Справа № 826/1528/14
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/33048/14 К/800/34791/14

К/800/34792/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Цвіркуна Ю.І., Юрченко В.П.,розглянувши у
порядку письмового провадження
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інджой
Едвертайзінг», Міністерства доходів і
зборів України, Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 лютого 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2014
року

у справі № 826/1528/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інджой
Едвертайзінг»

до Міністерства
доходів і зборів України

третя особа Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі
Головного

управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві

про визнання
протиправними дій, про зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інджой
Едвертайзінг» (далі - позивач,
ТОВ «Інджой Едвертайзінг») звернулося
до суду з позовом до Міністерства
доходів і зборів України (далі -
відповідач, Міндоходів України), третя
особа - Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
ДПІ) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Міндоходів
України щодо відмови у реєстрації
податкових накладних ТОВ «Інджой
Едвертайзінг» () від 16
жовтня 2013 року № 2, від 16 жовтня
2013 року № 3, 4, від 31 жовтня 2010 року № 5,
від 29 листопада 2013 року № 3, 4, 5, від 10
грудня 2013 року № 1, 2, від 19 грудня 2013
року № 3, 4, 5, від 25 грудня 2013 року № 7 в
Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Міндоходів України
зареєструвати податкові накладні ТОВ
«Інджой Едвертайзінг» ()
від 16 жовтня 2013 року № 2, від 16 жовтня 2013
року № 3, 4, 5, від 29 листопада 2013 року № 3,
4, від 31 жовтня 2013 року №5, від 10 грудня
2013 року № 1, 2, від 19 грудня 2013 року № 3, 4,
5, від 25 грудня 2013 року № 7 в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 лютого 2014 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії Міністерства
доходів і зборів України щодо
неприйняття податкових накладних від 19
грудня 2013 року № 3, від 19 грудня 2013
року № 4, від 19 грудня 2013 року № 5, від 25
грудня 2013 року № 7 для
реєстрації протягом операційних днів,
коли зазначені податкові накладні було
надіслано для реєстрації в Єдиному
державному реєстрі податкових
накладних. Постановлено вважати
наступні податкові накладні, виписані
товариством з обмеженою
відповідальністю «Інджой
Едвертайзінг»: від 19 грудня 2013 року № 3,
№ 4 № 5 прийнятими та зареєстрованими в
Єдиному державному реєстрі податкових
накладних 20 грудня 2013 року; від
25 грудня 2013 року прийнятою та
зареєстрованою в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних 27 грудня
2013 року. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2014
року апеляційні скарги Міністерства
доходів і зборів України та Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві - залишено без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 лютого 2014 року - без змін.

ТОВ «Інджой Едвертайзінг» в касаційній
скарзі, вказуючи на допущені судами
першої та апеляційної інстанцій
порушення вимог матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору, просить
скасувати ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2014 року, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 лютого 2014 року
змінити, а саме задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Міністерство доходів і зборів України
та Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві, не погоджуючись з
оскаржуваними судовими рішеннями,
просять їх скасувати і прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційних скарг
перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
Вищий адміністративний суд України
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, фактичною підставою
відмови у реєстрації направлених ТОВ
«Інджой Едвертайзінг» в електронному
вигляді податкових накладних до
Міндоходів України від 6 жовтня 2013 року
№ 2, від 16 жовтня 2013 року № 3, 4, 5,
від 29 листопада 2013 року № 3, 4, 5, від 10
грудня 2013 року № 1, 2, від 19 грудня 2013
року № 3, 4, 5, від 25 грудня 2013 року № 7 ,
стало виявлення помилки у вказаних
податкових накладних, а саме -
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документі, не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Задовольняючи адміністративний позов
частково, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції
виходив з того, що Міндоходів України ,
відмовляючи у реєстрації податкових
накладних від 19 грудня 2013 року № 3, від 19
грудня 2013 року № 4, від 19 грудня
2013 року № 5, від 25 грудня 2013 року № 7
допущено протиправні дії.

Вищий адміністративний суд України
погоджується із такими правовими
висновками попередніх судових
інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до податкової
накладної до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів, що
настають за датою їх складання.

Так, відповідно до вимог пункту 201.1
статті 201 Податкового кодексу України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів:
а) у паперовому вигляді; б) в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна
постачання без урахування податку; ж)
ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні; з)
загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пункту 201.1 ст.
201 та/або пункту 192.1 статті 192 цього
Кодексу, протягом операційного дня
продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Єдиний реєстр податкових накладних -
реєстр відомостей щодо податкових
накладних та розрахунків коригування,
який ведеться центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику, в
електронному вигляді згідно з наданими
платниками податку на додану вартість
електронними документами, відповідно
до пп. 14.1.60 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що механізм внесення
відомостей, що містяться у податковій
накладній та/або розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до неї (далі - податкова
накладна та/або розрахунок
коригування), до Єдиного реєстру
податкових накладних (далі - Реєстр)
платників податку на додану вартість -
продавців товарів (послуг), звіряння
даних, що містяться у виданих платникам
такого податку - покупцям товарів
(послуг) податковій накладній та
розрахунку коригування з відомостями,
які містяться у Реєстрі, визначає
Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 грудня 2010 року№1246
(Порядок № 1246).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1246
внесення відомостей, що містяться у
податковій накладній та/або розрахунку
коригування, до Реєстру (далі -
реєстрація) здійснюється шляхом
подання протягом операційного дня
зазначених документів в електронній
формі Державній податковій службі з
використанням електронного цифрового
підпису та внесення відповідних
відомостей до Реєстру. Операційний
день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункту 7 Порядку ведення
Єдиного реєстру податкових накладних,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2010 року
№1246 після надходження податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронній формі до
державної податкової служби
здійснюється їх розшифрування,
перевіряється електронний цифровий
підпис, визначається відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, та проводиться їх
реєстрація.

В пункті 8 Порядку № 1246 визначено, що
для підтвердження прийняття
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі.

Пунктом 9 Порядку №1246 визначено
вичерпний перелік причин відмови у
прийнятті податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації
є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в
Реєстрі відомостей, що містяться у
податковій накладній, яка коригується;
3) факт реєстрації податкової накладної
та/або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Як свідчать обставини справи,
підставою для відмови у прийнятті
податкових накладних ТОВ «Інджой
Едвертайзінг» є виявлення помилки:
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документах не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Однак, на думку судової колегії така
підстава не ґрунтується на фактичних
обставинах справи, що встановлені в
судовому процесі.

Так, частиною першою статті 1 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» визначено, що Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців -
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців;
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Відповідно до частини першої статті18
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Разом з тим, податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Податковою адресою підприємства,
переданого у довірче управління, є
місцезнаходження довірчого власника,
відповідно до пункту 45.2 статті 45
Податкового кодексу України.

Згідно із спеціальних витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, з 20
листопада 2013 року місцезнаходження ТОВ
«Інджой Едвертайзінг» змінено на м.
Київ вул. Володимирська 97/37.

З огляду на те, що в податкових
накладних від 19 грудня 2013 року № 3, від 19
грудня 2013 року № 4, від 19 грудня 2013 року
№ 5, від 25 грудня 2013 року № 7 зазначена
адреса ТОВ «Інджой Едвертайзінг» м.
Київ вул. Володимирська 97/37, - висновок
попередніх судових інстанцій про
протиправність дій відповідача щодо
неприйняття названих декларацій
ґрунтується на вірному встановленні
обставин, що мають значення для
вирішення спору, та на правильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд
України вважає передчасними висновки
попередніх судових інстанцій в частині
відмови у задоволенні позову.

Так, роблячи висновок про відсутність
підстав для задоволення решти позовних
вимог, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що оскільки у
податкових накладних від 16 жовтня 2013
року № 2, № 3, № 4, від 31 жовтня 2013
року № 5, від 29 листопада 2013 року № 3, № 4,
№ 5, від 10 грудня 2013 року № 1, № 2
місцезнаходженням (податковою адресою)
продавця - ТОВ «Інджой Едвертайзінг»
зазначено - «вул. Золотоустівська,
будинок № 30, м. Київ, 01135, Україна», а
згідно спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
№ 18242816 станом на 26 лютого 2014 року
стосовно ТОВ «Інджой Едвертайзінг»
місцезнаходженням юридичної особи є:
01033, м. Київ, Голосіївський район, вулиця
Володимирська, будинок 97/37 позивачем
допущено помилку у заповненні
податкових накладних.

Вищий адміністративний суд України
завертає увагу на те, що такі висновки
ґрунтуються на не повному встановленні
обставин у справі, що мають значення
для вирішення спору.

Так, зокрема, як підтверджується
наявними у матеріалах справи доказами
(а.с. 69-73, 116-121), та чому
не надана оцінка попередніми судовими
інстанціями, до 20 листопада
2013 року місцезнаходженням позивача
було «вул. Золотоустівська, будинок
№ 30, м. Київ, 01135, Україна».

Наведене лишилося без уваги судів
попередніх інстанцій, хоча позивач
посилався на існування вказаних
обставин в обгрунтування своєї
правової позиції.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Разом з тим, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в частині
відмови у задоволенні позову не
відповідають зазначеним вимогам.

Згідно з частиною 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій не було встановлено всіх
важливих обставин справи, що призвело
до не обґрунтованих належним чином
висновків щодо прав і обов'язків сторін
у даному спорі, а також те, що
передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про визнання протиправними дій
Міністерства доходів і зборів України
щодо відмови у реєстрації податкових
накладних ТОВ «Інджой Едвертайзінг»
() від 16 жовтня 2013 року №
2, від 16 жовтня 2013 року № 3, 4, від 31
жовтня 2010 року № 5, від 29
листопада 2013 року № 3, 4, 5, від 10 грудня
2013 року № 1, 2 з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до положень
частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інджой
Едвертайзінг», Міністерства доходів і
зборів України, Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26 лютого 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2014
року скасувати в частині вирішення
позовних вимог про визнання
протиправними дій Міністерства
доходів і зборів України щодо відмови у
реєстрації податкових накладних ТОВ
«Інджой Едвертайзінг» ()
від 16 жовтня 2013 року № 2, від 16 жовтня 2013
року № 3, 4, від 31 жовтня 2010 року № 5, від
29 листопада 2013 року № 3, 4, 5, від 10 грудня
2013 року № 1, 2 в Єдиному реєстрі
податкових накладних та зобов'язання
зареєструвати такі податкові накладні
Єдиному реєстрі податкових накладних
скасувати та направити справу в цій
частині на новий розгляд.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 лютого 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
Ю.І. Цвіркун

В.П. Юрченко