Справа № 821/3490/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3490/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників: позивача -
Гіліна Є.О., відповідача - Ляха В.І.,
Щербенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління
Північно-Кримського каналу Державного
агентства водних ресурсів України до
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області про визнання
незаконною та скасування вимог про
усунення порушень,

встановив:

Управління Північно-Кримського каналу
Державного агентства водних ресурсів
України (далі - позивач, Управління
Північно-Кримського каналу,
Управління) звернулось до суду із
позовом до Державної фінансової
інспекції в Херсонській області (далі -
відповідач, ДФІ в Херсонській області),
в якому просить визнати незаконними і
скасувати п.п. 2, 3 вимоги відповідача
від 30.07.2014р. №21-07-14-14/4490.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Управління за період з 01.01.2012 р. по
01.03.2014 р., за результатами якої складено
акт №07-17/032 від 01.07.2014 р., яким
зафіксовані порушення вимог
законодавства. На підставі вказаного
акту ревізії позивачу виставлена
вимога про усунення порушень
№21-07-14-14/4490 від 30.07.2014 р. пункти 2 та 3 якої
Управління просить визнати
незаконними та просить скасувати їх.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити їх з підстав
викладених в позові.

Представники відповідача позов не
визнали та просили відмовити в
задоволенні позовних вимог, пояснивши,
що дії під час проведення ревізії
вчинені відповідачем в межах та у
спосіб визначені нормами чинного
законодавства України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши наявні у справі докази
у їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
п.1.2.5.1 Плану контрольно-ревізійної
роботи ДФІ в Херсонській області на І
квартал 2014 р. проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Управління Північно-Кримського каналу
за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2014 р. за
результатами якої складено акт №07-17/032
від 01.07.2014 р.

В акті викладені висновки ревізорів
про допущені відповідачем порушення
законодавства, які полягали у
наступному:

протягом 2012-2013 р.р. в порушення п.8 ст.7,
п.1 ст.23 Бюджетного кодексу України та
п.17-1 Переліку видів діяльності, що
належать до природоохоронних заходів,
затвердженого постановою КМУ від 17.09.1996
р. №1147, витрати на оплату спожитої
електроенергії, використаної на
господарські потреби на загальну суму
124310,61 грн. сплачено за рахунок
асигнувань, передбачених на здійснення
природоохоронних заходів за КПКВ 2407070
"Захист від шкідливої дії вод сільських
населених пунктів та
сільськогосподарських угідь", в той час
як зазначені видатки необхідно
здійснювати за КПКВ 2407050 "Експлуатація
державного водогосподарського
комплексу та управління водними
ресурсами";

в порушення ст.ст.526, 629, п.1 ст. 837
Цивільного Кодексу України, п.1 ст. 173, п.
1,2 ст.193 Господарського Кодексу України,
п.1 ст.49 Бюджетного Кодексу України та
п.2.8 Порядку реєстрації та обліку
бюджетних зобов'язань розпорядників
бюджетних коштів та одержувачів
бюджетних коштів в органах Державної
Казначейської служби України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 02.03.2012 р. №309,
протягом 2013 р. зайво сплачено підрядній
організації кошти в сумі 100749,98 грн., що
призвело до матеріальних збитків на
зазначену суму;

у зв'язку з недотриманням умов пунктів
4.1, 4.2, 4.3 Договору "Про надання послуг з
подачі води з Північно-Кримського
каналу на комунальні потреби" №2 від
01.05.2011 р. та не врахуванням пені
Кримському республіканському
підприємству "Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Керчі" Управлінням за
вказаним договором не перераховано до
загального фонду Державного бюджету
України доходів на загальну суму 15230,48
грн., чим недотримано пп.23 п.2 ст. 29
Бюджетного Кодексу України. Відповідне
порушення призвело до нанесення
матеріальної шкоди загальному фонду
Державного бюджету України на загальну
суму 1523,48 грн.;

внаслідок не включення до вартості
подачі води розрахункових витрат по
головній водозабірній споруді та
витрат, пов'язаних із подачею води до
водозабірної споруди водокористувача
за послуги із подачі води не пов'язаних
з поливом зрошувальних або зволоженням
осушуваних земель, недоотримано
надходжень до спеціального фонду
Управління від подачі води в сумі
11828807,51 грн., в тому числі по
Красноперекопському управлінню
водного господарства в сумі 4531957,20 грн.,
по Советському управлінню водного
господарства - 18862,68 грн., по Кіровському
міжрайонному управлінню водного
господарства 2376149,18 грн. та по 6
комунальним та 4 приватним
підприємствам, внаслідок укладання
Управління договорів за заниженою
ціною водоподачі та не виставлення
рахунків за подачу води за повною
вартістю подачі води для потреб
непов'язаних зі зрошенням Управлінням
за 2012-2013 р.р. недоотримано доходів на
загальну суму 4901838,45 грн.

На підставі акту ревізії позивачем
надіслано на адресу відповідача
лист-вимогу від 30.07.2014 р. №21-07-14-14/4490,
пунктами 2 та 3 якої Управління
зобов'язано:

прийняти до відома факт застосування
фінансової санкції у вигляді зменшення
бюджетних асигнувань;

враховуючи укладання Додаткової угоди
№1 від 07.07.2014 р. з уточненням фактичної
ціни договору №15/13/297 від 17.06.2013 р.,
Додаткової угоди №3 від 07.07.2014 р. з
уточненням фактичної ціни договору
№14/13-3/282 від 21.05.2013 р. та Експертного
звіту №22-0747-13 від 28.08.2013 р.:

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ
"Запоріжгідросталь" завищення вартості
робіт 2-го етапу на 4 людино/дня на суму
2726,4 грн.;

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ
"Запоріжгідросталь" завищення вартості
робіт 2-го етапу на 4 людино/дня на суму
1363,20 грн.;

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ
"Запоріжгідросталь" завищення вартості
витрат на відрядження на суму 1920,00 грн.;

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ
"Запоріжгідросталь" завищення вартості
витрат на відрядження на суму 408,00 грн.

При цьому відповідача зобов'язано
надати інформацію про вжиті заходи та
виконання цих вимог в термін до 19
вересня 2014 року.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII
(далі - Закон № 2939-XII), здійснення
державного фінансового контролю
забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю
у своїй діяльності керується
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно із пунктом 7 статті 10 Закону №
2939-XII органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до частини другої статті 15
Закону № 2939-XII законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Таким чином, вимоги органів ДФІ мають
відповідати критеріям законності і
обґрунтованості, визначеним ст. 19
Конституції України та ст. 2 КАС
України.

Процедуру проведення
Держфінінспекцією та її
територіальними органами
інспектування визначено затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2006 р. №550 «Порядком
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами» (далі -
Порядок проведення інспектування).

За змістом пунктів 35, 38 - 47, абзаців 1, 2
пункту 48, пунктів 49 - 52 Порядку
проведення інспектування, Акт ревізії
повинен містити:

вступну частину, в якій зазначаються
підстава для проведення ревізії, тема
ревізії, повна назва об'єкта контролю,
його місцезнаходження, відомості про
організаційно-правову форму та форму
власності, дати початку і закінчення
ревізії, період, який підлягав ревізії,
перелік посадових осіб контролюючого
органу та залучених спеціалістів, що
проводили ревізію, перелік посадових
осіб, які відповідали за
фінансово-господарську діяльність
об'єкта контролю у період, що підлягав
ревізії;

констатуючу частину, в якій наведено
інформацію про результати ревізії в
розрізі кожного питання програми із
зазначенням, за який період, яким
способом (вибірковим, суцільним) та за
якими документами перевірено ці
питання, висновок про наявність або
відсутність порушень законодавства, а
також у разі наявності визначений в
установленому законодавством порядку
розмір збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю внаслідок таких
порушень.

Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

У міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

Крім того, аналізуючи положення Закону
№ 2939-XII та Порядку проведення
інспектування, які регулюють питання
щодо оформлення та надсилання вимоги
про усунення порушень законодавства,
суд доходить висновку, що письмова
вимога органу державного фінансового
контролю за своєю правовою суттю є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
породжує для зобов'язаної особи
правові наслідки у вигляді
необхідності вчинення певних дій, а
відтак, з огляду на приписи ст.8
Конституції України, має, по-перше,
містити чітке викладення суті владного
припису, котре унеможливлює
неоднозначне розуміння як змісту, так і
порядку виконання висунутої органом
управління вимоги, у по-друге,
допускати реальну можливість
виконання владного припису.

Оцінюючи правомірність оскарженого
позивачем рішення, суд виходить з
наступного.

Щодо пункту 2 вимоги ДФІ в Херсонській
області від 30.07.2014р. №21-07-14-14/4490.

Під час ревізії встановлено, що
протягом 2012-2013р.р. видатки в загальній
сумі 124 310,61 грн. на оплату спожитої
електроенергії, використані на
господарські потреби, провадились за
рахунок асигнувань, передбачених на
здійснення природоохоронних заходів
за КПКВ 2407070 «Захист від шкідливої дії
вод сільських населених пунктів та
сільськогосподарських угідь», в той
час як їх необхідно було здійснювати за
КПКВ 2407050 «Експлуатація державного
водогосподарського комплексу та
управління водними ресурсами», що є
порушеннямст.ст.7, 23 Бюджетного кодексу
України та п.17-1 Переліку видів
діяльності, що належать до
природоохоронних заходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.09.1996р. №1147.

Усунути це порушення відповідач
вимагає позивача шляхом прийняття до
відома факту застосування фінансових
санкцій у вигляді зменшення бюджетних
асигнувань.

В ході судового розгляду судом на
підставі пояснень представників
сторін з'ясовано, що до позивача вже
застосовано передбачену бюджетним
законодавством фінансову санкцію за
вказане порушення у вигляді зупинення
операцій з бюджетними коштами
(розпорядження №75 від 28.07.2014р.). Доказів
прийняття уповноваженими особами
(головним розпорядником коштів) рішень
про застосування фінансових санкцій у
вигляді зменшення позивачу бюджетних
асигнувань до суду не надано.

У зв'язку з цим суд враховує наступне.

Правові засади функціонування
бюджетної системи України, її принципи,
основи бюджетного процесу і
міжбюджетних відносин та
відповідальність за порушення
бюджетного законодавства визначаються
Бюджетним кодексом України.

Частиною 3 статті 23 Бюджетного кодексу
України обумовлено : якщо в процесі
виконання бюджету зміна обставин
вимагає менших бюджетних асигнувань
головним розпорядникам бюджетних
коштів, Міністерство фінансів України
(місцевий фінансовий орган) готує
пропозиції про зменшення відповідного
бюджетного призначення Державного
бюджету України (місцевого бюджету).
Кабінет Міністрів України (Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцева державна адміністрація,
виконавчий орган відповідної місцевої
ради) у двотижневий строк подає до
Верховної Ради України (Верховної Ради
Автономної Республіки Крим,
відповідної місцевої ради) у
встановленому порядку пропозиції про
зменшення відповідних бюджетних
призначень Державного бюджету України
(місцевого бюджету).

Статтею 117 Бюджетного кодексу України
визначено вичерпний перелік заходів
впливу до учасників бюджетних процесів
за порушення бюджетного законодавства.

Чинним законодавством не передбачено
такого заходу впливу до одержувача
бюджетних коштів, яким є Управління, як
покладення на нього зобов'язання взяти
до відома факт застосування фінансових
санкцій у вигляді зменшення бюджетних
асигнувань.

Аналізуючи спосіб, у який відповідач
вимагає усунути порушення, суд
приходить до висновку, що він не
спрямований на усунення виявленого
порушення та передбачає вчинення
позивачем дій, які не передбачені
чинним законодавством.

За таких обставин п.2 вимоги ДФІ в
Херсонській області від 30.07.2014р.
№21-07-14-14/4490 не відповідає критеріям
законності і обґрунтованості, а тому є
протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо пункту 3 вимоги ДФІ в Херсонській
області від 30.07.2014р. №21-07-14-14/4490.

За наслідками ревізії відповідачем
зроблено висновок про порушення
позивачем вимог ст.ст. 526, 629, 837
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, п.1 ст.49
Бюджетного кодексу України, п.2.8
Порядку реєстрації та обліку бюджетних
зобов'язань розпорядників бюджетних
коштів та одержувачів бюджетних коштів
в органах Державної казначейської
служби України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
02.03.2012р. №309 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 березня
2012 р. за №419/20732, яке полягало у тому, що
Управлінням зайво сплачено підрядній
організації кошти за договорами №04/13/127
від 28.02.2013р. та №05/13/128 від тієї ж дати, а
саме: зайво сплачено завищення
вартості робіт 2 етапу на 4 людино-дня в
сумі 2 726,40 грн. та на 2 людино-дня в сумі
1363,20 грн., зайво сплачено завищення
вартості витрат на відрядження в сумі
1920,00 грн. та 408,00 грн.

У зв'язку з цим відповідач у п.3
оскаржуваної вимоги ставить питання
про стягнення позивачем з підрядної
організації ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» зазначених сум.

Суд частково не погоджується із
висновком відповідача про вчинення
позивачем порушення.

Так, встановлено, що 28.02.2013р. між
Управлінням (Замовник) та ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» (Виконавець)
укладено: договір №04/13/127 на виконання
робіт за темою: «Капітальний ремонт
перегороджувальної споруди №1 на ПК779+00
Північно-Кримського каналу Виконання
інструментального обстеження,
контрольних обмірів закладальних
частин 2-х сегментних затворів
перегороджувальної споруди №1 та
складання технічного звіту про їх
стан», а також договір № 05/13/128 на
виконання робіт щодо капітального
ремонту перегороджувальної споруди № 2
на ПК 1350+00 Північно-Кримського каналу,
виконання інструментального
обстеження, контрольних вимірів
закладальних частин 2-х сегментних
затворів перегороджувальної споруди №
2 на ПК1350+00 та складання технічного
звіту про їх стан.

За умовами п.1.2 договорів, склад, обсяги
та ціна робіт визначаються за взаємною
згодою сторін та вказуються у Графіку
виконання робіт (Додаток№2) та у
Кошторисі (Додаток № 03), що є їх
невід`ємною частиною.

Відповідно до п 2.1, 2.2, 2.3 Договорів, ціна
Договору визначається відповідно до
Протоколу узгодження ціни Договору
(Додаток № 01), який є невід`ємною
частиною договору.

Остаточна ціна договору визначається
виходячи із суми фактичних витрат на
відрядження на основі бухгалтерської
довідки, шляхом оформлення додаткової
угоди.

Ціна може бути уточнена впродовж дії
договору на підставі введення в дію
нових законів, рішень Кабінету
Міністрів, змін цін, шляхом оформлення
додаткової угоди.

Згідно із п.п. 3.1, 3.3 Договорів, приймання
виконаних робіт оформлюється актом
здачі-приймання, підписаним
уповноваженими представниками сторін;
роботи вважаються наданими після
оформлення акту здачі-приймання робіт
замовником. По закінченню виконання
робіт з обстеження механічного
обладнання виконавець надає замовнику:
технічний звіт у 2 примірниках на
папері та 1 на оптичному носії.

Протоколом узгодження ціни договору
№04/13/127 її визначено в сумі 33 252,00 грн., в
тому числі ПДВ 5 542,00 грн., вартість робіт
- 27 710,00 грн.

Згідно із Графіком виконання робіт за
договором №04/13/127 роботи виконуються у 3
етапи: І етап - підготовчі роботи - у
другій декаді лютого 2013р., вартість без
ПДВ 4 750,00 грн.; ІІ етап - роботи на об'єкті
- з 25.02.2013р. по 05.03.2013р., вартість без ПДВ 11
360,00 грн.; ІІІ етап - розробка технічного
звіту - друга декада квітня 2013р.,
вартість без ПДВ 5 700,00 грн.; витрати на
відрядження - 5 900,00 грн.

Відповідно до кошторису до договору
№04/13/127, вартість робіт складає 27 710,00
грн.

Аналогічно, протоколом узгодження ціни
договору № 05/13/128 її визначено в сумі 31
722,00 грн., в тому числі ПДВ 5 287,00 грн.,
вартість робіт - 26 435,00 грн.

Згідно із Графіком виконання робіт за
договором № 05/13/128 роботи виконуються у
3 етапи: І етап - підготовчі роботи - у
другій декаді лютого 2013р., вартість без
ПДВ 4 275,00 грн.; ІІ етап - роботи на об'єкті
- з 05.03.2013р. по 15.03.2013р., вартість без ПДВ 11
360,00 грн.; ІІІ етап - розробка технічного
звіту - друга декада квітня 2013р.,
вартість без ПДВ 5 700,00 грн.; витрати на
відрядження - 5 100,00 грн.

Відповідно до кошторису до договору №
05/13/128, вартість робіт складає 26 435,00 грн.

Роблячи висновок про порушення
позивачем вимог законодавства та умов
вказаних договорів в частині зайвої
сплати коштів за завищеною вартістю
робіт ІІ етапу, відповідач виходив з
того, що старшим інженером ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» ОСОБА_4 та
техніком 1-ої категорії ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» ОСОБА_5 за
договорами від 28.02.2013 № 04/13/127 та № 05/13/128
фактично витрачено на проведення 2
етапу «Роботи на об'єкті» 36 людино/днів
(18 х 2), в той час як кошторисами №04 та №05
до зазначених договорів визначена
загальна трудомісткість 2 етапу у
кількості 40 людино/днів (20 х 2), тобто
фактично на проведення робіт фахівцями
за вказаними договорами витрачено на 4
людино/дня (40 - 36) менше, ніж передбачено
кошторисами виконання робіт, що
призвело до завищення вартості робіт
2-го етапу на суму 2726,4 гривень з ПДВ.

Крім того, відповідач вважає, що роботи
по обстеженню та проведенню
контрольних обмірів закладальних
частин 2-х сегментних затворів
перегороджувальній споруди №1 на ПК779+00
на перегороджувальній споруді №1
Північно-Кримського каналу фактично
03.03.2013 старшим інженером ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» ОСОБА_4 та
техніком 1-ої категорії ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» ОСОБА_5 ПрАТ
«СПКТБ «Запоріжгідросталь» не
проводились, у зв'язку з чим не
підтверджено понесених трудовитрат
ПрАТ «СПКТБ «Запоріжгідросталь» за
03.03.2013, тобто фактично на проведення
робіт фахівцями ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» за Договором
№04/13/127 витрачено на 2 людино/дня менше,
ніж передбачено кошторисом № 04
(додаток № 03 до Договору № 04/13/127)
виконання робіт, що призвело до
завищення вартості робіт 2-го етапу на
суму 1363,2 гривень з ПДВ.

На думку відповідача, наведене є
порушенням ст.ст. 526, 629, 837 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, п.1 ст.49
Бюджетного кодексу України, п.2.8
Порядку реєстрації та обліку бюджетних
зобов'язань розпорядників бюджетних
коштів та одержувачів бюджетних коштів
в органах Державної казначейської
служби України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
02.03.2012р. №309 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 березня
2012 р. за №419/20732.

Такий висновок відповідача не
ґрунтується на положеннях закону, які
він вважає порушеними позивачем, а
також не відповідає установленим
обставинам спору.

Відповідно до ст.ст. 526, 629, 837 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно із ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

В той же час судом встановлено, і цього
не спростував відповідач, що умови
договорів від 28.02.2013р. №04/13/127 та №05/13/128
виконані в повному обсязі - проведено
підготовчі роботи, обстеження та за їх
наслідками розроблено технічні звіти,
які передані позивачу.

Суд враховує, що предметом договорів є
виконання робіт з конкретним кінцевим
результатом - розробкою технічного
звіту, який і був досягнутий; ціна
договору визначена сторонами і саме
вона оплачена позивачем.

Таким чином, відсутні підстави вважати,
що позивачем допущено порушення вимог
ст.ст. 526, 629, 837 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, п.1 ст.49 Бюджетного
кодексу України, п.2.8 Порядку
реєстрації та обліку бюджетних
зобов'язань розпорядників бюджетних
коштів та одержувачів бюджетних коштів
в органах Державної казначейської
служби України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
02.03.2012р. №309 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 березня
2012 р. за №419/20732.

З цього також слідує, що позивачем не
було зайво сплачено підрядній
організації кошти, оскільки завищення
вартості робіт 2 етапу на 4 людино-дня в
сумі 2 726,40 грн. та на 2 людино-дня в сумі
1363,20 грн. не відбулось.

Отже, оскільки зазначене порушення
відсутнє, то п.3 вимоги ДФІ в
Херсонській області від 30.07.2014р.
№21-07-14-14/4490 у вказаній частині є
незаконним.

Щодо висновків ревізорів про порушення
положень зазначених вище нормативних
актів у вигляді зайвої сплати
підрядній організації коштів за
договорами №04/13/127 від 28.02.2013р. та №05/13/128
від тієї ж дати, а саме: завищення
вартості витрат на відрядження в сумі
1920,00 грн. та 408,00 грн., то суд зазначає
наступне.

Такий висновок ревізорів ґрунтується
на установлених в ході зустрічної
звірки з ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» фактах включення
до вартості витрат на відрядження
понесених підрядною організацією
витрат на проїзд спеціалістів в сумі
1920,00 грн., які не підтверджені належними
первинними документами, а також оплата
позивачем витрат на відрядження водія
підрядної організації в сумі 408,00 грн., в
той час як умовами договорів
передбачено відшкодування відповідних
витрат лише спеціалістів, які
виконують роботи.

Заперечуючи проти такого висновку
ревізорів, позивач лише посилається на
загальні норми цивільного
законодавства України щодо виконання
зобов'язання відповідно до умов
договору та на те, що витрати на
відрядження оплачені ним на підставі
бухгалтерських довідок про фактичні
витрати на відрядження фахівців
виконавця згідно з умовами п.п.2.2
договорів від 28.02.2013р. №04/13/127 та №05/13/128,
а також вказує на те, що він позбавлений
права та можливості здійснювати
перевірку бухгалтерської документації
своїх контрагентів, на підставі якої
останні здійснюють ті чи інші
нарахування своїм робітникам.

При цьому позивачем не спростовано
належними та допустимими доказами
доводів відповідача щодо відсутності
первинних документів, підтверджуючих
витрати підрядної організації на
проїзд спеціалістів в сумі 1920,00 грн.

Також позивачем не спростовано
обставин того, що умови договорів від
28.02.2013р. №04/13/127 та №05/13/128 передбачають
відшкодування ним лише витрат на
відрядження спеціалістів у кількості 2
осіб (пункти 2 кошторисів до вказаних
договорів).

За таких обставин суд погоджується із
доводами відповідача про допущене
позивачем порушення та наявність у
останнього обов'язку його усунути.

Згідно із ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Цьому конституційному принципу
кореспондують положення ст.2 КАС
України, якими передбачено, що суб'єкти
владних повноважень при прийнятті
рішень, вчиненні дій або бездіяльності
мають діяти: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст. 15 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» лише законні вимоги службових
осіб державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що
відповідачем не спростовано доводів
позивача про незаконність п.2 вимоги
від 30 липня 2014 року № 21-04-14-14/4490 в
повному обсязі та п.3 цієї вимоги в
частині покладення на Управління
Північно-Кримського каналу обов'язку
стягнути з ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» завищення
вартості робіт другого етапу на 4
людино-дня в сумі 2726,40 грн. та завищення
вартості робіт другого етапу на 2
людино-дня в сумі 1363,20 грн.

Отже в цій частині позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

В іншій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не спростовано висновків
відповідача про допущене порушення у
вигляді зайвої сплати підрядній
організації коштів за договорами від
28.02.2013р. №04/13/127 та №05/13/128, а відтак у
позивача існує обов'язок їх усунути.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 2 вимоги Державної фінансової
інспекції в Херсонській області від 30
липня 2014 року № 21-04-14-14/4490.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 3 вимоги Державної фінансової
інспекції в Херсонській області від 30
липня 2014 року № 21-04-14-14/4490 в частині
покладення на Управління
Північно-Кримського каналу обов'язку
стягнути з ПрАТ «СПКТБ
«Запоріжгідросталь» завищення
вартості робіт другого етапу на 4
людино-дня в сумі 2726,40 грн. та завищення
вартості робіт другого етапу на 2
людино-дня в сумі 1363,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 13 жовтня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 9.3