Справа № 822/3139/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3139/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В. за
участі:представника позивача:
Параскевича П.Г., представника
відповідача: Втерковського Я.Ю.,
представника третьої особи: Потапової
М.В.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Першого заступника
прокурора Хмельницької області ,
Виконувача обов'язків прокурора
Хмельницької області до
Хмельницького обласного управління
лісового та мисливського господарства
, Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Хмельницькій області , Державного
підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство" ,
Хмельницької обласної державної
адміністрації третя особа на стороні
відповідача - Приватне підприємство
"Ді Ай Сі" про визнання неправомірними
та скасування розпорядження про
надання лісової ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора
Хмельницької області звернувся до суду
з адміністративними позовами до
Хмельницького обласного управління
лісового та мисливського господарства
про визнання дій щодо відмови у
задоволенні вимог протестів прокурора
протиправними та скасування
погодження на виділення лісової
ділянки від 05.10.2011 №1249; до Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Хмельницькій
області визнання дій щодо відмови у
задоволенні вимог протестів прокурора
протиправними та скасування
погодження на виділення лісової
ділянки від 26.09.2011 №05/2114; до Державного
підприємства «Хмельницьке
лісомисливське господарство» про
визнання дій щодо відмови у
задоволенні вимог протестів прокурора
протиправними та скасування
погодження на виділення лісової
ділянки від 26.09.2011 №909, а також
виконувач обов'язків прокурора
Хмельницької області звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Хмельницької обласної державної
адміністрації в якому просить визнати
дії щодо відмови у задоволенні вимог
протесту прокурора протиправними та
скасувати розпорядження Хмельницької
обласної державної адміністрації від
17.11.2011 №433/2011-р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачами було надано
погодження на виділення ПП «Ді Ай Сі» у
довгострокове тимчасове користування
в рекреаційних цілях лісової ділянки
площею 9,1 га у лісовому масиві, що
знаходиться в межах лісового заказника
місцевого значення
«Лісогринівецький», який є об'єктом
природно-заповідного фонду.

Зазначенні погодження та
розпорядження є незаконними та
підлягають скасуванню, оскільки
лісовий заказник "Лісогринівецький"
перебуває під охороною та
підпорядкований ДП "Хмельницьке
лісомисливське господарство", яке
здійснює управління ним, відтак у
Хмельницької ОДА відсутні підстави для
надання лісової ділянки в межах об'єкта
природно-заповідного фонду іншим
суб'єктам господарювання, зокрема, ПП
"Ді Ай Сі".

У зв'язку із цим позивачами винесені
протести (№07/4-175 вих.12 від 06.03.2012, №07/4-173
вих.12 від 03.03.2012, №07/4-176 вих.12 від 06.03.2012,
№07/4-174 вих.12 від 06.03.2012) в задоволенні
яких було відмовлено (відповідь
Хмельницького обласного управління
лісового та мисливського господарства
від 21.03.2012 №02-359, відповідь Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Хмельницькій
області від 21.03.2012 №07/730, відповідь
Державного підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство" від 20.03.2012
№305, відповідь Хмельницької ОДА від
15.03.2012 №69/13-12-1266/2012).

Враховуючи вищевикладене, перший
заступник прокурора Хмельницької
області, виконувач обов'язків
прокурора Хмельницької області
просять визнати протиправними та
скасувати погодження та розпорядження
на виділення лісової ділянки ПП "Ді Ай
Сі", а також визнати протиправними дії
відповідачів щодо відмови у
задоволенні вимог протестів прокурора.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24.05.2012 було
об'єднано адміністративні справи
№2270/2575/12, №2270/2568/12, №2270/2561/12 та №2270/2563/12
в одне провадження згідно ст. 116 КАС
України.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.06.2012,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012, у задоволенні
адміністративних позовів відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.07.2014 постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.06.2012 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2012
скасовано та справу направлено на
новий розгляд.

Даним рішенням колегія Вищого
адміністративного суду України
зазначила, що судами досліджувались
лише позовні вимоги про скасування
погодження Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Хмельницькій області на
виділення лісової ділянки № 05/2114 від
26.09.2011. В решті позовних вимог, а саме -
визнання протиправними дій щодо
відмови у задоволенні вимог протестів
прокурорів, скасування погодження
Хмельницького обласного управління
лісового та мисливського господарства
на виділення лісової ділянки № 1249 від
05.10.2011, скасування погодження
Державного підприємства «Хмельницьке
лісомисливське господарство» на
виділення лісової ділянки № 909 від
26.09.2011, скасування розпорядження
Хмельницької обласної державної
адміністрації № 433/2011-р від 17.11.2011,
обставини справи судом не встановлені.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив
вимоги задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представники ДП «Хмельницьке
лісомисливське господарство»,
Хмельницької обласної державної
адміністрації та Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Хмельницькій
області в судове засідання не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час та дату розгляду
справи, причин неявки суду не
повідомили, клопотань, заяв про розгляд
справи без їх участі до суду не
надходило.

Представник Хмельницького обласного
управління лісового та мисливського
господарства в судовому засіданні
проти позову заперечив, зазначивши, що
лісова ділянка була виділена
приватному підприємству у
довгострокове тимчасове користування
в рекреаційних цілях (створення зон
відпочинку), без вилучення земельної
ділянки у постійного користувача ДП
«Хмельницьке лісомисливське
господарство» відповідно до чинного
законодавства.

Представник третьої особи - ПП "Ді Ай Сі"
позов не визнає, просить у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ПП «Ді Ай Сі»
звернулось до відповідачів з
клопотаннями про виділення у
довгострокове тимчасове користування
в рекреаційних цілях (створення зон
відпочинку) лісової ділянки площею 9,1
га у лісовому масиві, що знаходиться на
території Лісовогринівецької
сільської ради Хмельницького району
Хмельницького лісництва (квартал 36 вид.
6, 7, 8, 9, 10, 13), на термін до 2060 року.

Хмельницька обласна державна
адміністрація, врахувавши погодження
державного підприємства «Хмельницьке
лісомисливське господарство» від
26.09.2011 №909, Хмельницького обласного
управління лісового та мисливського
господарства від 05.10.2011 №1249 та
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Хмельницькій області від 26.09.2011 №05/2114,
за заявою ПП "Ді Ай Сі" прийняла
відповідне розпорядження від 17.11.2011
№433/2011-р про надання у користування ПП
«Ді Ай Сі» лісової ділянки, яким
зобов'язала підприємство
використовувати надану ділянку
винятково в рекреаційних цілях із
дотриманням вимог земельного, лісового
та природоохоронного законодавства,
існуючих обмежень та обтяжень без
вилучення земельної ділянки у
постійного лісокористувача ДП
"Хмельницьке лісомисливське
господарство".

Досліджуючи правомірність прийнятих
погоджень та розпорядження, суд
виходив з наступного.

Відповідно до ст. 31 Лісового кодексу
України обласні державні
адміністрації у сфері лісових відносин
у межах своїх повноважень на їх
території приймають рішення про
виділення в установленому порядку для
довгострокового тимчасового
користування лісами лісових ділянок,
що перебувають у державній власності,
на відповідній території.

Статтею 18 Лісового кодексу України
передбачено, що довгострокове
тимчасове користування лісами -
засноване на договорі строкове платне
використання лісових ділянок, які
виділяються для потреб мисливського
господарства, культурно-оздоровчих,
рекреаційних, спортивних, туристичних
і освітньо-виховних цілей, проведення
науково-дослідних робіт. Здійснюється
таке користування без вилучення
земельних ділянок у постійних
користувачів лісами на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади, прийнятого в межах
повноважень за погодженням з
постійними користувачами лісами та
територіальними органами центрального
органу виконавчої влади з питань
лісового господарства. Суб'єктами
правовідносин тимчасового
користування лісами є власники лісів
або уповноважені ними особи, а також
підприємства, установи, організації,
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, іноземні юридичні
особи.

Статтею 9 Закону України "Про
природно-заповідний фонд України" (далі
- Закон) визначено, що території та
об'єкти природно-заповідного фонду з
додержанням вимог, встановлених цим
Законом та іншими актами законодавства
України, можуть використовуватися у
природоохоронних цілях, у
науково-дослідних цілях, в оздоровчих
та інших рекреаційних цілях.

Згідно ст. 12 Закону управління
територіями та об'єктами
природно-заповідного фонду, для яких не
створюються спеціальні адміністрації,
здійснюється підприємствами,
установами та організаціями, у віданні
яких перебувають ці території та
об'єкти. Управління наданої у
користування земельної ділянки
здійснює державне підприємство
"Хмельницьке лісомисливське
господарство".

Завдання, науковий профіль,
особливості природоохоронного режиму
та характеру функціонування
заказників місцевого значення
визначаються у положеннях про них, які
розробляються відповідно до Закону і
затверджуються органами центрального
органу виконавчої влади в галузі
охорони навколишнього природного
середовища на місцях. На території
заказника згідно статті 26 Закону
обмежується або забороняється
діяльність, що суперечить цілям і
завданням, передбаченим положенням про
заказник.

Окрім того, п.3.2. Положення про лісовий
заказник місцевого значення
"Лісогринівецький", затвердженого
наказом Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
області від 18 лютого 2011 №10,
встановлено, що на території заказника
дозволяється в установленому порядку
оздоровча та інша рекреаційна
діяльність.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що погодження державного
підприємства «Хмельницьке
лісомисливське господарство» від
26.09.2011 №909, Хмельницького обласного
управління лісового та мисливського
господарства від 05.10.2011 №1249 та
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Хмельницькій області від 26.09.2011 №05/2114
свідчать про те, що використання
території лісового заказника
"Лісогринівецький" для рекреаційних
цілей відповідають цьому Положенню.

Законом України "Про
природно-заповідний фонд України"
дозволяється проведення
господарської, наукової та іншої
діяльності, що не суперечить цілям і
завданням заказника, з додержанням
загальних вимог охорони навколишнього
природного середовища. При цьому
власники або користувачі земельних
ділянок, водних та інших природних
об'єктів, оголошених заказником, беруть
на себе зобов'язання щодо забезпечення
режиму їх охорони та збереження.

Щодо тверджень позивача про
обов'язкове проведення екологічної
експертизи при здійсненні даної
господарської діяльності, судом
встановлено, що відносини в галузі
екологічної експертизи регулюються
Законом України "Про екологічну
експертизу", відповідно до статті 13
якого її здійснення є обов'язковим для
видів діяльності та об'єктів, що
становлять підвищену екологічну
небезпеку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 липня 1995 року № 554 затверджено
Перелік видів діяльності та об'єктів,
що становлять підвищену екологічну
небезпеку, в якому відсутня
рекреаційна діяльність, як діяльність,
що становить екологічну небезпеку.

Відповідно до роз'яснень Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 14 липня 2011 №13102/09/10-11, де
встановлено, що відповідно до ст.91
Закону України "Про
природно-заповідний фонд України"
спеціальне використання природних
ресурсів у межах природно-заповідного
фонду здійснюється на підставі
дозволу, виданого територіальним
органом з питань охорони навколишнього
природного середовища у межах
затвердженого Мінприроди ліміту. В
даних роз'ясненнях зауважено, що
спеціальне використання природних
ресурсів у межах природно-заповідного
фонду у рекреаційних цілях можуть
здійснювати усі без виключення
юридичні особи та фізичні
особи-підприємці.

Окрім того, зазначено, що Розділ III
Положення про рекреаційну діяльність у
межах територій та об'єктів
природно-заповідного фонду,
затвердженого наказом Мінприроди від 22
червня 2009 №330 (далі - Положення), не
встановлює обмеження щодо суб'єктів
рекреаційної діяльності, а лише
регламентує порядок організації
установами природно-заповідного фонду,
підприємствами, установами,
організаціями, у віданні яких
перебувають території та об'єкти
природно-заповідного фонду
рекреаційної діяльності на
відповідних територіях.

Згідно з п.2.2 Положення, рекреаційна
діяльність у межах територій та
об'єктів природно-заповідного фонду
здійснюється установами ПЗФ,
підприємствами, установами та
організаціями, яким ці території та
об'єкти підпорядковані, забезпеченням
таких умов, як створення і
функціонування рекреаційної
інфраструктури на визначених згідно із
законодавством територіях та об'єктах
ПЗФ України.

Рекреаційною інфраструктурою,
визначеною Положенням, є сукупність
засобів забезпечення організації та
здійснення рекреаційної діяльності
(шляхи сполучення, заклади/місця
розміщення і харчування, транспортні
засоби, еколого-освітні центри,
елементи рекреаційного благоустрою
тощо).

Суд звертає увагу, що рекреаційна
діяльність, як діяльність, яка
становить екологічну небезпеку
відсутня в переліку видів діяльності
та об'єктів, які становлять підвищену
екологічну небезпеку. Незважаючи на це,
директор ПП "Ді Ай Сі" Бондаренко Е.В.
звернувся до державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Хмельницькій області із
матеріалами оцінки впливу на
навколишнє середовище "Зона відпочинку
на лісовій ділянці площею 9,1 га у
лісовому масиві, що знаходяться на
території Лісогринівецької сільської
ради Хмельницького району,
Хмельницької області".

За результатами розгляду наданих
матеріалів, 16.04.2013 начальником
держуправління охорони навколишнього
природного середовища в Хмельницькій
області погоджено рекреаційну
діяльність ПП "Ді Ай Сі" за умови
виконання:

1) вимог Положення про лісовий заказник
місцевого значення "Лісогринівецький" -
п. 3.1 "на території заказника
забороняється будь-яка діяльність, що
не пов'язана з виконанням покладених на
неї завдань і загрожує його збереженню,
а саме: будівництво капітальних споруд;
порушення ґрунтового покрову та
гідрологічного та гідрохімічного
режимів; надання земельних ділянок під
забудову, яка не пов'язана з діяльністю
постійного лісокористування";

2) оформлення охоронного зобов'язання;

3) п.5.19 ДБН 360-92** "Містобудування,
Планування і забудова міських і
сільських поселень" - "стоянка
автомобілів розміщується біля меж зон
короткочасного відпочинку".

Суд зауважує, що організація
рекреаційної інфраструктури на
виділеній лісовій ділянці, по-перше, є
умовою здійснення рекреаційної
діяльності, згідно норм чинного
законодавства, а по-друге, ще потребує
подальшого погодження з
територіальними органами центрального
органу виконавчої влади в галузі
охорони навколишнього природного
середовища після виділення меж лісової
ділянки в натурі та після укладення
договору довгострокового тимчасового
користування лісовою ділянкою.

Стосовно позовної вимоги прокурора
щодо визнання дій відповідачів щодо
відмов у задоволенні вимог протестів
прокурора протиправними, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про
прокуратуру" (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних відносин)
протест на акт, що суперечить закону,
приноситься прокурором, його
заступником до органу, який його видав,
або до вищестоящого органу. У такому ж
порядку приноситься протест на
незаконні рішення чи дії посадової
особи.

У протесті прокурор ставить питання
про скасування акта або приведення
його у відповідність з законом, а також
припинення незаконної дії посадової
особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію
опротестованого акта і підлягає
обов'язковому розгляду відповідним
органом або посадовою особою у
десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору.

У разі відхилення протесту або
ухилення від його розгляду прокурор
може звернутися з заявою до суду про
визнання акта незаконним. Заяву до суду
може бути подано протягом п'ятнадцяти
днів з моменту одержання повідомлення
про відхилення протесту або закінчення
передбаченого законом строку для його
розгляду. Подача такої заяви зупиняє
дію правового акта.

Суд встановив, що прокурором винесені
наступні протести:

№07/4-175 вих.12 від 06.03.2012 Хмельницькому
обласному управлінню лісового та
мисливського господарства на
погодження надання лісової ділянки від
05.10.2011 №1249;

№07/4-173 вих.12 від 03.03.2012, Хмельницькій ОДА
на розпорядження про надання лісової
ділянки від 17.11.2011 №433/2011-р;

№07/4-176 вих.12 від 06.03.2012 Державному
управлінню охорони навколишнього
природного середовища в Хмельницькій
області на погодження надання лісової
ділянки від 26.09.2011 №05/2114;

№07/4-174 вих.12 від 06.03.2012 ДП "Хмельницьке
лісомисливське господарство" на
погодження надання лісової ділянки від
26.09.2011 №909.

Суд звертає увагу на те, що сам факт
винесення протесту не є підставою для
скасування погоджень та розпоряджень.
Оскільки з доводами прокурора,
викладеними у протестах, відповідачі
не погодилися, у задоволенні даних
протестів було відмовлено,
обґрунтувавши відмову в задоволенні
протесту прокурора належним чином
(відповідь Хмельницького обласного
управління лісового та мисливського
господарства від 21.03.2012 №02-359, відповідь
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Хмельницькій області від 21.03.2012 №07/730,
відповідь Державного підприємства
"Хмельницьке лісомисливське
господарство" від 20.03.2012 №305, відповідь
Хмельницької ОДА від 15.03.2012
№69/13-12-1266/2012).

Суд зазначає, що відповідно до вимог
статті 21 Закону України "Про
прокуратуру" у десятиденний строк
після надходження протестів прокурора
відповідачами були розглянуті
вищевказані протести, про наслідки
розгляду яких в цей же строк
повідомлено прокурорів.

Враховуючи вищевикладене та вимоги
ст.21 Закону України "Про прокуратуру"
суд робить висновок, що при відмові у
задоволенні винесених прокурором
протестів Хмельницьке обласне
управління лісового та мисливського
господарства, Державне управління
охорони навколишнього природного
середовища в Хмельницькій області, ДП
"Хмельницьке лісомисливське
господарство", Хмельницької ОДА діяли в
межах наданих їм повноважень, у порядок
та спосіб, передбачений чинним
законодавством, а отже протиправність
дій щодо відмов у задоволенні
протестів прокурора не вбачається.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин,
норм чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що
представниками відповідачів
правомірність своїх дій доведена,
останні діяли в межах повноважень та
спосіб передбачений Конституцією та
законами України, а тому у задоволенні
позовних вимог позивачів слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративних
позовів першого заступника прокурора
Хмельницької області, виконувача
обов'язків прокурора Хмельницької
області до Хмельницького обласного
управління лісового та мисливського
господарства, Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Хмельницькій області,
Державного підприємства «Хмельницьке
лісомисливське господарство»,
Хмельницької обласної державної
адміністрації, третя особа на стороні
відповідачів - приватне підприємство
«Ді Ай Сі» про визнання дій щодо
відмови у задоволенні вимог протестів
прокурора протиправними та визнання
протиправними та скасування погоджень
на виділення лісової ділянки та
розпорядження від 17.11.2011 №433/2011-р -
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03
жовтня 2014 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак