Справа № 818/2538/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 р.
Справа №818/2538/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представника позивача - Касяненка О.В.,

представника відповідача - Петренко
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Флариш ЛТД" до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Флариш ЛТД" (надалі
по тексту - позивач, ТОВ "Флариш ЛТД")
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у м.Сумах), в якому
просить суд:

- визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в м. Сумах
Головного управління Міндоходів в
Сумській області від 06.06.2014 р. № ;

- стягнути на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в сумі
182 грн. 70 коп.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що висновки посадових осіб
податкового органу про безтоварність
господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 є
необґрунтованими та спростовуються
первинними документами наданими під
час перевірки.

Отже позивач вважає, що податкове
повідомлення-рішення № від 06.06.2014
р. є протиправним, а тому воно підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
мотивуючи тим, що податкове
повідомлення - рішення прийнято
відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши доводи представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 12.05.2014
р. по 16.05.2014 р. ДПІ у м. Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Флариш ЛТД» за
період з 01.04.2012 р. по 31.05.2012 р., за
результатами якої складено акт
перевірки від 23.05.2014 р. №1877/22-04/32024153/180
(а.с. 9-25).

06.06.2014 р. ДПІ в м. Сумах прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу донараховано
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 12329,00 грн.,
з яких: 9863,00 грн. - за основним платежем,
2466,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (а.с. 26).

Під час перевірки ТОВ «Флариш ЛТД»
встановлено порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.
14, п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200
Податкового Кодексу України в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за квітень 2012 р. на суму
9863 грн., а також встановлено проведення
транзитних операцій щодо придбання
товарно-матеріальних цінностей у ФОП
ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) з подальшою
реалізацією товару в адресу
підприємств -покупців в квітні-травні
2012 р.

Причиною донарахування податку на
додану вартість стало зменшення за
результатами перевірки позивача
податкового кредиту з ПДВ по операціях
з придбання товарно-матеріальних
цінностей (цукру) у контрагента ФОП
ОСОБА_3

Так, в акті перевірки, складеним
посадовими особами ДПІ у м. Чернігові,
від 27.11.2012 р. №2500/17/НОМЕР_2, сформовано
висновки щодо не встановлення факту
реального вчинення ФОП ОСОБА_3
господарських операцій за квітень,
травень 2012 р., в результаті чого було
завищені податкові зобов'язання та
податковий кредит (а.с. 65-67).

Задовольняючи позовні вимоги, щодо суд
виходить з наступного.

Відповідно до умов договору №ДГ-0069 від
01.04.2012 р. Постачальник (ФОП ОСОБА_3)
зобов'язується передати у власність
Покупцю (ТОВ «Флариш ЛТД») товар
(цукор-пісок) в кількості та по ціні,
згідно рахунку-фактури, відповідно до
умов цього договору. Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар відповідно до умов цього
договору (а.с. 27).

Фактичне отримання товару
підтверджується видатковими
накладними: №РН-00328 від 04.04.2012 р. на суму
121000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20166,67 грн.), №РН-00383
від 19.04.2012 р. на суму 1855500,00 грн. (в т.ч. ПДВ
30916,67 грн.), №РН-00421 від 27.04.2012 р. на суму
121000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20166,67 грн.) (а.с. 28, 29,
30).

Придбаний товар оплачено ТОВ «Флариш
ЛТД» у безготівковій формі на підставі
платіжних документів, а саме:
банківських виписок - від 06.04.2012 р. на
суму 121000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20166,67 грн.);
20.04.2012 на суму 185500,00 грн. (в т.ч. ПДВ 30916,67
грн.), 26.04.2012 р. на суму 21000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 3500,00 грн.), 27.04.2012 р. на суму 10000,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.), 27.04.2012 р. на суму 4000,00
грн. (в т.ч. ПДВ 666,67 грн.), 03.05.2012 р. на суму
25000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.), 04.05.2012 р. на
суму 61000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 10166,67 грн.), а
всього на загальну суму 427500,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 71250,01 грн.) (а.с. 31-37).

На поставлений товар ТОВ «Флариш ЛТД»
виписані податкові накладні: №328 від
04.04.2012 р. на суму 121000,00 грн. (в т.ч. ПДВ
20166,67 грн.); №383 від 19.04.2012 на суму 185500,00
грн. (в т.ч. ПДВ 30916,67 грн.), №416 від 26.04.2012
р. на суму 21000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3500,00 грн.),
№421 від 27.04.2012 р. на суму 100000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 16666,67 грн.), які внесені в Єдиний
реєстр податкових накладних (а.с. 38-41, 42).

Придбаний цукор-пісок доставлений на
склад позивача в кількості 44 т., на
підставі товарно-транспортних
накладних № ЕВТ-00328 від 04.04.2012 р. та №
ЕВТ-00421 від 27.04.2012 р., та 35 т. було
вивезено зі складу постачальника
покупцем товариства ПП «Ера Плюс» (а.с.
43-48).

Придбаний цукор позивачем було
реалізовано протягом квітня-травня 2012
р. покупцям-суб'єктам господарювання за
безготівковим розрахунком на загальну
суму 368325 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 61387 грн. 50
коп., про що зазначено на ст. 4-7 акту
перевірки, та за готівку із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій в сумі 66322 грн. 50
коп., в т.ч. ПДВ 11053 грн. 75 коп.

Продаж цукру-піску здійснено з
прибутком в сумі 5956 грн. 25 коп., що
підтверджує факт використання
придбаного цукру в господарській
діяльності товариства.

При цьому, як випливає з акта перевірки,
всі необхідні первинні документи, що
підтверджують фактичне виконання
правочину з постачання товару були
досліджені в ході перевірок.

Крім того варто зауважити, що
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 січня 2013
року у справі № 2а/2570/3961/2012, залишеної
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду,
було визнано неправомірними дії ДПІ у
м. Чернігові по зменшення ФОП ОСОБА_3
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за серпень 2012 року на
2291538,00 грн., за період з 25.05.2011 року по
30.09.2012 року на 13947073,00 грн. та податкового
кредиту з податку на додану вартість за
серпень 2012 року на 2267015,00 грн. та за
період з 25.05.2011 року по 30.09.2012 року на
13869646 грн. Також зобов'язано ДПІ у м.
Чернігові поновити ФОП ОСОБА_3
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за серпень 2012 року на
2291538,00 грн. за період з 25.05.2011 року по
30.09.2012 року на 13947073,00 грн. та податкового
кредиту з податку на додану вартість за
серпень 2012 року на 2267015,00 грн. та за
період з 25.05.2011 року по 30.09.2012 року на
13869646 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що зазначеною вище
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду встановлено
обставини, що свідчать про реальність
господарських операцій, здійснюваних
ФОП ОСОБА_3, суд приймає їх до уваги з
урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КАС
України.

Надаючи правову оцінку матеріалам
справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 ПКУ визначено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, зокрема,
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З огляду на викладені норми
Податкового кодексу України можна
дійти висновку про існування
декількох підстав для формування
податкового кредиту з ПДВ, а саме:
наявність у платника податку - покупця
належно оформленої податкової
накладної, використання придбаного
товару (послуги) у власній
господарській діяльності, а також
фактичне виконання господарської
операції за наслідками якої виникає
право на податковий кредит з ПДВ.

Крім того, окремо варто зауважити, що
для віднесення відповідних сум
податків, сплачених в ціні товару до
податкового кредиту, в розумінні
Податкового кодексу України, не
передбачається обов'язкова умова про
сплату цих сум до бюджету
контрагентами. Якщо контрагент не
виконав своїх зобов'язань по належному
формуванню первинних документів для
підтвердження податкового кредиту або
зобов'язання з ПДВ, то це не може
тягнути відповідальності та
негативних наслідків саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо формування податкового кредиту з
ПДВ та має всі документальні
підтвердження його розміру.

Даний висновок також узгоджується із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що "платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності".

Згідно ч.1,2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що оскаржуване податкове повідомлення
- рішення Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області № від 06.06.2014 року
прийняте з порушенням вимог ч.2 ст. 19
Конституції України, а тому зазначене
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Отже, позивачу підлягає відшкодуванню
із Державного бюджету сума судового
збору в розмірі в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159, 160, 161, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Флариш
ЛТД" до Державної податкової інспекції
у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
-задовольнити

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.
Сумах Головного управління Міндоходів
в Сумській області від 06.06.2014 року
№.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Флариш ЛТД" витрати
зі сплати судового збору в розмірі 182,70
грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов