Справа № 2а/0470/12918/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/48485/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Приватного
підприємства «Теххімпром» (далі -
Підприємство) на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Підприємства
до Дніпропетровської митниці (далі -
Митниця),

про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року Підприємство
звернулося до суду з адміністративним
позовом про скасування рішення Митниці
№110100000/2012/201770/1 від 7.08.2012 року (далі -
Рішення) щодо коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні та пропуску товарів через
митний кордон України №110100000/2/01633 від
7.08.2012 року.

На обґрунтування позову зазначило, що
оскаржуване рішення є протиправним і
порушує його права та інтереси,
оскільки прийняте Митницею із
перевищенням повноважень всупереч
нормам законодавства за відсутності
підстав для коригування митної
вартості.

Крім того, метод визначення митної
вартості, застосований Митницею,
суперечить Митному кодексу, а
оскаржуване рішення не містить
обов'язкових реквізитів, у зв'язку з чим
рішення та картка відмови підлягають
скасуванню.

16 січня 2013 року постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду, залишеною без
змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 вересня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суди попередніх
інстанції зазначили, що при
співставленні митної вартості товару,
заявленої Підприємством у митній
декларації №110100000/2012/228097 та декларації
митної вартості №110100000/2012/228097 від 2.08.2012
року, встановлено її невідповідність.

Митницею було проведено процедуру
консультацій з Підприємством,
запропоновано надати додаткові
документи на обґрунтування
задекларованої вартості товару, які
Підприємством надані не були.

Підприємство звернулось із касаційною
скаргою про скасування постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду та ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про задоволення
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 3 липня 2012 року між
Підприємством та ОСОБА_2 було укладено
зовнішньоекономічний контракт № 3/07.12
щодо придбання товару (картопляні
пластівці Emflake2810).

2 серпня 2012 року Підприємство для
митного оформлення товару надало
Митниці вантажно-митну декларацію
№110100000/2012/228097, у якій декларантом була
заявлена митна вартість товару за
першим (за ціною договору) методом
визначення митної вартості товару.

При судовому розгляді з'ясовано, що у
графі 4 зазначеної декларації
викладено перелік документів, які
підтверджують митну вартість товару:
інвойс від 3 липня 2012 року №2/Tech,
зовнішньоекономічний договір
(контракт) №3/07.12 від 3 липня 2012 року,
додаток 1 до контракту від 3 липня 2012
року, експортна вантажна митна
декларація від 24
липня 2012 року.

Згідно з ст. 53 Митного кодексу України,
Митницею проведено консультацію з
Підприємством, що підтверджується
підписом позивача на аркуші декларації
митної вартості, та зобов'язано надати
протягом 10 календарних днів такі
додаткові документи: 1) документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів; 2)
договір із третіми особами, пов'язаний
з договором (угодою, контрактом про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається (оскільки товар ввозиться
за непрямим контрактом); 3) висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями; 4) розрахунок ціни
(калькуляція) товару.

19 липня 2012 року Підприємством
додатково були надані заявка на
перевезення від №100; агентський
договір від 5 березня 2002 року; висновок
експерта ТПП від 03
вересня 2012 року № ГО-5380; калькуляція
собівартості від 23 липня 2012 року.

7 серпня 2012 року Митниця прийняла
Рішення № 110100000/2012/201770/1 щодо визначення
митної вартості товару за шостим
(резервним) методом визначення митної
вартості товару та видала картку
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 11080000/2/969 від 7
серпня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позову з
таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу
України перевірка відомостей які
відповідно до ст. 335 цього Кодексу
подаються митним органам під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосування інформаційних технологій
(шляхом проведення формато-логічного
контролю, контролю співставлення
контролю із застосуванням системи
управління ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Як встановлено судами, згідно ч. 3 ст. 337
Митного кодексу України Митницею
проведено співставлення даних, які
містяться в митних деклараціях або
інших документах , поданих до митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

При митному оформленні у Митниці була
відсутня інформація щодо вартості
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено за методом визначення митної
вартості 2а) та 2б).

Враховуючи положення статті 61 Митного
кодексу України, при визначенні митної
вартості товарів неможливо було
застосувати методи 2а) та 2б) згідно
статей 59 і 60 Митного кодексу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (статті 62, 63)
неможливо було застосувати у зв'язку з
відсутністю об'єктивних, документально
підтверджених даних, які піддаються
обчисленню.

Відповідно до п. 1 ст. 64 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митницею скориговано митну вартість за
резервним методом, про що було прийнято
рішення №110100000/2012/201770/1 від 7 серпня 2012
року щодо коригування митної вартості
товарів, та видано картку відмови
№11080000/2/969 від 7 серпня 2012 року.

Згідно п. 8, ст. 55 Митного кодексу
України протягом 80 днів з дня випуску
товару декларант або уповноважена ним
особа може надати органу доходів і
зборів додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до п. 9 ст. 55 Митного кодексу
України у разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільняється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом.

Запропонувавши Товариству надати
додаткові документи, Митниця сприяла
обґрунтувати митну вартість та
визначитися щодо застосування методів
визначення такої вартості.

В свою чергу, при здійсненні контролю
митної вартості, посадова особа
митниці ознайомлює декларанта з
наявною у неї інформацією щодо рівня
цін на аналогічний товар.

Враховуючи те, що Підприємство
безпідставно не надало митному органу
додаткові документи, перелік яких був
визначений Митницею у декларації
митної вартості, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про відмову у позові.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Теххімпром» відхилити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
січня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Юрченко
В.П.