Справа № 369/172/14-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/172/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

28.01.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області в порядку
адміністративного судочинства з
позовом до Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивачка
обґрунтовувала тим, що вона як
громадянка України, реалізуючи своє
конституційне і законне право, в
порядку частини шостої статті 118
Земельного кодексу України в травні 2013
року звернулась до Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області з клопотанням
та доданими до нього графічними
матеріалами, стосовно її гарантованого
права на отримання безоплатно у
власність земельної ділянки. У своєму
клопотанні позивач просила визначити
та виділити їй земельну ділянку без її
погодження, орієнтовною площею до 0,25 га
в межах с. Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка).

У відповідь на клопотання позивач
отримала рішення 26 сесії
Білогородської сільської ради від
17.10.2013 року № 402/2, відповідно до якого її
клопотання було залишено без
задоволення без жодних законних
підстав та обґрунтувань.

Позивач вважала,що відповідачем при
розгляді клопотання щодо надання їй
земельної ділянки було порушено її
права та законні інтереси, гарантовані
Конституцією та нормами чинного
законодавства України.

Тому позивач просила визнати
протиправними дії щодо прийняття
рішення 26 сесії 6-го скликання
Білогородської сільської ради від
17.10.2013 року № 402/2 про залишення без
задоволення клопотання ОСОБА_1 про
передачу їй у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,25 га,
розташованої в межах села Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Скасувати рішення 26 сесії 6-го
скликання Білогородської сільської
ради від 17.10.2013 року № 402/2 про залишення
без задоволення клопотання ОСОБА_1 про
передачу їй у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,25 га,
розташованої в межах села Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Зобов'язати Білогородську сільську
раду винести на чергове засідання її
сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1
про виділення їй у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, без її
погодження, розташованої в межах села
Білогородка, Києво-Святошинського
району Київської області, орієнтовною
площею до 0,25 га, в місячний термін з
моменту набрання рішенням суду
законної сили, та прийняти належне, у
відповідності до чинного
законодавства України рішення.

Обов'язок доказування правомірності
своїх діянь покласти на відповідача.

Здійснити судовий контроль за
виконання суб'єктом владних
повноважень - відповідачем шляхом
зобов'язання Білогородської сільської
ради подати звіт про виконання
судового рішення. Вирішити питання
щодо встановлення строку для подання
відповідачем до суду звіту про
виконання судового рішення у строк 1
(один) місяць з дня набрання судовим
рішенням законної сили.

Стягнути з відповідача на користь
позивача витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору.

В судове засідання позивач не
з'явилась, направила до суду заяву в
якій просила проводити розгляд справи
у її відсутність, позовні вимоги
підтримала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та
зібрані в ній докази, приходить до
висновку що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно статті 81 Земельного кодексу
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки
на підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого
самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян
провадиться у разі одержання
земельних ділянок із земель
державної і комунальної власності в
межах норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок
безоплатно у власність громадян у
межах норм, визначених цим Кодексом,
провадиться один раз по кожному виду
використання.

В силу ст. 118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність

земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського
господарства, ведення особистого
селянського господарства, ведення
садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів
у межах норм безоплатної
приватизації, подають клопотання до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб)
та документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі
якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або надає мотивовану
відмову у його наданні. Підставою
відмови у наданні такого дозволу може
бути лише невідповідність місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою
сторін.

Згідно ст. 122 ЗК України сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Як встановлено в судовому засіданні,
рішенням двадцять шостої сесії шостого
скликання № 402/2 від 17 жовтня 2013 року
Білогородська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області розглянувши звернення
громадянина України ОСОБА_1 про
виділення земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах села Білогородка, відповідно до
ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а
саме: невідповідність місця
розташування об'єкт, керуючись Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», сесія сільської ради
вирішила звернення ОСОБА_1 щодо
виділення земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах села Білогородка залишити без
задоволення.

На підставі вищевикладеного, а
також аналізуючи положення норм
земельного законодавства України щодо
набуття громадянами прав на землю із
земель державної та комунальної
власності, а також матеріали які були
надані позивачем до клопотання про
надання їй безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, без її
погодження, розташованої в межах села
Білогородка, Києво-Святошинського
району Київської області, орієнтовною
площею до 0,25 га, суд знаходить що
рішення Білогородсьої сільської ради
від 17.10.2013 року було прийнято
правомірно, у відповідності до вимог ч.
7 ст. 118 Земельного кодексу України, з
відповідним посиланням на норму
чинного законодавства, у зв'язку з
невідповідністю місця розташування
об'єкта, а отже вимоги позивача щодо
скасування даного рішення та інші
похідні вимоги не підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення.

Враховуючи вищевикладене та на
підставі ст.ст. 81, 116, 118, 122 Земельного
кодексу України, ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
дій протиправними, скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
протягом 10 днів з моменту отримання
копії постанови.

Суддя:
Дубас
Т.В.