та родовими ознаками
відповідають будівельним матеріалам
та виконаним підрядним роботам
отриманим від ТОВ «Лігран» (код за
), ТОВ «Шоковіта» (код за
) та ПП «Транс-Атлантіка
Сервіс» (код за ).

За виконані позивачем згідно договору
підряду №11-06/4339-ПД/4 від 29.11.2011
року роботи, ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», здійснило з ним
розрахунки, відповідно до платіжних
доручень: № 1070 від 14.05.2012 року у сумі 400
000грн.; № 3744 від 28.05.2012 року у сумі 132 201,
60грн.; № 1086 від 09.08.2012 року у сумі 300 000
грн.; № 7929 від 30.08.2012 року у сумі 478
488,00 грн.; № 6411 від 02.10.2012 року у сумі
1 046 026,20 грн.; № 2263 від 29.10.2012 року у
сумі 406 719,00грн.

Також позивачем наведені докази обліку
та використання закуплених у ТОВ
«Лігран» та ТОВ «Шоковіта»
автомобільних покришок та дизельного
пального, транспортними засобами які
перебувають у його користуванні.

Так, згідно договору оренди №12-14/277-А
від 30.12.2011 року, укладеного між
позивачем та ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», позивачу передано у
строкове, платне користування об'єкти
рухомого майна, а саме вантажні
транспортні засоби, у кількості 16-ти
одиниць, що підтверджено наявними в
матеріалах справи технічними
паспортами на такі транспортні засоби,
зареєстровані за ТОВ «Альтера».

За договором №12-14/467 -П від 07.02.2012 року,
укладеного між позивачем (Перевізник)
та ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
(Замовник), перевізник взяв на себе
зобов'язання з надання послуг з
перевезення вантажу автомобільним
транспортом з ПАТ «Павлоградвугілля».
«Шахта Терновська», «Шахта
«Західно-Донбаська», «Шахта
Павлоградська» та інших пунктів, що
зумовлює необхідність використання
отриманого від ТОВ «Лігран» та ТОВ
«Шоковіта» дизельного пального та
автомобільних шин.

Матеріали справи містять підписані між
позивачем та ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» акти виконаних
робіт за договором на здійснення
транспортних послуг з перевезення
вантажу №12-14/467-П від 07.02.2012 року за
період з березня по жовтень 2012 року,
податкові накладні, та платіжні
доручення на підтвердження, сплати
Замовником отриманих від Перевізника
послуг.

Таким чином, судом встановлено факт
передачі, отримання, використання та
взаємних розрахунків за товари, роботи
та послуги за договорами, укладеними
між позивачем, ТОВ «Лігран», ТОВ
«Шоковіта», ПП «Транс-Атлантіка
Сервіс», а також між позивачем та ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» на ті ж самі
товари, роботи та послуги, що
підтверджено наведеними вище
первинними документами, а також
використання частини цієї продукції
для власних господарських потреб.

Якість отриманих позивачем від ТОВ
«Лігран», ТОВ «Шоковіта», ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» товарів
підтверджено протоколом дослідження
питомої активності будівельних
матеріалів, паспортом радіаційної
якості будівельного матеріалу,
паспортами та сертифікатами якості на
ПММ, сертифікатами відповідності та
документами про якість, які досліджені
судом та містяться в матеріалах справи.

Крім того, до матеріалів справи
позивачем надано докази наявності у
нього матеріально технічної бази,
власних виробничих потужностей та
промислового майданчику для
зберігання будівельних матеріалів у
періоді, що перевірявся, а саме: згідно
витягу про реєстрацію прав власності
на нерухоме майно № 232907 від 26.03.2003 року
та договору купівлі - продажу
нерухомого майна від 25.02.2003 року,
посвідченим Павлоградською товарною
біржею за реєстровим № 02/03-НД та
додатковою угодою № б/н від
25.02.2003 року до нього, позивачу на праві
власності належить комплекс будівель
та споруд промислового призначення,
розташований на земельній ділянці
Павлоградської міської ради площею 0,28
га, за адресою: Дніпропетровська
область, м. Павлоград, вул. К. Маркса, 1-А.

У позивача, на підставі договору оренди
з Павлоградською міською радою,
перебуває в користуванні земельна
ділянка площею 1,1303 га, кадастровий
номер :02:010:0060. з цільовим
призначенням - для розширення та
обслуговування будівельно-монтажної
ділянки.

Крім цього, позивач мав будівельний
майданчик за договором підряду
№ 11-06/4339-ПД/4 від 29.11.2011 року,
укладеним між позивачем (Підрядник) та
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (Замовник)
, а саме за місцезнаходженням ПСП
«Шахта Ювілейна» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля».

Згідно штатного розкладу,
затвердженого директором підприємства
станом на 01.01.2013 року, на підприємстві
працювало понад 68 осіб серед них:
адміністрація, спеціалісти, ПТО,
транспортна дільниця, виробнича
дільниця, робочі.

Наведене свідчить, що при укладанні та
виконанні згаданих вище договорів дії
господарюючих суб'єктів були
направлені на реальне настання
юридичних наслідків за укладеними
правочинами та відсутність у них ознак
їх нікчемності.

З огляду на викладене, слід відзначити,
що згідно статей 627, 628 Цивільного
кодексу України, статей 179, 180
Господарського кодексу України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною. Договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеними
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Відповідно ст. 179 Господарського
кодексу України майново - господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

При укладенні господарських
договорів сторони можуть визначати
зміст договору на основі: вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству; примірного
договору, рекомендованого органом
управління суб'єктам господарювання
для використання при укладенні ними
договорів, коли сторонни мають право
за взаємною згодою змінювати окремі
умови, передбачені примірним
договором, або доповнювати його зміст;
типового договору, затвердженого
Кабінетом Міністрів України, чи у
випадках, передбачених законом, іншим
органом державної влади, коли сторони
не можуть відступати від змісту
типового договору, але мають право
конкретизувати його умови; договору
приєднання, запропонованого однією
стороною для інших можливих суб'єктів,
коли ці суб'єкти у разі вступу в договір
не мають права наполягати на зміні його
змісту.

Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 180 Господарського кодексу
визначено, що зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові
умови договору відповідно до
законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Умови про предмет у господарському
договорі повинні визначати
найменування (номенклатуру,
асортимент) та кількість продукції
(робіт, послуг), а також вимоги до їх
якості.

Таким чином, встановлено, що сторонами
було погоджено всі умови, що є
істотними для даного виду договорів.

Також суд вказав, що вимоги до
оформлення первинних документів
визначені нормами Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні, відповідно до ч.2
ст. 9 якого первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції,
та деталізовані приписами Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. №88,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05.06.1995 р. за №168/704; далі за
текстом - Положення №88), згідно з п.2.4
якого первинні документи повинні мати
такі обов'язкові реквізити:
найменування підприємства, установи,
від імені яких складений документ,
назва документа (форми), дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Оцінивши зазначені вище первинні
документи за правилами ст. 86 КАС
України, суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що зміст оглянутих
документів містить назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; особистий підпис особи, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції; первинні
документи виписані реально існуючими
суб'єктами права.

Отже, оглянуті документи не мають
дефектів форми або змісту, які в силу
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», ст. 44 Податкового
кодексу України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704; далі за текстом - Положення №
88) спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак сприймаються судом як належні
та допустимі докази реальності
вчинення господарських операцій.

У ході розгляду справи відповідачем, як
в суді першої так і апеляційної
інстанції, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС
України не спростовано достовірності
відомостей цих первинних документів.

Слід зазначити, що належними та
допустимими в розумінні ст.124
Конституції України, ст. 70 КАС України
доказами факту вчинення платником
податків нікчемного правочину або
факту відображення в обліку показників
господарських операцій, які в
дійсності не відбулись, можуть бути або
обвинувальний вирок суду по
кримінальній справі (бо діяння
платника податків по протиправному
заволодінню майном іншої особи або
ухиленню від сплати податків, тобто
вчинення нікчемного правочину, є
об'єктивною стороною злочинів,
передбачених ст. 191 КК України та ст. 212
КК України), або рішення суду у справі
про стягнення одержаного за нікчемним
правочином (бо наслідком вчинення
платником податків нікчемного
правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250
Господарського кодексу України є
застосування конфіскаційного заходу у
вигляді стягнення одержаного за
нікчемним правочином), або рішення суду
про визнання правочину недійсним (бо
відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного
кодексу України вчинення платником
податків правочину, котрий суперечить
інтересам держави і суспільства, є
підставою для звернення до суду з
вимогою про визнання такого правочину
недійсним).

Разом з тим, під час розгляду справи
відповідачем не подано до суду жодних
доказів відкриття кримінального
провадження відносно посадових
(службових) осіб платника податків або
за викладеними в акті фактами
діяльності платника податків,
наявності обвинувального вироку суду,
рішення суду про стягнення одержаного
за нікчемним правочином, наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним.

При цьому, суд першої інстанції вірно
зауважив, що в силу закону отримання
податковим органом акту перевірки чи
довідки зустрічної звірки, в котрих
викладені висновки про вчинення
контрагентом платника податків
нікчемного правочину або відображення
в звітності показників господарських
операцій, які фактично не відбулись, не
звільняє такий податковий орган від
виконання обов'язку по самостійному
встановленню та доведенню факту
вчинення платником податків порушення
закону, акт перевірки контрагента не
має преюдиціального значення та не є
документом, що достовірно та
безсумнівно підтверджують обставини
фактичної дійсності.

Колегія суддів також зазначає, що в
силу положень Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України та Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" позивач та його
контрагенти є окремими суб'єктами
права, а таким чином за змістом
Податкового кодексу України позивач та
контрагенти позивача є окремими
платниками податку на додану вартість.
За таких обставин, межі юридичної
відповідальності кожного платника
податків, яка (слід розуміти -
відповідальність) відповідно до ст. 61
Конституції України має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до юридичної відповідальності за
діяння, що було вчинено іншою особою,
згідно з законом є неможливим.

Також, слід відзначити, що за змістом ч.
2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Обґрунтування відповідача щодо
нікчемності правочинів не є підставою
для визнання таких правочинів
нікчемними, оскільки відповідачем не
доведено, на підставі якої саме статті
Цивільного кодексу України правочини,
вчинені між позивачем та його
контрагентом є нікчемним.

Крім того, пунктом 3 ст. 215 ЦК України
передбачено, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

У матеріалах справи відсутні докази
того, що договори, які були укладені між
позивачем та ТОВ «Лігран», ТОВ
«Шоковіта», ПП «Транс-Атлантіка
Сервіс», визнані судом недійсним.

Від так, відповідно до статті 204
Цивільного кодексу України та згідно з
позицією Верховного Суду України,
викладеною в Узагальненнях "Практика
розгляду судами цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
24.11.2008 р. - законодавцем закріплено
презумпцію правомірності правочину.
Правомірність є конститутивною
ознакою правочину, як юридичного факту.

Таким чином, суд вважає, що позивачем
надано належним чином оформлені
документи, які підтверджують факт
реального виконання договорів
укладених з ТОВ "Лігран", ТОВ "Шоковіта",
ПП "Транс-Атлантіка Сервіс".

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

До витрат операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей
142 і 143 та інших статей цього Кодексу,
які прямо визначають особливості
формування витрат платника податку.

Згідно п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу
України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Приписами п. 138.8 ст. 138 Податкового
кодексу України, передбачено, що
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом
таких товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, а саме: прямих
матеріальних витрат; прямих витрат на
оплату праці; амортизації виробничих
основних засобів та нематеріальних
активів, безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

При цьому, відповідно до п.п.138.8.1 п.138.8
ст. 138 Податкового кодексу України, до
складу прямих матеріальних витрат
включається вартість сировини та
основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат. Прямі
матеріальні витрати зменшуються на
вартість зворотних відходів, отриманих
у процесі виробництва, які оцінюються у
порядку, визначеному в положеннях
(стандартах) бухгалтерського обліку.

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу
України визначено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем були надані належним чином
складені документи визначені
Податковим кодексом України для
підтвердження валових витрат
підприємства та докази використання
придбаних товарів робіт та послуг у
господарській діяльності позивача по
взаємовідносинах з ТОВ «Лігран», ТОВ
«Шоковіта», ПП «Транс-Атлантіка
Сервіс».

Таким чином, висновок відповідача про
неправомірність віднесення позивачем
до складу валових витрат коштів
сплачених за правовідносинами з ТОВ
«Лігран», ТОВ «Шоковіта», ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» є
необгрунтованим.

Судом вірно встановлено, що
відповідачем не надано доказів, які б
засвідчували відсутність об'єктів
правовідносин, стосовно яких
здійснювались спірні господарські
операції або відсутність результатів
таких господарських операцій.

Також, судом встановлено, що суми
податку на додану вартість сплачені
позивачем в ціні отриманих товарів та
робіт, на підставі виданих з ТОВ
«Лігран», ТОВ «Шоковіта», ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» податкових
накладних, були включені позивачем до
складу податкового кредиту в
податкових деклараціях за
перевіряємий період, і даний факт
відповідачем не заперечується.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України № 2755-VІ від 02.12.2010 року
(надалі - Кодексу) підставою для
нарахування податкового кредиту є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

За змістом пункту 198.3 статті 198 Кодексу
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Кодексу не
відносяться до складу податкового
кредиту суми податку сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформленими з порушенням вимог чи
не підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав вимоги, передбачені
пунктом 198.3 статті 198 Кодексу, сплативши
податок на додану вартість в ціні
отриманих товарів та робіт від ТОВ
«Лігран», ТОВ «Шоковіта», ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс», які в свою
чергу, виконали вимоги п. 201.1 ст. 201
Кодексу - видало позивачу належним
чином оформлені податкові накладні на
сплачені ним суми податку.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбудеться раніше: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку товарів
/послуг, що підтверджено податковою
накладною.

Отже, наявність у платника податку
(позивача у справі) виданих йому
податкових накладних і сплата вартості
отриманих товарів та послуг з ПДВ є
достатніми підставами для визначення
податкового кредиту з урахуванням
підтвердження реального здійснення
господарської операції.

Аналізуючи вивевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що позивачем
правомірно включено до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість, сплачені позивачем в
ціні отриманих робіт та товарів від
ТОВ «Лігран», ТОВ «Шоковіта», ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Західно - Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альтера»
до Західно - Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
Ю.В. Дурасова