Справа № 801/10834/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/13470/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області (далі
- Управління) до ОСОБА_2 про зобов'язання
вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 3 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року Управління
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило: стягнути з
ОСОБА_2 суму надміру виплаченої
субсидії у розмірі 20521 грн.

Позов обґрунтовано тим, що у
зв'язку з наданням відповідачем
неповної інформації про її майновий
стан, позивачем надмірно виплачено їй
бюджетні кошти у вигляді субсидії для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, які
підлягають поверненню. Зокрема,
відповідачем не було зазначено
наявність у власності іншого житла.

Ухвалою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 3 грудня 2012 року, позовні
вимоги в частині стягнення сум
надмірно сплаченої суми субсидій за
період з 10 жовтня 2000 року по 9 квітня 2012
року залишено без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного
суду від 3 грудня 2013 року скасовано
ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 3 грудня
2012 року.

У касаційній скарзі позивач,
просить скасувати ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 3 грудня 2013
року та залишити в силі ухвалу
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 3 грудня
2012 року.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права згідно
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що за період з
1 жовтня 2000 року по 30 квітня
2012 року відповідачу нараховано житлові
субсидії в сумі 20521 грн 97 коп.

Управлінням було проведено
перевірку інформації, вказаної у
декларації (заяві) про наявність майна,
наданої для призначення субсидії
ОСОБА_2, за результатами якої складено
акт від 17 серпня 2012 року.

17 серпня 2012 року Управлінням
прийнято рішення про перерахунок
субсидії на житлово-комунальні послуги
за період з 1 жовтня 2000 року по 30 квітня
2012 року та запропоновано повернути
перераховану суму субсидії в розмірі
20521 грн 97 коп.

Залишаючи позовні вимоги без
розгляду в частині стягнення сум
надмірно сплаченої суми субсидій за
період з 10 жовтня 2000 року по 9 квітня 2012
року, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду
та відсутністю підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що строк звернення до суду
необхідно обраховувати з моменту
отримання інформації про наявність
зареєстрованого нерухомого майна
позивача.

Як встановлено частиною першою
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до частини другої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

З матеріалів справи вбачається,
що факт наявності протиправних дій з
боку ОСОБА_2 щодо подання неповної
інформації про майновий стан
встановлений позивачем 26 червня 2012
року після отримання відповіді на
запит від Комунального підприємства
технічної інвентаризації Бердянської
міської ради інформації про наявність
зареєстрованого нерухомого майна
позивача.

Таким чином, з урахуванням
подання даного позову в жовтні 2012 року,
встановлений законом строк звернення
до суду позивачем не пропущений.

Доводи, викладені в касаційній
скарзі, не спростовують висновків суду
та обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
апеляційної інстанції прийняте
законне і обґрунтоване рішення з
дотриманням норм процесуального права,
а тому підстав для його скасування чи
зміни не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 3 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І. Ємельянова

А.Ф. Загородній