Справа № 806/4311/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/4311/14

категорія 12.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

за участі секретаря Бондаренка Д.А.,

за участі представника позивача Когута
В.О.,

за участі представника відповідача
Микитюка Ю.В.,

за участі третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області до Управління державної
казначейської служби України у
Попільнянському районі Житомирської
області, третя особа - ОСОБА_1, про
визнання протиправною відмови,
зобов'язання перерахувати кошти в сумі
54126,47 грн,

встановив:

Романівська сільська рада
Попільнянського району Житомирської
області звернулася з позовом до
Управління державної казначейської
служби України у Попільнянському
районі Житомирської області, третя
особа ОСОБА_1. В даному позові просила
визнати протиправною відмову
Управління державної казначейської
служби України у Попільнянському
районі Житомирської області у
перерахуванні коштів на виплату
одноразової допомоги при виході на
пенсію; зобов'язати Управління
державної казначейської служби
України у Попільнянському районі
Житомирської області переахувати з
рахунків Романівської сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області грошові кошти в сумі 54126,47 грн, а
саме: № 9643 кошти в сумі 39674,88 грн на
виплату одноразової грошової допомоги
в зв'язку із звільненням, відповідно до
ст.9 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" та пов'язаних з такою виплатою
податків, № 643 кошти в сумі 14401,98
грн на виплату єдиного соціального
внеску на одноразову грошову допомогу,
№ 9643 кошти в сумі 49,61 грн на оплату
банківських послуг, пов'язаних з
виплатою одноразової грошової
допомоги.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що на підставі письмової
заяви ОСОБА_1 Романівською
сільською радою Попільнянського
району Житомирської області 14.05.2014 було
прийнято рішення, яким було вирішено
виплатити йому одноразову грошову
допомогу в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за 21
повний календарний рік за рахунок
вільних лишків сільського бюджету, а
також внесено зміни до сільського
бюджету за 2014 рік, в тому числі в
частині, що стосується виплати
одноразової грошової допомоги та
належних податків та соціальних
внесків. Вказує, що 13.06.2014 Романівська
сільська рада звернулась до
відповідача з платіжними дорученнями
на перерахування з рахунків сільської
ради коштів в сумі 54126,47 грн на виплату
ОСОБА_1 одноразової допомоги при виході
на пенсію та сплату відповідних
податків та соціальних внесків. Проте,
листом № 02-08/553 від 01.07.2014 відповідач
відмовив у перерахунку вказаних
коштів. Вважає, що вказана відмова є
незаконною.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав викладених в
позовній заяві та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити в
повному обсязі. Зазначав, що відповідно
до п.1 ст.48 Бюджетного кодексу України,
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та здійснюють
платежі тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами,
враховуючи необхідність виконання
бюджетних зобов'язань минулих років,
узятих на облік органами Державної
казначейської служби України.
Розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання в межах
бюджетних асигнувань, установлених
кошторисами, враховуючи необхідність
виконання бюджетних зобов'язань
минулих років, узятих на облік органами
казначейства.

Третя особа в судовому засіданні
позовні вимоги позивача підтримав та
просив його задовольнити. Зазначив, що
його вислуга років в органах
внутрішніх справ становить 21 повний
рік, тому відповідно до ст.9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" йому передбачена
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби виплачується за
наявності вислуги 10 років і більше.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що Романівською
сільською радою Попільнянського
району Житомирської області 14.05.2014 було
прийнято рішення, яким було вирішено
виплатити одноразову грошову допомогу
ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення станом на 07.10.2010
за 21 повний календарний рік. Головному
бухгалтеру ОСОБА_3 вказану одноразову
грошову допомогу виплатити в червні 2014
року за рахунок вільних лишків
сільського бюджету, а також внесено
зміни до сільського бюджету на 2014 рік
(а.с.10-11).

13.06.2014 Романівська сільська рада
звернулась до відповідача з платіжними
дорученнями № 314, № 315, № 316, № 317 на
перерахування з рахунків сільської
ради коштів 54126,47 грн на виплату
одноразової допомоги при виході на
пенсію та сплату відповідних податків
та соціальних внесків (а.с.8-9).

Проте, листом за № 02-08/553 від 01.07.2014
відповідач відмовив у перерахунку
вказаних коштів та повернув пакет
документів щодо оплати одноразової
грошової допомоги без виконання (а.с.7).

Надаючи правову оцінку прийнятому
рішенню, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у процесі
складання, розгляду, затвердження,
виконання бюджетів, звітування про їх
виконання та контролю за дотриманням
бюджетного законодавства і питання
відповідальності за порушення
бюджетного законодавства, а також
визначаються правові засади утворення
та погашення державного і місцевого
боргу, регулюються Бюджетним кодексом
України (ст. 1 Бюджетного кодексу
України).

Згідно ч.1 ст.44 Бюджетного кодексу
України, державний бюджет України
виконується за розписом, який
затверджується членом Кабінету
Міністрів України, відповідальний за
формування та реалізацію державної
бюджетної політики, або особою, яка
виконує його обов'язки, відповідно до
бюджетних призначень у місячний строк
з дня прийняття закону про Державний
бюджет України. До затвердження
розпису Державного бюджету України
членом Кабінету Міністрів України,
відповідальний за формування та
реалізацію державної бюджетної
політики, або особою, яка виконує його
обов'язки, затверджується тимчасовий
розпис Державного бюджету України на
відповідний період.

Статтею 47 Бюджетного кодексу України
визначено, що відповідно до
затвердженого розпису бюджету
розпорядники бюджетних коштів
одержують бюджетні асигнування, що є
підставою для затвердження кошторисів.
Порядок складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
здійснює контроль за відповідністю
кошторисів розпорядників бюджетних
коштів розпису бюджету. Розпорядники
бюджетних коштів забезпечують
управління бюджетними асигнуваннями і
здійснення контролю за виконанням
процедур та вимог, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.48 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами, враховуючи
необхідність виконання бюджетних
зобов'язань минулих років, узятих на
облік органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів; щодо завдань (проектів)
Національної програми інформатизації -
після їх погодження з Генеральним
державним замовником Національної
програми інформатизації.

Крім того, п.2.1. Порядку реєстрації та
обліку бюджетних зобов'язань
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів в органах
Державної казначейської служби
України, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України 02.03.2012 N
309, із змінами і доповненнями
вказується, що розпорядники бюджетних
коштів беруть бюджетні зобов'язання в
межах бюджетних асигнувань,
установлених кошторисами (планами
використання бюджетних коштів),
враховуючи необхідність виконання
бюджетних зобов'язань минулих років,
узятих на облік органами Казначейства.

Пунктом 46. Порядку складання, розгляду,
затвердження та основні вимоги до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28
лютого 2002 р. N 228, із змінами і
доповненнями, розпорядники бюджетних
коштів мають право брати бюджетні
зобов'язання щодо видатків бюджету або
надання кредитів з бюджету відповідно
до кошторису, плану асигнувань
загального фонду бюджету, плану
надання кредитів із загального фонду
бюджету та плану спеціального фонду
виходячи з потреби у забезпеченні
здійснення пріоритетних заходів та з
урахуванням платежів, необхідних для
погашення зобов'язань минулих
періодів, узятих на облік органами
Казначейства, якщо інше не передбачено
законодавством.

Таким чином, суд проаналізувавши
вищевказані норми права приходить до
висновку, що Управління державної
казначейської служби України у
Попільнянському районі Житомирської
області правомірно відмовило
Романівській сільській раді в
перерахунку вказаних коштів, оскільки
кошторисом Романівської сільської
ради та змінами внесеними до кошторису
в 2010-2013 роках виплата одноразової
грошової допомоги не передбачалась,
реєстрація зобов'язань Романівською
сільською радою не здійснювалась
протягом 2010-2013 років. Згідно поданих
звітів про заборгованість за
бюджетними коштами (форма 7м) станом на
01.01.2011 року, 01.01.2012 року, 01.01.2013 року та на
01.01.2014 року кредиторська
заборгованість та відповідно
зареєстровані та неоплачені бюджетні
фінансові зобов'язання з оплати праці і
нарахувань на заробітну плату по
Романівській сільській раді на вище
зазначені дати не обліковувались.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Аналогічна норма
закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції
України.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про те, що оскаржувана
відмова прийнята у повній
відповідності із вимогами бюджетним
законодавством України, а тому позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 136, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Панкеєва