Справа № 2а-211/10
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/58435/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши а порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дрогобицькому районі Львівської
області про призначення пенсії на
пільгових умовах, за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Дрогобицькому районі
Львівської області на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 24 грудня 2010 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Дрогобицькому районі Львівської
області (далі УПФ) призначити йому
пенсію із зарахуванням пільгового
стажу з шкідливими та важкими умовами
праці за Списком № 2. В обґрунтування
позову зазначав, що відповідач
відмовив йому у зарахуванні такого
через відсутність належно поданих
документів разом заявою про
призначення пенсії та підтвердження
проведення атестації робочих місць.
Вважаючи дану відмову незаконною,
просив про задоволення позову.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 24 грудня 2010 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 липня 2011 року позовні вимоги
задоволено частково, зобов'язано
відповідача призначити позивачу
пенсію за віком на пільгових умовах
починаючи з дня подання заяви до суду, а
саме з 16 лютого 2010 року. В решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та відмовити в
позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про часткове
задоволення скарги з таких підстав.

Судом попередніх інстанцій
встановлено, що позивач перебуває на
обліку відповідача. На його вимогу
призначити пільгову пенсію відповідач
відмовив з підстав неподання
необхідних документів для такого
призначення.

Задовольняючи частково позов суди
виходили з того, що позивач має право на
призначення пільгової пенсії, оскільки
матеріали справи містять достатньо
доказів у підтвердження стажу роботи
позивача з шкідливими та важкими
умовами праці за Списком № 2.

У відповідності з частиною 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта чи правового
акта індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення.

Суди попередніх інстанцій не з'ясували
чи звертався позивач у належний спосіб
із заявою про призначення спірної
пенсії згідно вимог пункту 5 статті 45
Закону № 1058-ІV.

Так, згідно з вимогами частин 5 статті 45
Закону № 1058-ІV документи про
призначення (перерахунок) пенсії
розглядає територіальний орган
Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з
дня їх надходження приймає рішення
про призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Порядок подання та перелік
документів, визначених Законом № 1058-ІV
передбачений Постановою Правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Так, зокрема згідно з
абзацом 5 пункту 5 цього Порядку, днем
звернення за перерахунком пенсії
вважається день приймання органом, що
призначає пенсію, заяви з усіма
необхідними документами.

Тобто, незалежно від наявності права
особи на пенсію існує обов'язкова
процедура прийняття рішення пенсійним
органом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
до компетенції судів не віднесені
функції органів державної влади з
питань призначення пенсії.

Суди не надали належної правової
оцінки тому, що рішення щодо
призначення пенсії позивачу пенсійним
органом прийнято не було.

Судам слід було з'ясувати наявність
звернення позивача для призначення
пенсії в порядку, передбаченому
Законом, і виходячи з цих обставин
встановити факт наявності та/або
відсутності порушеного права. В
залежності від з'ясованих обставин
справи, суду слід було обрати належний
спосіб захисту порушеного права,
зобов'язавши відповідача вчинити певні
дії (розглянути заяву), а не перебирати
на себе функції уповноваженого на це
суб'єкту.

Без з'ясування зазначених обставин,
повний захист прав, свобод та інтересів
сторін у даних правовідносинах не
можливий.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що неповне
з'ясування судами фактичних обставин
справи призвело до ухвалення рішень,
які не відповідають вимогам статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо законності і
обґрунтованості.

Тому рішення судів підлягають
скасуванню в повному обсязі, а справа
згідно правил статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, направленню на новий розгляд
до суду першої інстанції, оскільки суд
касаційної інстанції не може
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судових рішеннях.

Під час нового розгляду судам слід
виходити з вимог статтею 62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року № 442, з урахуванням
практики Верховного Суду України, яка у
відповідності з статтею 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для усіх судів загальної
юрисдикції України.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дрогобицькому районі Львівської
області задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 24 грудня 2010 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2011
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало