Справа № 826/9984/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9984/14
інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Старової Н.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Головного
управляння юстиції у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Головного управляння юстиції у м.
Києві, Державного реєстратора на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управляння юстиції у м. Києві
Тамаєвої Валентини Русланівни про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з
позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
(надалі - Реєстраційна служба ГУЮ у м.
Києві, відповідач 1), державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Тамаєвої
В.Р. (далі - державний реєстратор,
відповідач 2) про скасування рішення
державного реєстратора про відмову у
державній реєстрації права власності
від 27.05.2014р. №13341699, зобов'язання
відповідачів зареєструвати право
власності на житлову кімнату площею
10,6 кв.м. позначеної на плані 3-5 квартири
АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 серпня 2014 року позов задоволено
частково. Скасовано рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служба Головного
управління юстиції у м. Києві Тамаєвої
В.Р. про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень від 27.05.2014р. №13341699.
Зобов'язано Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про
державну реєстрацію права власності
на житлову кімнату площею 10,6 кв.м.
позначеної на плані 3-5 квартири
АДРЕСА_1. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням
представники Реєстраційної служби
Головного управляння юстиції у м. Києві
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 21.05.2014р. звернулась до
Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві із
заявою про державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку та
житлову кімнату площею 10,6 кв.м.
позначеної на плані 3-5 квартири
АДРЕСА_1.

До заяви позивачем додано: копію
повідомлення Департаменту земельних
ресурсів, серія та номер 05707-25328 від
29.11.2013р.; витяг з бази даних міського
земельного кадастру, серія та номер: б/н
від 04.12.2013р.; довідка, видана Київською
міською державною адміністрацією
серія та номер 051-322 від 07.02.2008р.; ухвалу
Голосіївського районного суду міста
Києва по справі № 752/4722/14-ц від 13.05.2014р.;
технічний паспорт, серія та номер: 12375,
виданий 14.02.2014р. Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна тощо.

Правовстановлюючих документів на
нерухому майно позивачем не надано.

За результатами розгляду поданої заяви
і доданих документів державним
реєстратором прийнято рішення від
27.05.2014р. №13341699 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова у державній реєстрації
вмотивована тим, що подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку, що
державним реєстратором не доведено
наявність підстав, з яких позивачу було
відмовлено у реєстрації його права
власності, а тому суд не може визнати
оскаржуване рішення об'єктивним та
законним, та вважає, що воно підлягає
скасуванню.

З вказаним висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується та зазначає наступне.

Умови та порядок здійснення реєстрації
прав на нерухоме майно встановлені
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на майно та їх
обмежень" від 01.07.2004 №IV та Постановою
Кабінету міністрів України від 22.06.2011 №
703 "Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" чинного на час
виникнення спірних правовідносин
(надалі по тексту Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що
Державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав
проводить: державну реєстрацію права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно за місцем розташування
такого майна; державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно незалежно від місця розташування
такого майна; облік безхазяйного
нерухомого майна.

У відповідності до ст. 4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень",
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Підставою для проведення державної
реєстрації прав, згідно із ст. 19 Закону
№ 1952-IV, є Державна реєстрація прав
проводиться на підставі, зокрема,
рішень судів, що набрали законної сили.

Державна реєстрація обтяжень
здійснюється на підставі: 1)
встановленої законом заборони
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 2) рішень судів, що
набрали законної сили; 3) постанови
органів досудового слідства,
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно; 4) накладення
заборони на відчуження нерухомого
майна нотаріусом; 5) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 6) інших
актів відповідних державних органів та
посадових осіб згідно із законом; 7)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до вимог пункту 7 Порядку,
для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно п. 10 Порядку, заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Згідно п. 16 Порядку, за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 23 Порядку, Державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Як вбачається із матеріалів справи,
Позивач звернувся до реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві із заявою від 21.05.2014 року №
6694120 для проведення державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, що розташована: АДРЕСА_1,
житловий будинок, що розташований:
АДРЕСА_1. За результатом розгляду
зазначеної заяви державним
реєстратором реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Тамаєвою Валентиною Русланівною
прийнято рішення від 27.05.2014 № 13341699 про
відмову у державній реєстрації права
власності на земельну ділянку що
розташована: АДРЕСА_1, житловий будинок,
що розташований: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві є
правомірним та законним, що
підтверджується наведеним нижче.

Відповідно до частини тринадцятої
статті 15 Закону Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень встановлює Кабінет Міністрів
України. Постановою Кабінету Міністрів
України від 17.10.2013 № 868 затверджено
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із пунктом 15 Порядку № 868 під час
розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його

нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Так, при опрацюванні заяви Позивача від
21.05.2014 № 6694120 для проведення державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, що розташована: АДРЕСА_1,
житловий будинок, що розташований:
АДРЕСА_1 державним реєстратором
встановлено, що подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Із картки прийому заяви № 13203810
вбачається, що ОСОБА_2 із заявою від
21.05.2014 року № 6694120, було подано, зокрема,
технічний паспорт №? 12375 від 14.02.2014 року,
виданий Київським міським бюро
технічної інвентаризації, яким наявна
відмітка про самочинне будівництво,
яка свідчить про те, що об'єкт не
введено в експлуатацію, тому
реєстрація права власності за такими
документами суперечить положенням
ч.2.ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

В порушення ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивачем ні суду першої інстанції, ні
суду апеляційної інстанції, не надано
суду правовстановлюючих документів на
земельну ділянку та житловий будинок,
що розташовані: АДРЕСА_1.

Разом з тим, слід зазначити, що ухвала
Голосіївського районного суду м. Києва
від 13.05.2014 року, якою лише встановлено
порядок користування приміщеннями,
однак, дана ухвала не є
правовстановлюючим документом та не
підтверджує, що земельна ділянка та
житловий будинок, що розташовані:
АДРЕСА_1, здані в експлуатацію, чи
знаходяться у власності позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що Рішення від 27.05.2014 №
13341699 про відмову у державній
реєстрації права власності на земельну
ділянку що розташована: АДРЕСА_1,
житловий будинок, що розташований:
АДРЕСА_1, прийняте державним
реєстратором прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
Тамаєвою Валентиною Русланівною є
правомірним, обґрунтованим та таким, що
не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Головного управляння юстиції у
м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 серпня 2014 року -
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управляння юстиції у м. Києві,
Державного реєстратора на нерухоме
майно Реєстраційної служби Головного
управляння юстиції у м. Києві Тамаєвої
Валентини Русланівни про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Н.Е. Старова

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Межевич М.В.

Старова Н.Е.