Справа № 826/6222/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6222/14
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Громадської організації
«Всеукраїнська спілка працівників
торгівлі та послуг «Трудова
співдружність» в особі голови ради -
Картозії Лаліти Шавлівни на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 червня 2014 р. у справі
за адміністративним позовом
Громадської організації
«Всеукраїнська спілка працівників
торгівлі та послуг «Трудова
співдружність» в особі голови ради -
Картозії Лаліти Шавлівни до
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації),за участю третьої особи
Державної служби України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва про визнання
протиправними дій та бездіяльності,
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація «Всеукраїнська
спілка працівників торгівлі та послуг
«Трудова співдружність» в особі голови
ради - Картозії Лаліти Шалвівни
звернулись з позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва до
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), за участю третьої особи
Державної служби України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва в якому просили:

- визнання протиправною бездіяльності
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) щодо неоприлюднення
проекту регуляторного акта «Про деякі
питання залучення пайової участі від
розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності на
території міста Києва» та аналізу
регуляторного впливу у спосіб,
передбачений ст.13 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності»;

- визнання протиправними дій
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) щодо прийняття
розпорядження від 05.02.2014 року № 143 «Про
деякі питання залучення пайової участі
від розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності на
території міста Києва» без
оприлюднення проекту регуляторного
акту та аналізу регуляторного впливу;

- скасування розпорядження виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) від 05.02.2014 року №143 «Про
деякі питання залучення пайової участі
від розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності на
території міста Києва».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 червня 2014 року у задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, апелянт подала апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати як незаконну, на їх
думку, постанову суду першої інстанції
та прийняти нову, якою позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, відповідно до п.п. 7 п. «а» ч. 1
ст. 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», п. 2 ст. 22
Закону України «Про столицю України -
місто-герой Київ», статей 10, 15 Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів», наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 12.11.2013 року № 537 «Про
затвердження Типового договору щодо
пайової участі в утриманні об'єкта
благоустрою», розпоряджень
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 13.12.2013 року №2251 «Про
затвердження комплексної схеми
розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності в м. Києві»,
від 30.12.2013 року № 2354 «Про утворення
комісії з розгляду заяв про можливість
розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності на
території м. Києва» з метою вирішення
деяких питань залучення пайової участі
(внеску) власників тимчасових споруд
торговельного, побутового
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької в утриманні об'єктів
благоустрою міста Києва, виконавчим
органом Київської міської ради
(Київською міською державною
адміністрацією) прийнято
розпорядження від 05.02.2014 року № 143 «Про
деякі питання залучення пайової участі
від розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності на
території міста Києва».

Пунктом 1 Розпорядження №143
передбачено, що Департаменту
промисловості та розвитку
підприємництва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
надано повноваження:

- здійснювати залучення пайової участі
(внеску) власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності в
утриманні об'єктів благоустрою міста
Києва відповідно до рішення Київської
міської ради від 24.02.2011 року № 56/5443 «Про
затвердження Порядку визначення
обсягів пайової участі (внеску)
власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності, засобів
пересувної дрібнороздрібної
торговельної мережі в утриманні
об'єктів благоустрою м. Києва та
внесення змін до деяких рішень
Київської міської ради» (Порядок №
56/5443).

- забезпечити укладення договорів про
сплату пайової участі (внеску)
власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності в
утриманні об'єктів благоустрою міста
Києва після визначення Департаментом
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) відповідності намірів
замовника щодо місця розташування
тимчасових споруд торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності
Комплексній схемі розміщення
тимчасових споруд торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності в м. Києві,
будівельним нормам.

Позивач вважаючи, що дія вказаного
розпорядження розповсюджується на
невизначене коло осіб та
застосовується неодноразово, а тому
вказане розпорядження №143 є
регуляторним актом та має бути
оприлюдненим у встановленому
законодавством порядку, у звязку з чим
звернулись до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Частиною 1 ст.144 Конституції України
визначено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

У відповідності до ст.73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
сільська, селищна, міська, районна у
місті (у разі її створення) рада у межах
затверджених нею структури і штатів
може створювати відділи, управління та
інші виконавчі органи для здійснення
повноважень, що належать до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад. Організаційні
засади реалізації повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад щодо здійснення
державної регуляторної політики
визначаються Законом України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Статтею 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, які
відповідно до закону є регуляторними
актами, розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються у
порядку, встановленому Законом України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Відповідно до Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» регуляторний акт - це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним
органом нормативно-правовий акт, який
або окремі положення якого спрямовані
на правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним
органом інший офіційний письмовий
документ, який встановлює, змінює чи
скасовує норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом.

Судом першої інстанції вірно
зауважено, що позивач не ставить під
сумнів те, що оскаржуване
Розпорядження №143 не є
нормативно-правовим актом, а відтак
судом першої інстанції, особливу увагу
при визначенні документа регуляторним
вірно звернуто на друге визначення
регуляторного акта, наведеного у ст.1
Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності», тобто на
відносини, що є предметом регулювання
цього документа.

Згідно п.п. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать власні (самоврядні)
повноваження щодо організації
благоустрою населених пунктів,
залучення на договірних засадах з цією
метою коштів, трудових і
матеріально-технічних ресурсів
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності, а також
населення; здійснення контролю за
станом благоустрою населених пунктів,
організації озеленення, охорони
зелених насаджень і водойм, створення
місць відпочинку громадян.

Разом з цим, Закон України «Про столицю
України - місто-герой Київ» визначає
спеціальний статус міста Києва як
столиці України, особливості
здійснення виконавчої влади та
місцевого самоврядування у місті
відповідно до Конституції України та
законів України. Так, у зв'язку зі
здійсненням містом Києвом функцій
столиці України Київська міська рада
та Київська міська державна
адміністрація, кожна в межах своєї
компетенції, встановленої законами
України, мають право встановлювати
порядок утримання та експлуатації
об'єктів, розташованих у місті, та
прилеглої до них території, правила
благоустрою, торговельного,
побутового, транспортного,
житлово-комунального та іншого
соціально-культурного обслуговування,
визначати особливості
землекористування та використання
інших природних ресурсів (ч.2 ст.22
Закону України «Про столицю України -
місто-герой Київ»).

Правові, економічні, екологічні,
соціальні та організаційні засади
благоустрою населених пунктів і
спрямування на створення умов,
сприятливих для життєдіяльності
людини визначає Закон України «Про
благоустрій населених пунктів» від
06.09.2005 року №2807-IV.

Частиною четвертою ст. Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»,
власник тимчасової споруди
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення, розташованої на території
об'єкта благоустрою державної та
комунальної власності, зобов'язаний
забезпечити належне утримання
прилеглої до тимчасової споруди
території або може брати пайову участь
в утриманні цього об'єкта благоустрою
на умовах договору, укладеного із
підприємством або балансоутримувачем.

Згідно п.1.1 Розпорядження №143
здійснення залучення пайової участі
(внеску) власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності в
утриманні об'єктів благоустрою міста
Києва обумовлено необхідністю
виконання рішення Київської міської
ради від 24.02.2011 року № 56/5443 «Про
затвердження Порядку визначення
обсягів пайової участі (внеску)
власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності, засобів
пересувної дрібнороздрібної
торговельної мережі в утриманні
об'єктів благоустрою м. Києва та
внесення змін до деяких рішень
Київської міської ради».

Слід зазначити, що рішення Київської
міської ради містить регуляторні норми
і є регуляторним актом, який
безпосередньо регулює питання
визначення обсягу пайової участі
(внеску) власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності, засобів
пересувної дрібнороздрібної
торговельної мережі в утриманні
об'єктів благоустрою м. Києва з
урахуванням впливу безпосередньо на
об'єкти благоустрою та оцінки
соціально-економічного значення
тимчасових споруд торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності, засобів
пересувної дрібнороздрібної
торговельної мережі для міста.

В свою чергу, Розпорядженням №143
Київська міська державна
адміністрація встановлює внутрішній
порядок реалізації рішення Київської
міської ради від 24.02.2011 року № 56/5443,
виконання якого забезпечується
власними структурними підрозділами
Київської міської ради (Департаментом
промисловості та розвитку
підприємництва, Департаментом
містобудування та архітектури), та який
не містить обов'язкових до виконання
суб'єктами господарювання норм.

Враховуючи, що вказівки Розпорядження
№143 поширюються виключно на
Департамент промисловості та розвитку
підприємництва та Департамент
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) та визначають механізм
їх взаємодії під час виконання
положень рішення Київської міської
ради від 24 лютого 2011 року №56/5443, колегія
суддів приходить до висновку, що
зазначене Розпорядження не містить
ознак регуляторного акту, встановлених
статтею 1 Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності», а
тому в даному випадку, відсутні
бездіяльність відповідача щодо
неоприлюднення проекту вказаного
розпорядження та аналізу
регуляторного впливу, що свідчить про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для їх
задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Громадської
організації «Всеукраїнська спілка
працівників торгівлі та послуг
«Трудова співдружність» в особі голови
ради - Картозії Лаліти Шавлівни -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 червня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.