Справа № 872/14897/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2014 рокусправа № 804/5849/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ДП
юридична контора "Отава"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2013 р.

по справі № 804/5849/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до Житомірської митниці Міндоходів
України,

третя особа: компанія "Alternative Vision Software OU"

про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Житомирської митниці, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача:
компанія "Alternative Vision Software OU", в якому
просить визнати дії державних
службовців пропускного пункту
"Виступовичі" митного посту "Північний"
Житомирської митниці протиправними
щодо неналежного оформлення митного
режиму стосовно ОСОБА_1;зобов'язати
відповідача змінити поточні дані
митного режиму на відповідні дані, що
будуть підтверджувати режим
тимчасового ввозу автомобіля, який
знаходиться в користуванні ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправністю дій працівників
митного пропускного пункту щодо
неналежного оформлення митного режиму
громадянину ОСОБА_1 при в'їзді на митну
територію України на службовому
автомобілі для комерційного
призначення. За цих підстав, позивач
звернувся з проханням до суду визнати
дії відповідача протиправними та
зобов'язати відповідача змінити
поточні дані митного режиму на
відповідні дані.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2013 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням
третя особа без самостійних вимог
компанія "Alternative Vision Software OU", яку
представляє ДП юридична контора "Отава"
подала апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. Зазначає,
що судом першої інстанції не повно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, постанову прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
29.12.2012 року між ОСОБА_1 та компанією
"Alternative Vision Software OU" м. Таллін, був
укладений договір про дозвіл на
користування автомобілем БМВ 525 з
номерним знаком НОМЕР_4 та WIN: НОМЕР_1, у
зв'язку з тим, що ОСОБА_1 знаходиться в
трудових відносинах з відповідною
компанією .

29.12.2012 року в м. Таллін був укладений
договір між ОСОБА_1 та компанією "Alternative
Vision Software OU" Kadaka pst 169А/А-24 Tallinn 12615, де
позивач працює комерційним агентом
(а.с. 10-12). Строк договору з 29.12.2012 року до
31.12.2013 року. Компанія "Alternative Vision Software
OU", є юридичним власником даного
автомобіля, яке надане для
використання в цілях комерційного
призначення.

30 березня 2013 року до відділу митного
оформлення „Виступовичі" митного
поста „Північний" громадянином ОСОБА_1
було подано документи (свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, паспорт фізичної особи на
перетин державного кордону НОМЕР_3,
митна декларація та шляховий лист) з
метою ввезення на митну територію
України в режимі тимчасового ввезення
автомобіля марки "BMW", державний
номер НОМЕР_4, WIN - НОМЕР_1.

На підстві п."b" ст.1 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення (далі
-Конвенція), до якої Україна
приєдналась відповідно до Закону
України "Про приєднання України до
Конвенції про тимчасове ввезення" від
24.03.2004 №1661-IV, "комерційне використання",
означає платне перевезення осіб або
промислове чи комерційне платне або
безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних
перевезень вантажів та пасажирів
(багажу) регламентовано Конвенцію про
договір міжнародного дорожнього
перевезення вантажів (м. Женева, 1956р.),
Конвенцією про договір міжнародного
автомобільного перевезення пасажирів
та багажу (м. Женева 1973р.), до яких
Україна приєдналась 01.08.2006 р. та 05.12.2004
р., відповідно.

Конвенція про договір міжнародного
дорожнього перевезення вантажів (м.
Женева, 1956р.) застосовується до
будь-якого договору дорожнього
перевезення вантажів за винагороду з
використанням автомобілів, коли
вказані в договорі місце прийняття до
перевезення вантажу і місце,
передбачене для здачі вантажу,
знаходяться на території двох різних
країн, з яких принаймні, одна являється
учасником Конвенції.

Згідно ст.13 Конвенції про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних та кримінальних
справах від 22.01.1993р. документи, які на
території однієї з Договірних Сторін
виготовлені або засвідчені установою
або спеціально на те уповноваженою
особою в межах їх компетенції і за
установленою формою та скріплені
гербовою печаткою, приймаються на
територіях інших Договірних Сторін без
якого-небудь спеціального посвідчення.
Документи, які на території однієї з
Договірних Сторін розглядаються як
офіційні документи, користуються на
територіях інших Договірних Сторін
доказовою силою офіційних документів.

Зазначену Конвенцію підписано
Республікою Вірменія, Республікою
Білорусь, Республікою Казахстан,
Киргизькою Республікою, Республікою
Молдова, Російською Федерацією,
Республікою Таджикистан, Туркменістан,
Республікою Узбекистан, Україною, а
також до зазначеної Конвенції
приєдналися Азербайджанська
Республіка та Грузія.

Перелік документів, необхідних для
підтвердження права на надання пільг в
оподаткуванні відповідно до ст.8
зазначеного Закону, встановлений
Правилами митного контролю та митного
оформлення транспортних засобів, що
переміщуються громадянами через
митний кордон України, затвердженими
наказом Державної митної служби
України від 17.11.2005р. №1118 (у редакції
наказу Державної митної служби України
від 17.03.2008р. №229), зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 10.04.2008р.
за №291/14982.

Згідно пункту 4.3 цих Правил
підтвердженням права на надання пільг
в оподаткуванні, передбачених статтею 8
Закону України «Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України», є такі документи:

- підтвердження складу спадщини за
законом, відкритої за межами України на
користь громадянина-резидента
органами, що вчиняють нотаріальні дії в
країні її відкриття. Таке
підтвердження підлягає легалізації в
консульських установах України, що
діють у відповідних країнах, якщо інше
не встановлено міжнародним договором
України, згоду на обов'язковість якого
надано Верховною Радою України;

- паспорт громадянина України для
виїзду за кордон зі штампом «Постійне
проживання» або таким написом (для
громадян України, які виїхали за її
межі тимчасово та подали клопотання
про залишення на постійне проживання
за кордоном) з відміткою про дату
поставлення та зняття з постійного
консульського обліку, засвідченою
гербовою печаткою консульської
установи України в країні попереднього
проживання такого громадянина;

- паспортний документ громадянина
іноземної держави на право виїзду за
кордон з імміграційною візою на
постійне проживання в Україні, виданою
компетентним органом України, та/або
посвідка на постійне проживання в
Україні;

- довідка, видана Міністерством
закордонних справ України, за підписом
першого заступника Міністра
закордонних справ України, а в разі
його відсутності - одного із
заступників відповідно до розподілу
обов'язків, а також керівника
фінансового підрозділу Міністерства
закордонних справ України про суму
коштів, що виплачуються працівникам
дипломатичної служби України, які
перебували за кордоном у
довгостроковому відрядженні або
проходили дипломатичну службу за
кордоном строком не менше одного року
та повертаються в Україну.

Проте, позивачем митному органу були
надані документи (свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, паспорт фізичної особи на
перетин державного кордону НОМЕР_3,
митна декларація та шляховий лист) які
не дають звільнення від оподаткування
при ввезені на митну територію України
даного транспортного засобу.

Отже,позивачу правомірно було
відмовлено у митному оформленні
зазначеного транспортного засобу із
застосуванням пільг - картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України. Підставою для
відмови у митному оформленні
транспортного засобу митний орган
вказав порушення вимог ч.3 ст.380 Митного
кодексу України, а саме, тимчасове
ввезення даного транспортного засобу
дозволяється на строк до одного року
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів.

Крім того, погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції зазначає щодо відсутності у
позивача права на митне оформлення
вказаного автомобіля із звільненням
від оподаткування відповідно до
законодавства України, оскільки
документи Естонської Республіці не
визнаються офіційними в Україні.

Доводи, які викладені Позивачем в
апеляційній скарзі, спростовуються
дослідженими по справі доказами, а тому
не можуть бути підставою для
скасування постанови суду.

Крім того апелянтом не доведено
порушення його права щодо неналежного
оформлення митного режиму при в'їзді на
митну територію України, а також не
надано документів на підтвердження
комерційного призначення зазначеного
транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення,
оскільки постанова суду першої
інстанції прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1
ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ДП юридична контора
"Отава" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2013 року по справі № 804/5849/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров