Справа № 816/2182/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.Справа № 816/2182/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПеМіКо" на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014р. по
справі № 816/2182/14

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПеМіКо"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Державна податкова інспекція
у м. Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області,
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПеМіКо" в якому, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, просив суд стягнути
кошти з рахунків відповідача за
податковим боргом у розмірі 22 334,24 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014 року
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області - задоволено.

Стягнуто з рахунків у банках,
обслуговуючих Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПеМіКо"
(ідентифікаційний код 21040699), на користь
Державного бюджету України податковий
борг у сумі 22 334,24 грн., у тому числі:

- заборгованість з податку на додану
вартість у розмірі 7 001 (сім тисяч одна)
грн. 08 коп. на р/р №0002, код
бюджетної класифікації платежу 14010100,
одержувач: УДКС України у м. Полтаві,
банк одержувача: ГУДКС України у
Полтавській області, ЗКПО 38019510, МФО 831019;

- заборгованість з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 15 333
(п'ятнадцять тисяч триста тридцять три)
грн. 16 коп. на р/р №0002, код
бюджетної класифікації платежу 11021000,
одержувач: УДКС України у м. Полтаві,
банк одержувача: ГУДКС України у
Полтавській області, ЗКПО 38019510, МФО 831019.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
прийняття оскаржуваної постанови при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
першої інстанції, при прийнятті
оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів п. 16.1.3, п. 16.1.4 ст. 16, п.
93.1.4 ст. 93, ст. 152, ст. 200 Податкового
кодексу України, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Вказує, що суд першої інстанції не
встановив обставини виникнення
податкового боргу, що виник у жовтні 2013
року та не встановивши законності
виникнення боргу, прийняв рішення про
стягнення коштів, що завдає значних
матеріальних збитків підприємству
відповідача.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що ТОВ
"ПеМіКо" (ідентифікаційний код 21040699)
16.09.1993 зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Полтавської
міської ради, про що свідчить свідоцтво
серія А00 №710974 (а.с. 10). Згідно довідки
від 04.10.2006 № 1876/29-017 (а.с. 7) відповідач
перебуває на обліку платників податків
у ДПІ в м. Полтаві з 10.11.1993 за №3982.

За даними ДПІ у м. Полтаві ТОВ "ПеМіКо"
має наступні відкриті банківські
рахунки:

- №5593 (євро) в Полт. ГРУ ПАТ
Кб"Приватбанк", м. Полтава, МФО 331401;

- №1841 (українська гривня) в Полт.
ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Полтава, МФО
331401;

- №1383 (українська гривня) в Полт.
ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Полтава, МФО
331401;

- №1841 (українська гривня) в Полт.
ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Полтава, МФО
331401;

- №260004976 (українська гривня) в ПАТ
"Полтава-банк", МФО 331489;

- №9001 (українська гривня) в ПАТ
"Полтава-банк", МФО 331489;

- №260099088 (долар сша) в ПАТ "Полтава-банк",
МФО 331489;

- №26022227 (долар сша) в ПАТ "Полтава-банк",
МФО 331489 (а.с. 14).

З наявних у матеріалах справи
письмових доказів суд встановив, що
20.03.2014 відповідачем подано до ДПІ у м.
Полтаві декларацію з ПДВ за лютий 2014
року № (а.с. 16), в якій визначено
суму податкового зобов'язання у
розмірі 12 622,00 грн.

22.04.2014 подано декларацію з ПДВ за
березень 2014 року № (а.с. 17), в якій
визначено суму податкового
зобов'язання у розмірі 507,00 грн.

Проте зазначені суми податкових
зобов'язань підприємством в повному
обсязі не сплачені.

Окрім того 18.02.2014 працівниками ДПІ у м.
Полтаві була проведена перевірка ТОВ
"ПеМіКо" з питань порушення правил
сплати суми податкового зобов'язання
по податковій декларації з ПДВ за
вересень-листопад 2013 року, за
результатами якої складено акт
№967/16-01-15-01/21040699 від 18.02.2014 (а.с. 21-23).

На підставі висновків зазначеного акту
ДПІ у м. Полтаві було винесене
податкове повідомлення - рішення
№від 17.03.2014 (а.с. 19), яким платника
зобов'язано сплатити штраф у розмірі
994,15 грн.

Вказане податкове повідомлення -
рішення направлялося платнику
податків, відомостей щодо його
оскарження матеріали даної
адміністративної справи не містять та
під час розгляду справи судом не
встановлено.

Також 03.03.2014 відповідачем подано до ДПІ
у м. Полтаві декларацію з податку на
прибуток підприємства за І квартал 2013
року № (а.с. 18), в якій визначено
суму податкового зобов'язання у
розмірі 17 147,00 грн.

Однак зазначена сума податкового
зобов'язання підприємством в повному
обсязі не сплачена.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що сума податкового боргу з ПДВ та
з податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 22 334,24 грн. з
урахуванням пені, правомірно віднесено
позивачем до податкового боргу
підприємства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема
порядок їх адміністрування, права та
обов'язки платників податків,
компетенція контролюючих органів,
повноваження посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України.

Згідно з пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Пунктом 120.1 ст. 120 Податкового кодексу
України передбачено, що неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), тягнуть за
собою накладення штрафу.

У відповідності до п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу
України не підлягає оскарженню грошове
зобов'язання самостійно визначене
платником податків.

Також, відповідно до вимог пункту 57.3
статті 57 Податкового кодексу України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що сума
грошового зобов'язання визначена у
вказаних вище податкових деклараціях
та податкових повідомленнях - рішеннях,
вважається узгодженою та підлягає
сплаті у встановлений законом строк.

Пунктом 129.1 ст. 129 Податкового кодексу
України передбачено, що після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

У зв'язку з несвоєчасним погашенням
частини податкового боргу ДПІ у м.
Полтаві здійснила нарахування пені по
ПДВ у розмірі 324,75 грн.

Так, під час судового розгляду справи
та з облікової картки платника -
відповідача у справі, встановлено, що
станом на 29.10.2013 р. (на момент сплати
згідно платіжного доручення №52) за ТОВ
"ПеМіКо" рахувався податковий борг з
ПДВ розмірі 5 629,26 грн., який виник на
підставі податкового
повідомлення-рішення № 1/2 від
30.01.2008 р. Податкове
повідомлення-рішення № 1/2 від
30.01.2008 р. винесене на суму 6 168,00 грн. (в
т.ч. основний платіж 4 112,00 грн., штрафні
санкції - 2 056,00 грн.). За рахунок існуючої
переплати сума податкового боргу була
зменшена на 538,74 грн.

На підставі платіжного доручення №52
від 29.10.2013 р. на суму 16 793,00 грн. було
списано суму податкового боргу в
розмірі 5 629,26 грн., за рахунок залишку
коштів виникла переплата в сумі 11 137,27
грн. (сума переплати зменшена за
рахунок нарахованої пені в розмірі 26,47
грн.).

ТОВ "ПеМіКо" 18.10.2013 р. подано до ДПІ у м.
Полтаві податкову декларацію з ПДВ №
на суму 16 793.00 грн. Існуюча
переплата була зменшена на
задекларовану суму, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 5 655,73
грн.

На підставі платіжного доручення №97
від 29.11.2013 р. на суму 4 777,00 грн.
податковим органом було списано дану
суму в рахунок погашення податкового
боргу. Таким чином, заборгованість ТОВ
"ПеМіКо" становила 908,33 грн. (в т.ч. пеня
29,60 грн.).

ТОВ "ПеМіКо" 19.11.2013 р. подано до ДПІ у м.
Полтаві податкову декларацію з ПДВ №
на суму 4 777,00 грн., у зв'язку з чим
сума податкового боргу збільшилася і
становила 5 685,33 грн. (в т.ч. пеня 29,60 грн.).

На підставі платіжного доручення №120
від 27.12.2013 р. на суму 10 463,00 грн.
податковим органом було списано суму
податкового боргу в розмірі 5 685,33 грн.,
за рахунок залишку коштів виникла
переплата в сумі 4 741,45 грн. (сума
переплати зменшена за рахунок
нарахованої пені в розмірі 65,82 грн.).

ТОВ "ПеМіКо" 20.12.2013 р. подано до ДПІ у м.
Полтаві податкову декларацію з ПДВ №
на суму 10 463,00 грн. Існуюча
переплата була зменшена на
задекларовану суму, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 5 721,55
грн.

На підставі платіжного доручення №155
від 30.01.2014 р. на суму 4 092,00 грн.
податковим органом було списано дану
суму в рахунок погашення податкового
боргу. Таким чином, заборгованість ТОВ
"ПеМіКо" становила 1655,78 грн. (в т.ч. пеня
26,23 грн.).

ТОВ "ПеМіКо" 18.01.2014 р. подано до ДПІ у м.
Полтаві податкову декларацію з ПДВ №
на суму 4 092,00 грн., у зв'язку з чим
сума податкового боргу збільшилася і
становила 5 747,78 грн. (в т.ч. пеня 26,23 грн.).

ТОВ "ПеМіКо" 20.02.2014 р. подано до ДПІ у м.
Полтаві податкову декларацію з ПДВ №
на суму 19 759,00 грн., у зв'язку з чим
сума податкового боргу збільшилася і
становила 25 506,78 грн. (в т.ч. пеня 26,23 грн.).

На підставі податкового
повідомлення-рішення № від 14.03.2014
р. сума податкового боргу була
збільшена на 955,40 грн. і станом на 27.03.2014
р. становила 26 462,18 грн. (в т.ч. пеня 26,23
грн.).

ТОВ "ПеМіКо" 20.03.2014 р. подано до ДПІ у м.
Полтаві податкову декларацію з ПДВ №'
на суму 12 622,00 грн., у зв'язку з чим
сума податкового боргу збільшилася і
становила 39 084,18 грн. (в т.ч. пеня 26,23 грн.).

На підставі податкового
повідомлення-рішення № від 17.03.2014
р. сума податкового боргу була
збільшена на 994,15 грн. і станом на 31.03.2014
р. становила 40 078,33 грн. (в т.ч. пеня 26,23
грн.).

На підставі уточнюючого розрахунку до
податкової декларації з ПДВ №
від 31.01.2014 р. податковим органом було
зменшено заборгованість на суму 574,00
грн., у зв'язку з чим заборгованість
становила 39 504,33 грн. (в т.ч. пеня 26,23 грн.).

На підставі платіжних доручень №3154 від
03.03.2014 р., №188 від 28.03.2014 р. було зменшено
податковий борг, який станом на 03.04.2014 р.
становив 20 391,10 грн. (в т.ч. пеня 179,77 грн.).

На підставі платіжного доручення №206
від 22.04.2014 р. на суму 13 100,00 грн.
податковим органом було списано дану
суму в рахунок погашення податкового
боргу. Таким чином, заборгованість ТОВ
"ПеМіКо" становила 7 431,33 грн. (в т.ч. пеня
320,00 грн.).

На підставі платіжного доручення №211
від 30.04.2014 р. на суму 507,00 грн. податковим
органом було списано дану суму в
рахунок погашення податкового боргу.
Таким чином, заборгованість ТОВ
"ПеМіКо" становила 6 924,33 грн. (в т.ч. пеня
320,00 грн.).

ТОВ "ПеМіКо" 22.04.2014 р. подано до ДПІ у м.
Полтаві податкову декларацію з ПДВ №
на суму 507,00 грн., у зв'язку з чим
сума податкового боргу збільшилася і
становила 7 436,08 грн. (в т.ч. пеня 324,75 грн.)

На підставі платіжного доручення №261
від 27.06.2014 на суму 435,00 грн. податковим
органом було списано дану суму в
рахунок погашення податкового боргу з
ПДВ, який станом на час розгляду справи,
з урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, становив 7 001,08 грн.

Щодо виникнення податкового боргу з
податку на прибуток приватних
підприємств, колегією суддів
встановлено наступне.

Станом на 11.03.2014 року (на момент сплати
згідно платіжного доручення №173) за ТОВ
"ПеМіКо" рахувався податковий борг з
податку на прибуток в розмірі 14 841,56
грн., який виник на підставі
податкового повідомлення-рішення №
1/2, №1/2 від 30.01.2008 року.

Податкове повідомлення-рішення №
1/2 від 30.01.2008 р. винесене на суму 15
141,70 грн. (в т.ч. основний платіж 11 066,00
грн., штрафні санкції - 4 075,70 грн.).

Податкове повідомлення-рішення
№1/2 від 30.01.2008 р. винесене на суму
182,20 грн. (в т.ч. основний платіж 109,00 грн.,
штрафні санкції - 73,20 грн.).

За рахунок існуючої переплати сума
податкового боргу була зменшена на 482,34
грн.

На підставі платіжного доручення №173
від 11.03.2014 р. було списано суму
податкового боргу в розмірі 17 147,00 грн.,
за рахунок залишку коштів виникла
переплата в сумі 1 813,84 грн. (розмір
переплати зменшено за рахунок
погашення пені у розмірі 491,60 грн.).

ТОВ "ПеМіКо" подано до ДПІ у м. Полтаві
податкову декларацію з податку на
прибуток приватних підприємств №
від 03.03.2014 р. на суму 17 147,00 грн. За
рахунок переплати в розмірі 1 813,84 грн.
сума податкового боргу становить 15 333,16
грн.

Враховуючи, що ТОВ "ПеМіКо" у
передбачений ч.1 п.57.1 статті 57
Податкового кодексу строк суму
податкового зобов'язання за
вищезазначеними податковими
деклараціями та податковими
повідомленнями-рішеннями не сплачено у
повному обсязі, самостійно визначені
та узгоджені податкові зобов'язання
набули статусу податкового боргу.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що станом на час розгляду
справи за відповідачем рахується
заборгованість в розмірі 22334,24 грн., яка
складається з податкового боргу з
податку на додану вартість в розмірі 7
001,08 грн. (у т.ч. пеня 324,75 грн.), з
податкового боргу з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 15 333,16 грн.

В силу п/п. 14.1.152. ПК України під
погашенням податкового боргу
розуміється зменшення абсолютного
значення суми такого боргу,
підтверджене відповідним документом.

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі
наявності у платника податків
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. Спрямування коштів платником
податків на погашення грошового
зобов'язання перед погашенням
податкового боргу забороняється, крім
випадків спрямування цих коштів на
виплату заробітної плати та єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В контексті наведеного слід зазначити,
що згідно з п/п. 14.1.175. ПК України
податковий борг, це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, незалежно від визначеного
платником податку призначення платежу,
у разі наявності податкового боргу,
сума такого платежу у розмірі
податкового боргу зараховується на
погашення цього податкового боргу в
порядку черговості його виникнення.

Враховуючи те, що відповідач мав
несплачену заборгованість перед
бюджетом, ДПІ у м. Полтаві у
відповідності до зазначених вище норм
закону, сплачені відповідачем кошти
зараховано в рахунок сплати
заборгованості у порядку черговості її
виникнення (а.с. 109-115).

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95- 99 Податкового
кодексу України.

У відповідності до п.95.1 ст.95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (п.95.2 ст.95
Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги.

Відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкова
вимога - це письмова вимога органу
державної податкової служби до
платника щодо погашення суми
податкового боргу.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу
України у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу та можливі наслідки його
непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги. Підстави для відкликання
податкової вимоги встановлені ст.60
Податкового кодексу України.

Положеннями Податкового кодексу
України не передбачено направлення
податкової вимоги на кожну нову суму
податкового боргу. Виставлення нової
податкової вимоги на нову суму
податкового боргу можливе лише після
відкликання попередньої податкової
вимоги за наявності підстав,
передбачених ст.60 Податкового кодексу
України.

Тобто, податкова вимога є дійсною
протягом усього терміну безперервного
існування податкового боргу платника
податків з моменту його утворення до
моменту, зокрема, повного погашення
податкового боргу платником за всіма
видами податків і зборів. При цьому
грошові зобов'язання, які складають
податковий борг, можуть змінюватися як
кількісно, так і за видами податків.
Тільки після того, як платник податків
повністю погасить податковий борг,
включаючи пеню, податкова вимога буде
вважатись відкликаною, а у разі
виникнення в майбутньому суми
податкового боргу - контролюючим
органом має бути виставлена нова
податкова вимога.

При цьому відповідно до п.59.1 ст.59
Податкового кодексу України порядок
надіслання платникові податків
податкової вимоги є тотожним порядку
надіслання податкового
повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до п.58.3 ст.58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо його передано посадовій особі
такої юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

З матеріалів справи встановлено, що
податковим органом було вжито заходів
щодо стягнення податкового боргу з
відповідача - 25.10.2013 року винесено
податкову вимогу за №194-22 (а.с. 6), яка
вручена платнику податків 04.11.2013, про що
свідчить підпис представника ТОВ
"ПеМіКо" на корінці вимоги.

Підпунктом 191.1.2 п. 191.1 ст. 191 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючі органи контролюють
своєчасність подання платниками
податків та платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно контролюючі органи,
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу та недоїмки зі сплати єдиного
внеску у межах повноважень, а також
державні виконавці у межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу та недоїмки зі сплати єдиного
внеску за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини (п. 95.3).

З огляду на встановлені у справі
обставини та враховуючи, що відповідач
доказів погашення податкового боргу у
розмірі 22 334,24 грн. до суду не надав,
колегія суддів вважає вірним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві щодо стягнення з рахунків ТОВ
"ПеМіКо" коштів у рахунок погашення
податкового боргу у зазначеній сумі є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Полтавського
окружного адміністративного суду від
16.07.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПеМіКо"
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014р. по
справі № 816/2182/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.