Справа № 2а-7433/10/1070
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 вересня 2014 року м.
Київ В/800/3838/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючої:Блажівської
Н.Є.,Суддів: Вербицької О. В. Сіроша
М. В., Федорова М. О., Цвіркуна Ю. І.

Суддя Вищого адміністративного суду
України Блажівська Н.Є., перевіривши
виконання вимог законодавства при
подачі заяви Державної податкової
інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
травня 2014 року

у справі № 2-а-7433/10/1070 (К/9991/15963/11 -
номери справ у Вищому

адміністративному суді
України)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора»

до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі

Київської області

про визнання незаконним та
скасування рішення про застосування
штрафних

(фінансових) санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області звернулась до Верховного Суду
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 21 травня 2014 року у вказаній справі.

Згідно статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 20 серпня 2014 року заяву Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області залишено без руху з тих
підстав, що заявником не наведено
обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції однієї і тієї самої норми
права, та надано строк для усунення
встановлених недоліків заяви про
перегляд судових рішень.

Заявник, на виконання вимог зазначеної
ухвали, усунув вказані недоліки заяви
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
травня 2014 року, яка залишена без руху.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
1711 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
травня 2014 року заявник
посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: пункту 12 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

В обґрунтування своїх вимог
заявник додає копію постанови Вищого
адміністративного суду України від 13
листопада 2013 року по справі № 2а-2596/10/1070
у якій, на його думку, згадана норма
матеріального права застосовані
інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, заява про
перегляд судового рішення може бути
подана виключно за наявності таких
складових: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах. Зокрема, така
складова як подібність правовідносин,
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, як об'єкта та
предмета правового регулювання, а
також умов застосування правових норм
(наприклад часу, місця, підстав
виникнення, припинення та зміни
відповідних правовідносин). У той же
час, зміст правовідносин визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту постанови Вищого
адміністративного суду України
наведеної заявником як приклад
неоднакового застосування судом норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, які у ній
розглядалися, відмінний від того, який
є у даній справі.

Вимоги статті 237 Кодексу
адміністративного України визначають
виключними мотивами подання заяви про
перегляд судових рішень неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень саме у подібних
правовідносинах.

В той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданої як приклад
неоднакового застосування судом норм
матеріального права постанови Вищого
адміністративного суду України,
неоднакове застосування судом норм
матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє.

За таких обставин, підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі відсутні.

З огляду на наведене, керуючись
статтями 236-239, 2391, 2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області в
допуску для перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
травня 2014 року у справі № 2-а-7433/10/1070.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча Н.Є. Блажівська Судді О. В.
Вербицька М. В. Сірош М. О. Федоров Ю. І.
Цвіркун