Справа № 805/13600/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/2340/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Обласного центру
медико-соціальної експертизи,
Комунального закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №4 м.
Горлівка» (далі - Центр первинної
медико-санітарної допомоги №4),
Управління Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
подальшому уточненим, в якому просила:
скасувати рішення Обласного центру
медико-соціальної експертизи від 27
березня 2013 року про невизнання
інвалідом; зобов'язати Центр первинної
медико-санітарної допомоги №4 оформити
направлення; зобов'язати провести
повторний огляд; зобов'язати визнати
інвалідом; зобов'язати нарахувати
пенсію по інвалідності; стягнути
моральну шкоду.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року позов задоволено частково.
Скасовано довідку Міжрайонної МСЕК
м. Горлівки про невизнання
інвалідом ОСОБА_2 від 27 березня 2013 року;
зобов'язано Центр первинної
медико-санітарної допомоги №4 оформити
направлення ОСОБА_2 до Міжрайонної МСЕК
м. Горлівки для повторного огляду;
зобов'язано Міжрайонну МСЕК м. Горлівки
провести повторний огляд ОСОБА_2
відповідно до направлення Центру
первинної медико-санітарної допомоги
№4. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року скасовано постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 12
листопада 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до
Центру первинної медико-санітарної
допомоги №4 про зобов'язання
оформити направлення ОСОБА_2 до
Міжрайонної МСЕК м. Горлівки для
повторного огляду, провадження у
справі в цій частині закрито.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року скасовано постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 12
листопада 2013 року, прийнято нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними
постанови та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з 13
березня 2006 року до 1 квітня 2013 року була
визнана інвалідом 3 групи загального
захворювання, що підтверджується
довідками МСЕК про проходження огляду.

7 березня 2013 року Центром первинної
медико-санітарної допомоги №4
оформлено направлення позивачу на МСЕК
м. Горлівки, у зв'язку із закінченням
терміну інвалідності.

До вказаного направлення були
приєднані документи, а саме: письмова
згода від 20 березня 2013 року,
індивідуальна реабілітаційна програма
№596 від 28 березня 2011 року, повідомлення
про встановлення інвалідності 3 групи
за загальним захворювання до квітня 2013
року, виписка з амбулаторної картки
ОСОБА_2, магнітно-резонансна томографія
від 13 лютого 2013 року, дані спільного
огляду лікарів, план реабілітаційних
заходів від 14 березня
2013 року(перед направленням на МСЕК на
період 2013-2014 рік), копії паспорту,
трудової книжки, довідки про
присвоєння ідентифікаційного коду.

Згідно з актом огляду міжрайонної
МСЕК м. Горлівки №859 експертиза була
проведена в період з 20 по 27 березня
2013 року, під час проведення якою було
встановлено відсутність у ОСОБА_2
стійкого порушення функцій організму,
обмежень нормальної життєдіяльності,
що позбавляє встановити групу
інвалідності відповідно до наказу МОЗ
№561. За результатами огляду позивач не
визнана інвалідом, визнана
працездатною, про що зазначено в
довідці міжрайонної МСЕК м. Горлівки
від 27 березня 2013 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
Міжрайонною МСЕК м. Горлівки не
доведено, чому перебування позивача на
лікарняних протягом тривалих періодів
2011-2013 років не свідчить про обмеження
працездатності позивача та наявність
даних, що підтверджує стійке порушення
функцій організму, обумовленого
захворюванням, не прийнято до уваги
відсутність позитивної динаміки в
стані здоров'я позивача в порівнянні з
попередніми роками, тривале
перебування на інвалідності позивача,
а також взагалі не врахований
соціальний фактор.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку, що до повноважень
суду не входить питання
встановлення інвалідності або
перегляд медичних показників для
встановлення групи інвалідності, тому
вважає, що суд першої інстанції вийшов
за межі наданих йому повноважень,
скасувавши довідку від 27 березня 2013
року з зобов'язанням провести
повторний медичний огляд на засіданні
МСЕК м. Горлівки.

Відповідно до пункту 15 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України «Питання
медико-соціальної експертизи» від 3
грудня 2009 року №1317 (далі - Положення
№1317) комісії проводять своєчасно огляд
(повторний огляд) осіб, що звертаються
для встановлення інвалідності, за
місцем їх проживання або лікування, у
тому числі за місцем їх проживання або
місцем перебування у закладах
соціального захисту для бездомних осіб
та центрах соціальної адаптації осіб,
звільнених з місць позбавлення волі, за
направленням відповідного
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після пред'явлення
паспорта чи іншого документа, що
засвідчує особу.

Пункт 3 Положення №1317 передбачає, що
медико-соціальна експертиза
проводиться особам, що звертаються для
встановлення інвалідності, за
направленням
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після проведення
діагностичних, лікувальних і
реабілітаційних заходів за наявності
відомостей, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Відповідно до пункту 19 Положення №1317
комісія проводить засідання у повному
складі і колегіально приймає рішення.
Відомості щодо результатів
експертного огляду і прийнятих рішень
вносяться до акта огляду та протоколу
засідання комісії, що підписуються
головою комісії та її членами і
засвідчуються печаткою.

Відповідно до пункту 20 Положення №1317
комісія під час встановлення
інвалідності керується Інструкцією
про встановлення груп інвалідності,
затвердженою МОЗ за погодженням з
Мінсоцполітики та Радою Федерації
незалежних профспілок України.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 5 вересня 2011 року №561
затверджена Інструкція про
встановлення груп інвалідності
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 14 листопада 2011 року за № 1295/20033),
(далі - Інструкція №561).

Відповідно до пункту 1.10 Інструкції №561
при огляді у МСЕК проводяться: вивчення
документів, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлене захворюваннями, наслідками
травм або вродженими вадами, які
спричиняють обмеження нормальної
життєдіяльності особи; опитування
хворого; об'єктивне обстеження та
оцінка стану всіх систем організму,
необхідних лабораторних,
функціональних та інших методів
дослідження усіма членами комісії.

Відповідно до пункту 17 Положення №1317
медико-соціальна експертиза
проводиться після повного медичного
обстеження, проведення необхідних
досліджень, оцінювання соціальних
потреб інваліда, визначення
клініко-функціонального діагнозу,
професійного, трудового прогнозу,
одержання результатів відповідного
лікування, реабілітації за наявності
даних, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Як встановлено судами, позивач не
працює тривалий час, з 2006 року по
березень 2013 року включно мала 3 групу
інвалідності. Перебувала на
лікарняному як на стаціонарі, так і
амбулаторно: з 28 травня по 11 червня 2011
року, з 22 червня по 19 вересня 2011 року, з 12
жовтня 2011 року по 7 листопада 2011 року, з 8
листопада по 9 грудня 2011 року, з 3 січня
по 10 квітня 2012 року, з 11 квітня по 29
квітня 2012 року, з 30 квітня по 28 травня 2012
року, з 29 травня по 5 вересня 2012 року, з 6
вересня по 4 жовтня 2012 року, з 25 грудня
2012 року по 21 лютого 2013 року, з 22 лютого
по 18 березня 2013 року.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що з жодного
документу, який міститься в медичній
справі позивача, в тому числі з тих
документів, які були приєднані до
направлення на МСЕК, не вбачається,
яким же чином і на підставі яких
документів МСЕК м. Горлівки оцінила
соціальні потреби та трудовий прогноз
позивача. Комісія обмежилася тільки
медичною стороною експертизи, без
врахування її соціальної
направленості. Не обґрунтовано, чому
перебування позивача на лікарняних
протягом тривалих періодів 2011-2013 років
не свідчить про обмеження
працездатності позивача та наявність
даних, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовленого захворюванням.

Відповідно до пункту 1.16 Інструкції
№561 у разі встановлення інвалідності і
ступеня втрати здоров'я комісія
розробляє на підставі плану медичної
реабілітації, що обов'язково надається
лікарем, або за участю лікаря
індивідуальну програму реабілітації
інваліда, в якій визначаються обсяги та
види реабілітаційних заходів, методи
та строки їх здійснення, засоби
реабілітації та відповідальні за
виконання. Комісія відповідає за
якість розроблення індивідуальної
програми реабілітації інваліда та
здійснює у межах своїх повноважень
контроль за її виконанням.

З індивідуальної програми
реабілітації інваліда №596, наданої
позивачу 28 березня 2011 року, вбачається,
що реабілітаційний потенціал позивача
є середнім, відновлення професійної та
трудової діяльності є частковим,
позивач може виконувати роботу з
неповним робочим днем.

Отже, правильними є висновки суду
першої інстанції, що відповідачем не
доведено суду, що ОСОБА_2 у повному
обсязі відновила свою трудову
діяльність та професійну
працездатність станом на березень 2013
року, тобто на час визнання МСЕК м.
Горлівки позивача працездатною.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано зазначив, що
медико-соціальна експертиза була
проведена МСЕК м. Горлівки
поверхнево без врахування всіх
обставин, які впливають на прийняття
рішення про визнання чи невизнання
позивача інвалідом.

Разом з тим, вирішуючи спір та
скасовуючи довідку Міжрайонної МСЕК
м. Горлівки про невизнання
інвалідом ОСОБА_2 від 27 березня 2013 року,
суд першої інстанції не врахував, що
вказаний документ носить
інформаційний характер, а рішення
відповідача з висновком про
відсутність підстав для визнання
позивача інвалідом міститься у акті
огляду міжрайонної МСЕК м. Горлівки
№859 від 27 березня 2013 року, якому суди
не надали належної правової оцінки.

Згідно зі статтею 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2013 року та постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року в частині вирішення позовних
вимог про скасувати рішення
Міжрайонної МСЕК м. Горлівки від 27
березня 2013 року про невизнання
інвалідом та про зобов'язання
Міжрайонної МСЕК м. Горлівки провести
повторний огляд ОСОБА_2. Справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І.
Ємельянова

А.Ф. Загородній