Справа № 2а-9487/10/1870
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/63146/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Охтирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2011 року

у справі № 2а-9487/10/1870

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Охтирської міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області

про визнання дій неправомірними,
визнання недійсним та скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Охтирської міжрайонної
державної податкової інспекції
Сумської області (далі - відповідач) про
визнання дій неправомірними та
визнання недійсним і скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій від 09 березня 2010 року № (в
редакції заяви про уточнення позовних
вимог від 01 липня 2010 року).

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2011
року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2011
року скасовано. Прийнято нову
постанову, якою позов задоволено.
Скасовано рішення Охтирської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області про
застосування штрафних санкцій від 09
березня 2010 року № .

В касаційній скарзі Охтирська МДПІ
Сумської області, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року та залишити в силі постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 21 лютого 2011 року.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України у справі здійснено
заміну відповідача - Охтирської МДПІ
Сумської області його
правонаступником - Охтирською ОДПІ
Сумської області ДПС, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серії АЄ №
518569 від 02 березня 2012 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Згідно торгового патенту серії ТПБ №
501099 субєкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 у період з 29 жовтня 2009 року по 30
вересня 2010 року мала право на
здійснення підприємницької діяльності
у сфері роздрібної торгівлі за адресою:
АДРЕСА_1 (арк. справ 13).

Також, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 мала право здійснювати
роздрібну торгівлю тютюновими
виробами та алкогольними напоями у
період з 27 жовтня 2009 року по 26 жовтня 2010
року включно за місцем здійснення
діяльності: АДРЕСА_1, магазин, що
підтверджується ліцензіями серії
НОМЕР_1 (реєстраційний № 0918-0364-3600) та №
155111 (реєстраційний № 0918-0366-3601), виданими
27 жовтня 2009 року РУ Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів у Сумській області ДПА України
(арк. справи 14-15).

Охтирською МДПІ Сумської області була
проведена перевірка за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, а саме: господарської одиниці
- магазину, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, та належить фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, за результатами
якої складений акт № 0120/18/03/23/0 від
03 березня 2010 року.

За висновками акту перевірки позивачем
були порушені, зокрема, вимоги статті 15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», що мало вираз у зберіганні
тютюнових виробів та алкогольних
напоїв в місці, яке не внесене до
Єдиного реєстру місць зберігання, а
саме - у магазині АДРЕСА_1

09 березня 2010 року Охтирською МДПІ
Сумської області на підставі вказаного
акта перевірки прийняла рішення №
, яким згідно абзацом 9 частини 2
статті 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» застосувала до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволені позову, виходив з того,
суб'єкт господарювання, який здійснює
реалізацію тютюнових виробів та
алкогольних напоїв, зобов'язаний
вносити до Єдиного реєстру місць
зберігання відомості про місце
зберігання таких товарів, незалежно
від того, чи співпадає воно з місцем
реалізації товару.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції і
задовольняючи позов виходив з того, що
у розумінні положень Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» поняття «місце
зберігання» та «місце торгівлі» не є
тотожними, з огляду на що внесення в
Єдиний реєстр місця торгівлі не
передбачено Порядком ведення Єдиного
державного реєстру місць зберігання,
затвердженим наказом Державної
податкової адміністрації України від 28
травня 2002 року № 251, з урахуванням того,
що доказів зберігання позивачем таких
товарів у іншому місці податковим
органом не надано.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Частиною 30 статті 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, незалежно від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.

Зазначена норма встановлює обов'язок
суб'єктів господарювання зберігати
спирт, алкогольні напої та тютюнові
вироби виключно в спеціальних місцях
зберігання.

При цьому, абзацом 18 статті 1 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
місце зберігання - це місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання, а місцем торгівлі у
відповідності до положень абзацу 11
статті 1 цього Закону є місце
реалізації товарів, у тому числі на
розлив, в одному торговому приміщенні
(будівлі) за місцем його фактичного
розташування, для тютюнових виробів -
без обмеження площі, для алкогольних
напоїв - торговельною площею не менше 20
кв. м, обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів

Відповідно, вказаним Законом
передбачено обов'язковість внесення
відомостей саме про місце зберігання
до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання затверджено
наказом Державної податкової
адміністрації України від 28 травня
2002року № 251 (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Пунктом 2.1 зазначеного Порядку (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
до Єдиного реєстру вносяться місця
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, якщо суб'єкт
господарювання, який здійснює
реалізацію і збереження алкогольних
напоїв та тютюнових виробів в одному
торгівельному приміщенні (будівлі), не
має відокремленого від об'єкта
роздрібної торгівлі місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, то у такого суб'єкта
господарювання відсутні підстави для
внесення до Єдиного реєстру відомостей
про місце зберігання, з огляду на його
відсутність.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, з яким
погоджується суд касаційної інстанції
про відсутність підстав для
притягнення позивача до
відповідальності, встановленої
абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», та, які
наслідок, наявність підстав для
скасування оспорюваного рішення про
застосування фінансових санкцій від 09
березня 2010 року №.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга Охтирської ОДПІ Сумської
області ДПС підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2011 року підлягає залишенню
без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224,
230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Охтирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________ Л.І.
Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна