Справа № 813/1712/13а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р.
№
876/10479/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань:
Щерби С.Б.

прокурора
Пандяк М.І.

представника відповідачів
Попович Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Львівської
міської ради на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Львівської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Західного
регіону України в інтересах держави -
Кабінету Міністрів України в особі
органів, уповноважених здійснювати
функції у спірних відносинах -
позивачів: Міністерства оборони
України, Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Львова до Львівської міської
ради, виконавчого комітету Львівської
міської ради про визнання
протиправними та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

05.03.2013 Львівський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Західного регіону України в інтересах
держави - Кабінету Міністрів України в
особі органів, уповноважених
здійснювати функції у спірних
відносинах - позивачів: Міністерства
оборони України,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова звернувся з позовом до суду та з
урахуванням уточнень просив визнати
протиправним та скасувати пп. 2.1 п. 2
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради № 651 від 8 липня
2011 року в частині «за умови прийняття
Кабінетом Міністрів України
відповідного рішення про вилучення з
користування Міністерства оборони
України та передачу у комунальну
власність будівлі № 2 у військовому
містечку № 384 та земельних ділянок у
військових містечках № № 208, 344, 315, 7, 1, 58
в рахунок компенсації витрат,
пов'язаних з приведенням житлового
фонду та об'єктів інженерного
забезпечення, що приймаються у
власність територіальної громади м.
Львова, до належного технічного стану
затвердження актів приймання передачі
об'єктів житлового фонду та
інженерного забезпечення
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова військ Західного оперативного
командування у власність
територіальної громади м. Львова та
зобов'язати Львівську міську раду
виконати ухвалу 17 сесії 4 скликання
Львівської міської ради № 3028 від 29
грудня 2005 року «Про прийняття у
власність територіальної громади м.
Львова відомчого житлового фонду,
об'єктів інфраструктури та інженерного
забезпечення
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова військ Західного оперативного
командування» та розпорядження
Кабінету Міністрів України № 193-р від 3
лютого 2010 року «Про передачу
нерухомого військового майна у м.
Львові». А також з врахуванням
уточнень просив залучити у справу
виконавчий комітет Львівської міської
ради.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що в ході
реформування Збройних Сил України,
Міноборони та Радою узгоджено перелік
нерухомого майна, що пропонується до
передачі у власність територіальної
громади м. Львова та 29 грудня 2005 року
Радою ухвалено прийняти у власність
громади м. Львова відомчий житловий
фонд, та у подальшому узгоджена позиція
сторін, яка закріплена розпорядженням
Кабінету Міністрів України № 193-р. від
03.02.2010. Проте виконавчим комітетом
Львівської міської Ради всупереч
вимогам законодавства прийняте
рішення № 651 від 8 липня 2011 року, згідно
якого вирішено затвердити акти
приймання-передачі об'єктів житлового
фонду за умови прийняття Кабінетом
Міністрів України відповідного
рішення про вилучення з користування
Міноборони України та передачу у
комунальну власність будівлі № 2 у
військовому містечку № 384 та земельних
ділянок у військових містечках №№ 208,
344, 315, 7, 1, 58 в рахунок компенсації
витрат, пов'язаних з приведенням
житлового фонду, що приймається у
власність громади до належного
технічного стану. Зазначає, що
внаслідок невиконання Радою
розпорядження Кабінету Міністрів
України № 193-р від 3 лютого 2010 року,
надлишкове майно, яке погоджене для
передачі у комунальну власність,
продовжує перебувати на балансі КЕВ, а
з Державного бюджету продовжують
витрачатись кошти на його утримання.
Окрім того, рішення виконкому Ради № 651
від 8 липня 2011 року, прийняте після
видачі Кабміном розпорядження № 193-р.
від 03.02.2010, яким затверджено
встановленим порядком узгоджений
Міноборони та Радою перелік майна, та
по суті передбачає отримання
виконкомом Ради компенсації - оплати за
прийняття об'єктів житлового фонду та
інженерного забезпечення, що
суперечить ст. 7 Закону України «Про
передачу об'єктів права державної та
комунальної власності» від 3 березня 1998
року № 147 (далі - Закон № 147). Зазначив, що
у разі прийняття Кабміном такого
рішення з державної власності
безпідставно буде вилучено нерухоме
майно та земельні ділянки.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10.07.2013
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано пп.2.1 п. 2 рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради № 651
від 8 липня 2011 року в частині «… за
умови прийняття Кабінетом Міністрів
України відповідного рішення про
вилучення з користування Міністерства
оборони України та передачу у
комунальну власність будівлі № 2 у
військовому містечку № 384 на вул.
В.Симоненка, 10 площею 1005 кв. м та
земельних ділянок за адресами:
військове містечко № 208 на вул.
Стрийській, 73 (5 земельних ділянок),
військове містечко № 344 на вул.
Пластовій, військове містечко № 315 на
вул. Жовківській, 8, військове містечко
№ 7 на вул. Ярослава Мудрого, військове
містечко № 1 на вул. Княгині Ольги,
військове містечко № 58 на вул.
Авіаційній, 1 для компенсації витрат,
пов'язаних з приведенням житлового
фонду та об'єктів інженерного
забезпечення, що приймаються у
власність територіальної громади м.
Львова, до належного технічного
стану». У задоволенні решту позову
відмовлено.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач
виконавчий комітет Львівської міської
ради та подав на неї апеляційну скаргу.
Вважає, що постанова суду прийнята з
порушенням норм матеріального права.
Просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10.07.2013 в
частині часткового скасування рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради № 651 від 08.07.2011 і прийняти
нову постанову, якою повністю
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції не встановлено, на
захист яких конкретно прав чи
інтересів позивачів подано позов, а
також не долучено жодного доказу на
підтвердження порушеного права чи
інтересу. Оспорюване рішення
виконавчим комітетом прийнято на
виконання ухвали Львівської міської
ради № 3028 від 29.12.2005 «Про прийняття у
власність територіальної громади м.
Львова відомчого житлового фонду,
об'єктів інфраструктури та інженерного
забезпечення
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова військ ЗОК» (зі змінами), що
повністю відповідає нормам
зазначеного вище Положення про
розмежування повноважень між
виконавчими органами Львівської
міської ради.

Представник відповідачів апеляційну
скаргу підтримав, пояснення дав
аналогічні викладеним у апеляційній
скарзі.

Прокурор у судовому засіданні
заперечив апеляційну скаргу та просить
у її задоволені відмовити.

Інші представники позивачів у судове
засідання не прибули, хоча належним
чином повідомлені про його дату, час та
місце та не подали клопотань про
розгляд справи за їх участі чи про
відкладення розгляду справи на іншу
дату, а тому суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
доказами, у відповідності до ч. 4 ст. 196
КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь в справі і
прибули в судове засідання суду
апеляційної інстанції, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
Виконавчий комітет Львівської міської
ради пп. 2.1 п. 2 рішення № 651 від 08.07.2011,
вирішив затвердити акти
приймання-передачі об'єктів житлового
фонду та інженерного забезпечення КЕВ
у власність територіальної громади м.
Львова згідно з п. 1 цього рішення, за
умови прийняття Кабінетом Міністрів
України відповідного рішення про
вилучення з користування Міністерства
оборони України та передачу у
комунальну власність будівлі № 2 у
військовому містечку № 384 на вул.
В.Симоненка, 10 площею 1005 кв.м та
земельних ділянок за адресами:
військове містечко № 208 на вул.
Стрийській, 73 (5 земельних ділянок),
військове містечко № 344 на вул.
Пластовій, військове містечко № 315 на
вул. Жовківській, 8, військове містечко
№ 7 на вул. Ярослава Мудрого, військове
містечко № 1 на вул. Княгині Ольги,
військове містечко № 58 на вул.
Авіаційній, 1 для компенсації витрат,
пов'язаних з приведенням житлового
фонду та об'єктів інженерного
забезпечення, що приймаються у
власність територіальної громади м.
Львова, до належного технічного стану.

Не погоджуючись з цим рішенням
виконавчого комітету Ради № 651 від
08.07.2011 в частині прийняття Кабінетом
Міністрів України рішення про
вилучення з користування Міністерства
оборони України та передачу у
комунальну власність земельних
ділянок та будівлі, за наслідком
проведеної перевірки прокурор у
інтересах держави звернувся до суду.

Суд першої інстанції задовольнив позов
та виходив з того, що виконавчий
комітет Львівської міської ради,
встановивши в оскаржуваному рішенні №
651 від 08.07.2011 додаткові умови прийняття
майна у власність громади, вийшов за
межі встановлених законом повноважень,
оскільки таким правом не наділений, що
є підставою визнати протиправним та
скасувати пп.2.1 п.2 рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради № 651
від 8 липня 2011 року в частині
затвердження актів передачі-приймання
за умови. Щодо іншої позовної вимоги, то
суд першої інстанції дійшов висновку,
що такі задоволеними бути не можуть.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції обставини та наявні у справі
докази, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
дотримання принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування, відповідно до
Конституції України, визначає Закон
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі -
Закон № 280).

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону № 280, сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до ст. 51 Закону №280,
виконавчим органом сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради є виконавчий
комітет ради, який утворюється
відповідною радою на строк її
повноважень. Виконавчий комітет ради
є підзвітним і підконтрольним раді,
що його утворила, а з питань
здійснення ним повноважень органів
виконавчої влади - також
підконтрольним відповідним органам
виконавчої влади.

Статтею 52 Закону № 280 передбачено
перелік повноважень виконавчого
комітету ради, зокрема, виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради може розглядати і вирішувати
питання, віднесені цим Законом до
відання виконавчих органів ради,
попередньо розглядає проекти місцевих
програм соціально-економічного і
культурного розвитку, цільових
програм з інших питань, місцевого
бюджету, проекти рішень з інших питань,
що вносяться на розгляд відповідної
ради; координує діяльність відділів,
управлінь та інших виконавчих
органів ради, підприємств, установ та
організацій, що належать до
комунальної власності відповідної
територіальної громади, заслуховує
звіти про роботу їх керівників; має
право змінювати або скасовувати акти
підпорядкованих йому відділів,
управлінь, інших виконавчих органів
ради, а також їх посадових осіб.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Положення
про розмежування повноважень між
виконавчими органами Львівської
міської ради, затвердженого ухвалою
Львівської міської ради №3704 від 08.07.2010
року, до повноважень виконавчого
комітету Львівської міської ради
належить виконання рішень Львівської
міської ради.

Аналіз норм чинного законодавства, що
регулює повноваження рад та їх
виконавчих органів дає суду підстави
вважати, що виконавчі комітети
повноважні виконувати рішення
відповідної ради, та не наділені
повноваженнями виконувати їх за певної
умови, оскільки ні Закон України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ні
жодний інший чинний Закон не наділяє
виконавчий комітет такими
повноваженнями. А Конституцією України
визначено, що будь-які рішення органів
місцевого самоврядування повинні бути
прийняті лише на підставі діючого
законодавства, в межах власних
повноважень та, виключно у спосіб,
визначений законодавством.

Відповідно до п. 9 «Порядку вилучення і
передачі військового майна Збройних
Сил», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29
серпня 2002 року № 1282, у разі коли
передача об'єктів соціальної
інфраструктури у комунальну
власність потребує залучення коштів
на утримання та капітальний ремонт цих
об'єктів, пропозиції щодо такої
передачі погоджуються з Радою
міністрів Автономної Республіки
Крим, обласними, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями, а фінансування
видатків, пов'язаних з необхідністю
залучення коштів на утримання та
капітальний ремонт об'єктів
соціальної інфраструктури у разі їх
передачі у комунальну власність,
протягом бюджетного року, в якому
проведено передачу, здійснюється
згідно із законодавством.

Із матеріалів справи суд апеляційної
інстанції вбачає, що ухвалою 17 сесії 4
скликання від 29.12.2005 року № 3028
Львівська міська рада ухвалила
прийняти у власність територіальної
громади м. Львова житловий фонд, об'єкти
інфраструктури та інженерного
забезпечення КЕВ м. Львова військ
Західного оперативного командування, а
також військові містечка та
транспортні засоби згідно з додатком 1.
На виконання ухвали доручено районним
адміністраціям та відповідним
управлінням здійснити
приймання-передачу відомчого
житлового фонду, об'єктів
інфраструктури та інженерного
забезпечення, військових містечок та
транспортних засобів від
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова військ Західного оперативного
командування, зазначених у додатку № 1,
затвердивши акти приймання-передачі
рішенням виконавчого комітету. Кошти,
отримані від продажу земельних ділянок
(не менше 27,3 млн. грн.), скерувати для
приведення прийнятого відомчого
житлового фонду, об'єктів
інфраструктури та інженерного
забезпечення до належного технічного
стану, отже на виконання даної ухвали
Львівська міська рада зобов'язала
відповідні структурні підрозділи
вчинити певні дії пов'язані з
прийняттям вищезгаданого майна у
власність громади.

22.06.2006 на першій сесії 5-го скликання
Львівська міська рада прийняла ухвалу
№ 55, згідно якої внесла зміни до п.1
ухвали від 29.12.2005 року № 3028 виклавши
його в редакції: «Прийняти у власність
територіальної громади м. Львова
житловий фонд, об'єкти інфраструктури
та інженерного забезпечення КЕВ м.
Львова військ Західного оперативного
командування, а також військові
містечка та транспортні засоби, при
умові надходження державних субвенцій
у сумі 5,00 млн. грн. для приведення
вищезгаданих об'єктів до належного
технічного стану згідно з додатком 1».

21.05.2009 Львівська міська рада 13-тої сесії
5-го скликання прийняла ухвалу № 2651,
якою внесла чергові зміни в ухвалу від
29.12.2005 № 3028 згідно листа КЕВ від 16.03.2009 №
303/23/1/498/124 з врахуванням листа
Міноборони від 17.10.2008 №220/4311, якою
внесла зміни у Додаток 1.

Відповідно до Закону № 147 передача
об'єктів з державної у комунальну
власність здійснюється за рішенням
Кабінету Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, в
подальшому узгоджена позиція
Міноборони та Львівської міської ради,
щодо переліку об'єктів, які підлягають
передачі була затверджена Кабміном
шляхом прийняття розпорядження № 193-р
від 03.02.2010 «Про передачу нерухомого
військового майна у м. Львові».

Виконавчий комітет Ради пп. 2.1 п. 2
рішення № 651 від 08.07.2011 вирішив
затвердити акти приймання-передачі
об'єктів житлового фонду та
інженерного забезпечення КЕВ у
власність територіальної громади м.
Львова згідно з п.1 цього рішення, за
умови прийняття Кабінетом Міністрів
України відповідного рішення про
вилучення з користування Міністерства
оборони України та передачу у
комунальну власність будівлі № 2 у
військовому містечку № 384 на вул.
В.Симоненка, 10 площею 1005 кв. м та
земельних ділянок за адресами:
військове містечко № 208 на вул.
Стрийській, 73 (5 земельних ділянок),
військове містечко № 344 на вул.
Пластовій, військове містечко № 315 на
вул. Жовківській, 8, військове містечко
№ 7 на вул. Ярослава Мудрого, військове
містечко № 1 на вул. Княгині Ольги,
військове містечко № 58 на вул.
Авіаційній, 1 для компенсації витрат,
пов'язаних з приведенням житлового
фонду та об'єктів інженерного
забезпечення, що приймаються у
власність територіальної громади м.
Львова, до належного технічного стану.

Актами прийому-передачі з балансу на
баланс, складених комісією у складі
представників КЕВ м. Львова та
представників ЛМКП «Львівводоканал»,
ЛМКП «Львівтеплоенерго» та акта
приймання-передачі військового майна
комісією, утвореною згідно
розпорядження голови Сихівської
районної адміністрації від 29.07.2011 №403
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.02.2010 № 193-р,
ухвали Львівської міської ради від
29.12.2005 № 3028, від 21.05.2009 № 2651 були
прийняті будівлі, водопровідні та
інженерні мережі в комунальну
власність територіальної громади м.
Львова, інші об'єкти та відомчий
житловий фонд залишаються в комунальну
власність не прийнятими. (а.с.35-48).

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з правильністю
висновків суду першої інстанції про те,
що виконавчий комітет Львівської
міської ради, встановивши в
оскаржуваному рішенні № 651 від 08.07.2011
додаткові умови прийняття майна у
власність громади, вийшов за межі
встановлених законом повноважень,
оскільки таким правом не наділений та
правильно визнав протиправним та
скасував пп. 2.1 п. 2 рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради № 651
від 8 липня 2011 року в частині
затвердження актів передачі-приймання
за умови.

У іншій частині постанова суду першої
інстанції не переглядається, оскільки
така в частині відмови у задоволенні
позову в апеляційному порядку не
оскаржена

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
до неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційні скарги без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Львівської міської ради -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року у справі № 813/1712/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня
складення її у повному обсязі, може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 03.10.2014.