Справа № 806/3683/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2014 р.
Житомир справа №
806/3683/14

категорія 10.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лавренчук
О.В.,

за участ. секретаря - Карплюк А.
І.,

за участ. представника позивача -
Мельника М. М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу

за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Володарсько-Волинському
районі Житомирської області до ОСОБА_2
про стягнення 153486,58 грн.,-

встановив:

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області (далі-Фонд)
звернулось до суду з позовом, в якому
просить стягнути з ОСОБА_2
капіталізовані платежі в розмірі 153486,58
грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що для покриття витрат Фонду для
виплати потерпілим на виробництві,
кошти до Фонду сплачуються
страхувальником згідно з Порядком
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 року № 765.
Також зазначає, що відповідач,
ухиляється від розгляду заяви про
визнання кредиторських вимог, у зв'язку
з чим позивач змушений звернутись до
суду.

Від представника позивача надійшло
письмове клопотання про розгляд справи
без фіксування за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Відповідач до суду не прибула. Про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлена вчасно та належним чином.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню за таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі на
підставі Акту про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом № 01 від
17.07.2009 року у приватного підприємця
ОСОБА_2, який стався з потерпілим ОСОБА_3
19.05.2009 року, було сформовано особову
справу та передано до Фонду для
подальших виплат особам, які мають на
це право у разі смерті потерпілого (а.с.
8 - 9).

Постановою № 0606/477/477/12 від 29.03.2013 року
про призначення перерахованої
щомісячної страхової виплати станом на
1 березня 2013 р. особам, які мають на це
право у разі смерті потерпілого,
визначені щомісячні страхові виплати
ОСОБА_4, дружині померлого, з 01 березня
2013 року безстроково (а.с.11).

Як вбачається з розрахунку потреби
капіталізованих коштів ФОП ОСОБА_2,
загальний розмір виплат по
капіталізації платежів становить 153486,58
грн. (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідача з
претензією про визнання грошових
капіталізованих вимог (а.с. 20- 21), проте
відповідач ухиляється від її розгляду,
у зв'язку з чим позивач змушений
звернутись до суду.

Разом з тим, позивач зазначає в
позовній заяві, що державним
реєстратором 17.06.2014 року внесено в ЄДР
рішення відповідача щодо припинення
підприємницької діяльності.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 50-1
Цивільного кодексу України ( далі - ЦК
України), в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, у
разі припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
у першу чергу задовольняються вимоги
кредиторів щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, та вимоги
кредиторів, забезпечені заставою чи
іншим способом.

За приписами ст. 53 ЦК України, фізична
особа, яка неспроможна задовольнити
вимоги кредиторів, пов'язані із
здійсненням нею підприємницької
діяльності, може бути визнана
банкрутом у порядку, встановленому
законом.

Статтею 51 ЦК України визначено, що до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
визначено Законом України від 23.09.1999, №
1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV)

Статтею 46 Закону № 1105-XIV визначено, що
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється, зокрема, за рахунок
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Основними принципами страхування від
нещасного випадку, зокрема, є:
своєчасне та повне відшкодування шкоди
страховиком; обов'язковість
страхування від нещасного випадку
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) та інших
підставах, передбачених
законодавством про працю, а також
добровільність такого страхування для
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян-суб'єктів
підприємницької діяльності.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1105-XIV,
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
нараховувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду.

За змістом статей 15, 46 цього Закону Фонд
- це некомерційна самоврядна
організація, яка провадить збір та
акумулювання страхових внесків.

Із зазначених норм випливає, що
законодавець зобов'язує
страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у всіх
випадках ліквідації (не лише у випадку
ліквідації підприємства-банкрута, але
й за інших підстав, передбачених
законодавством), із застосуванням
порядку, який передбачений постановою
Кабінету Міністрів України №765 від 6
травня 2000 року "Про порядок
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства - банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю".

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 20.04.2011 року по справі №К/9991/1045/11.

Для покриття витрат Фонду потерпілим
на виробництві, які працювали на
підприємствах, що ліквідовані, кошти до
Фонду сплачуються страхувальником
згідно з Порядком капіталізації
платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань
підприємства-банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.05.2000 року №765 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів. Під час розрахунку сум цих
платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

У відповідності до вимог п. 3 Порядку,
капіталізація платежів, передбачених
підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку,
розраховується на період, що
визначається як різниця між середньою
тривалістю життя для чоловіків і жінок
у країні та їх віком на момент
здійснення капіталізації.

Сума капіталізованих платежів була
розрахована на підставі інформації
Державної служби статистики України
щодо смертності та середньої
очікуваної тривалості життя чоловіків
та жінок в Україні у 2013 році (а.с. 13).

Сума платежів, яка підлягає
капіталізації підтверджується
розрахунком потреби в капіталізації
коштів (а.с.7).

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 160, 163-167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на
користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Володарсько-Волинському
районі Житомирської області
капіталізовані платежі на суму 153486,58
грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160
КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.В. Лавренчук