Справа № 464/9168/14-а
Суддя: Тімченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №464/9168/14-а
пр № 6-а/464/93/14
У Х В А Л А

15.09.2014 року
м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в
особі судді Тімченко О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження заяву
в.о. начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Стасишин А.Р. та старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Павлишин Т.І. про
встановлення (зміну) способу і порядку
виконання рішення в порядку ст.36 Закону
України «Про виконавче провадження» по
справі №2а-1212/2010 за позовом ОСОБА_3 до
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої допомоги на
оздоровлення,-

В С Т А Н О В
И В :

в.о. начальника та старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області звернулися до суду
із заявою, в якій відповідно до ст.263 КАС
України та Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» просять змінити
подальший порядок і спосіб виконання
рішення шляхом стягнення з Сихівського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради на користь
ОСОБА_3 виплату суми недоплаченої
разової щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 р. з урахуванням
виплачених сум у розмірі 3446 грн.,
покликаючись на відсутність
фінансування.

У судове засідання в справі за
заявою щодо зміни способу виконання
судового рішення сторони не з'явилися,
хоча належним чином в порядку ст.38 КАС
України повідомлялися про час та місце
розгляду справи, в.о. начальника
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області та старший державний
виконавець в заяві про встановлення
(зміну) способу і порядку виконання
рішення зазначили про розгляд справи у
їх відсутності. Таким чином, згідно з ч.2
ст.263 КАС України неявка вказаних осіб
не перешкоджає судовому розгляду. Тому,
на підставі ч.6 ст.128 КАС України справа
розглядається в порядку письмового
провадження без фіксування судового
процесу технічними засобами згідно з
ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи,
суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Постановою Сихівського районного
суду м.Львова від 19 жовтня 2010 р. по
справі №2а-1212/2010, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.11.2013 р.,
зобов'язано Сихівський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР
провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в 2010
р. відповідно до ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
визначеного на день виплати допомоги,
згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування», в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат; виплату
провести з урахуванням проведених
виплат.

Відповідно до постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень відділу
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Павлишин Т.І. від
15.08.2014 р. виконавче провадження (ВП
№44415048) з виконання виконавчого листа
№2а-1212/10, виданого 10.01.2014 р. Сихівським
районним судом м.Львова на підставі
згаданого судового рішення, відкрито.

Заява в.о. начальника відділу та
старшого державного виконавця про
зміну способу виконання судового
рішення не підлягає до задоволення з
наступних мотивів.

У п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №
14 «Про практику розгляду скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернення учасників
виконавчого провадження» роз'яснено,
що при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст.263 КАС України - їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає, виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім*ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Так, у ч.1 ст.263 КАС України не
обмежено право суду певними
обставинами, при наявності яких суд
може змінити спосіб виконання
прийнятого рішення, проте визначальним
фактором при цьому є винятковість цих
випадків та їх об'єктивний сплив на
виконання такого судового рішення.
Підставою для зміни способу виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
судового рішення або роблять його
неможливим у встановлений судом
спосіб. Під зміною способу і порядку
виконання рішення розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту, при
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Суддя зазначає, що при зміні способу
виконання судового рішення ст.263 КАС
України передбачено зміну чи
встановлення способу виконання саме
резолютивної його частини, що містить
висновки по суті позовних вимог, тому
суд не може змінювати змісту
резолютивної частини судового рішення
та способу захисту порушеного права,
обраного судом при вирішенні справи по
суті.

Враховуючи положення ст.263 КАС України
та вимоги заяви, заявники просять суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини відповідного судового рішення,
що є порушенням процесуального права
та є неприпустимим. При цьому суддя
звертає увагу на те, що «захист
порушеного права у судовому рішенні»
та «спосіб виконання судового рішення»
за своїм змістом не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

При цьому суд враховує вимоги ст.ст.21,
105, 162 КАС України, якими передбачено, що
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум. Зазначене
підлягає застосуванню і під час
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу та порядку
виконання судового рішення.

Крім цього, у ст.22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються. Таким чином,
держава взяла на себе зобов'язання
забезпечити реалізацію громадянами
своїх конституційних прав, а у ст.124
Конституції України встановлено, що
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Посилання в заяві на положення
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» є
некоректним, оскільки у даному Законі
визначено особливості виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна боржника, а судовим рішенням
зобов'язано Сихівський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР
провести перерахунок та виплату
допомоги ОСОБА_3

Так, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його є такі підстави: для розстрочення
та відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Матеріали справи свідчать, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування. Таким
чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду.

Так, Вищий адміністративний суд
України у справі №К/800/598/14 за
касаційною скаргою територіального
управління Пенсійного Фонду України на
рішення судів щодо вирішення питання
про зміну способу виконання постанови
суду в частині зобов'язання виплатити
спірні суми на їх стягнення в ухвалі
від 12.02.2014 р. зазначив, що вирішення
питання про стягнення коштів як
заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів. Окрім того, що 11.02.2014 р.
Інформаційним листом №173/11/14-14 Вищого
адміністративного суду України у
зв'язку зі змінами в чинному
законодавстві відкликано
Інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 р. №846/12/13-13, яким надавалось судам
роз'яснення щодо зміни способу
виконання судових рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, та які не
належать до зазначених у ст.2 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» видів
рішень.

Таким чином, оцінюючи в
сукупності наведені доводи, матеріали
та дійсні обставини справи, суд вважає,
що заява в.о. начальника відділу та
старшого державного виконавця про
встановлення (зміну) способу і порядку
виконання рішення є безпідставною та в
її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 165, 263 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви в.о. начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Стасишин А.Р. та
старшого головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Павлишин Т.І. про встановлення
(зміну) способу і порядку виконання
рішення в порядку ст.36 Закону України
«Про виконавче провадження» -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені ст.186 КАС
України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Сихівський районний суд м.Львова суд
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
цього Кодексу, або без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили
в порядку та строки, передбачені ст.254
КАС України.

Суддя

О.В.Тімченко