Справа № 823/2332/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/2332/14
інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Золотоніському районі
Черкаської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області звернулося до суду
з позовом, у якому просило стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області борг у розмірі 148
грн. 35 коп.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року вказаний адміністративний позов
був задоволений частково - стягнуто з
відповідача 52 грн. 86 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову в частині
стягнення 52 грн. 86 коп. та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
відповідні кошти стягуються виключно
на централізованому рівні. Також
відповідач вказує на те, що позивач не
надав документів про страхований
випадок.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 19
серпня 2014 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області подало до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області списки осіб, яким
було виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в червні 2014 року та
просила відповідача здійснити
відшкодування понесених витрат у
розмірі 9356 грн. 16 коп.

Згідно акту щомісячної звірки від 02
липня 2014 року відповідач прийняв до
відшкодування витрати на загальну суму
9207 грн. 81 коп.

Витрати по відшкодуванню пенсій,
виплачених ОСОБА_2 у розмірі 52 грн. 86
коп. та ОСОБА_3 у розмірі 95 грн. 49 коп., до
заліку прийняті не були. У зв'язку з цим
Управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області звернулося до суду з даним
позовом.

Приймаючи рішення про часткове
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що витрати по
виплаті пенсії ОСОБА_2 підлягають до
відшкодування відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, зокрема, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно абз. 2 п. 5 ч. 1 ст. 24 вказаного
Закону якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

З наведених норм права вбачається, що
позивач правомірно звернувся до
відповідача з вимогами про
відшкодування пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що була виплачена ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження правомірності
призначення та виплати відповідної
пенсії ОСОБА_2 позивач надав
відповідачу копію акту про нещасний
випадок від 09 лютого 1986 року, що стався
на підприємстві «Механізована колона
№ 36», яке знаходиться за адресою: м.
Домодєдово, Московська обл.

Як на підставу для відмови у
відшкодуванні коштів, виплачених
ОСОБА_2, відповідач посилається на те,
що підприємство, на якому стався
нещасний випадок, знаходиться на
території іншої держави.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлене згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

З огляду на вказану норму права колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було зроблено правильний
висновок про те, що ОСОБА_2 має право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Свої вимоги про скасування постанови
суду від 19 серпня 2014 року відповідач
обґрунтовує тим, що відповідно до п. 5
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4 від 4 березня
2003 року ( далі - Порядок) перерахування
відповідних коштів здійснюється лише
на централізованому рівні - від Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України до Пенсійного
фонду України.

Разом з тим, встановлене п. 5 Порядку
правило щодо проведення розрахунків на
централізованому рівні розраховане на
відсутність спору щодо прийняття
відповідних витрат до заліку. У зв'язку
з цим територіальні органи Пенсійного
фонду України мають право звернутися
до суду з позовом про стягнення з
територіальних органів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України коштів на виплату
пенсій, що не були прийняті до заліку.

Такий висновок був викладений у
постанові Верховного Суду України від
10 червня 2014 року у справі № 21-154а14.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в постанові від 19 серпня 2014
року, та не можуть бути підставами для
її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
відповідача без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
Черкаської області - відмовити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.