Справа № 820/2152/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/53174/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Маринчак Н.Є.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Вовчанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.07.2013 року

у справі № 820/2152/13-а

за позовом Вовчанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

до Старосалтівської селищної ради
Вовчанського району Харківської
області,

третя особа Старосалтівський комбінат
житлово-комунальних послуг,

про стягнення заборгованості,

встановив:

Вовчанська міжрайонна державна
податкова інспекція Харківської
області Державної податкової служби
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Старосалтівської селищної
ради Вовчанського району Харківської
області про стягнення заборгованості.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.07.2013 року,
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від
22.09.2014 року замінено Вовчанську
міжрайонну державну податкову
інспекцію Харківської області
Державної податкової служби її
правонаступником - Вовчанською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Клопотання про розгляд справи за
участю представників сторін не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті відповідно до вимог
статті 222 КАС України в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Старосалтівська
селищна рада є засновником
Комунального підприємства
«Старосалтівський комбінат
житлово-комунальних послуг», за яким
рахується податковий борг у розмірі 174
414, 04 грн., що виник на підставі
податкових декларацій, податкових
повідомлень-рішень та пені.

Позивачем 18.01.2011 року та 20.08.2012 року
направлялися звернення до голови
Старосалтівської селищної ради з
проханням вирішити питання щодо
прийняття рішення про: виділення
коштів місцевого бюджету на сплату
податкового боргу Старосалтівського
КЖКП; затвердження плану досудової
санації платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу; ліквідацію платника податків та
призначення ліквідаційної комісії;
прийняття сесією ради рішення щодо
порушення справи про банкрутство
Старосалтівського КЖКП.

14.02.2012 року позивачем отримано
відповідь від Старосалтівського
селищного голови, в якій зазначено, що у
зв'язку з незабезпеченістю селищного
бюджету виділити кошти на погашення
податкового боргу Старосалтівського
КЖКП не має можливості.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позову у
даній справі, з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 95 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Правовідносини щодо погашення
податкового боргу державних або
комунальних підприємств регулюються
спеціальними нормами, зокрема, статтею
96 Податкового кодексу України, що
зумовлено особливою метою створення
таких підприємств, які у більшості
випадків, пов'язані із здійсненням
соціальних функцій (комунальні
підприємства) та із захистом
загальнодержавних інтересів (казенні
підприємства).

Статтею 96 ПК України передбачено, що у
разі, якщо сума коштів, отримана від
продажу внесеного в податкову заставу
майна комунального підприємства, не
покриває суму його податкового боргу і
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено, орган державної податкової
служби зобов'язаний звернутися до
органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади, до сфери
управління якого належить майно такого
платника податків, з поданням щодо
прийняття рішення про виділення коштів
місцевого бюджету на сплату
податкового боргу такого платника
податків. Рішення про фінансування
таких витрат розглядається на
найближчій сесії відповідної ради;
затвердження плану досудової санації
такого платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу; ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії; прийняття сесією відповідної
ради рішення щодо порушення справи про
банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із
зазначених рішень надсилається органу
державної податкової служби протягом 30
календарних днів з дня направлення
звернення.

У разі неотримання зазначеної
відповіді у визначений цим пунктом
строк або отримання відповіді про
відмову у задоволенні його вимог орган
державної податкової служби
зобов'язаний звернутися до суду із
позовною заявою про звернення
стягнення податкового боргу на кошти
державного органу, в управлінні якого
перебуває таке державне (комунальне)
підприємство або його майно.

Керуючись загальними принципами
трактування приписів законодавства та
з урахуванням специфіки дії норм
спеціального законодавства, вказані
норми законів передбачають особливий
порядок погашення податкового боргу,
виходячи з принципу збереження
цілісних майнових комплексів названих
підприємств та участі у процесі
погашення органів виконавчої влади, до
сфери управління яких належить платник
податків.

Виходячи з наведених норм статті 96 ПК
України, судами вірно зазначено, що
обов'язок органу державної податкової
служби на звернення із поданням в
порядку пункту 96.1 статті 96 ПК України
до органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади до сфери
управління якого належить майно
платника податків - комунального
підприємства боржника виникає
виключно після продажу внесеного в
податкову заставу майна такого
підприємства і лише за умови
недостатності суми коштів, отриманих
від такого продажу для покриття
податкового боргу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем не вживалися
будь-які заходи, які б підтверджували,
що ним було виконано повний перелік
дій, встановлених законодавчими
актами, щодо порядку стягнення
податкового боргу з комунального
підприємства.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено обґрунтовані рішення, які
постановлені з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для їх скасування не
вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Вовчанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.07.2013 року
у справі № 820/2152/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та на неї може бути подана
заява про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Н.Є.Маринчак

Н.Г.Пилипчук