Справа № 826/18761/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 вересня 2014 року м.
Київ В/800/3918/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Кочана В.М.,

Ліпського Д.В.,

Лиски Т.О.,

Малиніна В.В.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2014 року у справі за його
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
міста Харкова (далі - Управління ПФУ)
про визнання протиправними дій щодо
направлення повідомлень про суму
витрат різниці наукових пенсій, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач пред'явив в
суді позов, в якому просив визнати
протиправними дії Управління ПФУ з
направлення листом від 17
жовтня 2013 року № 8273/03-33 повідомлень про
суму витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної згідно з
Законом України «Про науково-технічну
діяльність» та сум пенсії обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на загальну суму 143 322,76 гривень.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 грудня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 лютого 2014 року, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Управління
ПФУ щодо направлення філії Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» супровідним листом від 17
жовтня 2013 року № 8273/03-33 повідомлень про
суму витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
науково-технічну діяльність» і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів.

Постановою Вищого адміністративного
суду від 10 липня 2014 року рішення судів
попередніх інстанцій скасовано та
ухвалено нове про відмову в
задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2014 року, позивач звернувся із
заявою про її перегляд Верховним Судом
України, з підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України).

В обґрунтування заяви позивач надав
копії ухвал Вищого адміністративного
суду України від 11 березня 2014 року
(К/800/11245/14), 3 липня 2014 року
(К/800/34486/14), 11 липня 2014 року (К/800/37060/14), в
яких, на його думку, норми
матеріального права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Відповідно до статті 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Встановлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема, застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Перевіривши матеріали заяви
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування», вивчивши
постанову Вищого адміністративного
суду України від 10 липня 2014 року, щодо
якої подана заява, ухвали Вищого
адміністративного суду України, на які
посилається заявник, суд встановив, що
відсутні докази неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі відсутні.

Керуючись статтями 235 - 240 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» до
Управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі міста
Харкова про визнання протиправними дій
щодо направлення повідомлень про суму
витрат різниці наукових пенсій, для
перегляду постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

В.М. Кочан

Д.В. Ліпський

Т.О. Лиска

В.В. Малинін