Справа № 316/1760/14-а
Суддя: Курач І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1760/14-а
Провадження № 2-а/316/66/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2014
м.Енергодар

Енергодарський міський суд
Запорізької області

у складі головуючого судді :
Курач І.В.,

при секретарі :
Черкашиній О.О. ,

за участю прокурора м. Енергодар, який
діє в інтересах

держави на стороні Державної
казначейської служби в Запорізькій
області : Гейло Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Енергодар
Запорізької області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу
державної виконавчої служби
Енергодарського міського управління
юстиції в Запорізькій області,
Головного управління Державної
казначейської служби в Запорізькій
області, Державної казначейської
служби України про визнання дій
неправомірними, відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про визнання дій
неправомірними, відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди.

Вимоги, викладені в адміністративному
позові мотивувала тим, що 11.07.2014 року
близько о 19.05 год. під час слідування зі
своїми родичами (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) за
маршрутом з м. Запоріжжя до м.
Енергодару на своєму автомобілі SUZUKI SX 4,
д/н НОМЕР_1, на посту ДПС в м. Василівка
її було зупинено працівниками ДАІ у
зв'язку із спрацюванням системи
відеоконтролю «Рубіж» та повідомлено,
що її автомобіль перебуває в розшуку,
який оголошено ВДВС Енергодарського
МУЮ. Причину накладення арешту та
оголошення розшуку автомобілю
працівники ДАІ повідомити не змогли.
При цьому автомобіль, ключі від нього
та свідоцтво про реєстрацію ТЗ були
вилучені працівниками ДАІ. Вона та її
родичі були вимушені звільнити
автомобіль з усіма речами та
придбаними в супермаркетах м.
Запоріжжя «Ашан» та «Амстор»
продуктами харчування (частина яких
через це була зіпсована, оскільки
температура повітря складала 32
градуси) та, в зв'язку з тим, що виїхати з
Василівки в такий час до Енергодару
неможливо, прийшлося очікувати
товариша (ОСОБА_5), який погодився
приїхати з м. Енергодару до м.
Василівки, щоб відвезти їх додому.
Через невизначеність ситуації вихідні
дні - 12 та 13.07.2014року вона перебувала у
підвищеному нервово-емоційному стані.

Лише в понеділок 14.07.2014 року о 8.00
вона звернулася до ВДВС
Енергодарського МУЮ за роз'ясненням
причин арешту її автомобілю, оскільки
ніяких боргів вона не мала. За
результатами звернення вдалося
вияснити наступне.

08.12.2012 на автодорозі Харків -
Сімферополь в с. Кам'янське
Василівського району Запорізької
області її було зупинено інспектором
ДПС взводу № 3 для обслуговування
стаціонарного посту ДПС та складено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, та накладено на неї штраф у
розмірі 340 грн..

Вказану постанову нею було оскаржено
до Енергодарського міського суду, але
постановою від 10.01.2013 року у справі №
0807/4332/20 у задоволенні позову судом було
відмовлено, в зв'язку з чим 15.01.2013 року
штраф нею був сплачений, про що
свідчить копія квитанції.

04.03.2013 року вона отримала постанову від
28.02.2013 року ВДВС Енергодарського МУЮ
про відкриття старшим державним
виконавцем Лук'янчук О.В. виконавчого
провадження та надання їй строку до
07.03.2013 року для самостійного виконання
рішення про сплату штрафу у розмірі 680
грн..

Листом від 04.03.2013 року вона повідомила
державного виконавця ВДВС про те, що
постанова в справі про адміністративне
правопорушення була нею
безрезультатно оскаржена до суду, в
зв'язку з чим 15.01.2013 року штраф був
сплачений, а також направила копії
постанови суду та квитанції № ПН7887 про
сплату штрафу, які отримані ВДВС 06.03.2013
року.

В порушення вимог закону, замість того,
щоб закрити провадження державним
виконавцем ВДВС Сиротенко І.П. була
неправомірно винесена постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві (ДАІ), в якій зазначалося,
що «…у боржника відсутнє майно, на яке
можливо звернути стягнення…», та що
виконавчий документ може бути
пред'явлений для виконання в строк до
16.03.2014 року.

В зв'язку з вищевикладеним в березні 2014
виконавчий документ знову був
пред'явлений стягувачем до виконання,
та 07.03.2014 року державним виконавцем
Кулбаєвою Ю.Г. винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.

В порушення вимог Закону постанова від
07.03.2014 про відкриття виконавчого
провадження не була надіслана їй
державним виконавцем за адресою,
зазначеною у виконавчому документі, в
зв'язку з чим вона не знала про
відкриття виконавчого провадження, а
тому не мала можливості розібратися з
ситуацією про неправомірне повторне
відкриття виконавчого провадження
07.03.2014 року зі стягнення штрафу, який
нею у січні 2013року вже був сплачений, та
попередити подальші неправомірні дії
державного виконавця Плотникової М.В. з
накладення арешту на її автомобіль та
оголошення його в розшук. У матеріалах
виконавчого провадження № 42428525
відсутні документи, які підтверджують
надіслання на її адресу та отримання
нею постанови про відкриття
виконавчого провадження.

В результаті неправомірних дій
посадових осіб ВДВС Енергодарського
МУЮ, їй була заподіяна матеріальна
шкода, в розмірі 302,71 грн., яка
складається з наступного:

- повністю зіпсований торт «Наполеон»
вартістю 65,99 грн .,

- повністю зіпсовані пельмені
«Кировоградские» вартістю 58,71 грн.,

- витрати на придбання квитка від м.
Енергодару до м. Василівка - вартістю
22,71 грн.,

- витрати на дизельне пальне в розмірі
155,30 грн., обумовлені вимушеною поїздкою
за маршрутом Енергодар-Василівка та
Василівка-Енергодар довжиною 140 км, на
автомобілі Nissan X-TRAIL, що належить ОСОБА_5
(об'єм двигуна - 2,0 см3; КПП А-6ст.; дизель).
Витрати палива зазначеного автомобілю
за змішаним типом (траса - місто)
складають 7,4 л дизельного пального на 100
км. Вартість дизельного пального (ДП
«Мустанг») на заправках WOG в теперішній
час складає 14,99 грн. за 1 л. Таким чином,
витрати складають: 140 км х 0,074 = 10,36 л х 14,99
грн. = 155,30 грн..

Крім того неправомірними діями
посадових осіб Енергодарського ВДВС
Енергодарського МУЮ їй заподіяна
моральна шкода, яку вона оцінює в
грошовому еквіваленті в розмірі 5 000,0
грн., і яка виражається в перенесених
душевних і моральних стражданнях,
нервових стресах, проведенні вихідних
днів в нервовому напруженні через
невизначеність ситуації та погіршенні
самопочуття.

В силу особливостей трудових
обов'язків -вона працює юрисконсультом
у ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК
«Енергоатом», за місцем роботи в неї
існує необхідність дістатись до
підприємства, яке розташоване у
промисловій зоні на відстані 6 км від
місця проживання, а також від
підприємства до суду, міліції, ВДВС та
інших установ та знову до
підприємства. Можливість вільного
пересування забезпечує належний їй
автомобіль. Крім того, автомобіль
використовується нею у побутових цілях
- поїздки на ринок, по магазинах, а також
допомоги родичам в цьому (батькам
похилого віку). Крім того, у вихідні
12-13.07.2014 року вона з сім'єю планувала
поїхати до м. Бердянська у гості до
своєї доньки та відпочити на морі, що
через неправомірні дії державного
виконавця зробити не змогла.

Крім того, вона була вимушена доводити
своїм друзям та родичам, що боргів в неї
не існує, виправдовуватися, що не
намагалася уникнути відповідальності.
Дана ситуація принижувала її гідність
та авторитет. Також під час затримання
та вилучення належного їй автомобілю
вона перебувала у стресовому стані,
через що прийшлося затратити час та
зусилля для відновлення попереднього
стану.

Крім того, 14.07.2014 року у ВДВС
Енергодарського МУЮ вона знову
пережила нервовий стрес, оскільки
ледве вдалося попасти до приміщення
ВДВС через те, що понеділок не є
прийомним днем, а також після
спілкування з державним виконавцем,
оскільки після того, як вона пояснила,
що штраф нею давно сплачений та
підтверджуючі документи направлені до
ВДВС, ніхто з працівників ВДВС не
намагався відшукати ці документи, а
просто сказали шукати документи самій,
бо в протилежному разі автомобіль їй
повернутий не буде. Їй довелося на
таксі їхати додому та знову до ВДВС,
щоб вдруге пред'явити посадовим особам
ВДВС документи про сплату штрафу.

Просить суд: - Визнати неправомірними
дії Відділу державної виконавчої
служби Енергодарського міського
управління юстиції щодо оголошення в
розшук та накладення арешту на
належний їй транспортний засіб;

- Зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби в
Запорізькій області відшкодувати на її
користь матеріальну шкоду у розмірі
302,71 грн. та 5000 грн. моральної шкоди з
Державного бюджету України за рахунок
коштів, призначених на утримання
Відділу державної виконавчої служби
Енергодарського міського управління
юстиції, а також судовий збір в розмірі
73,08 грн..

В судовому засіданні позивач, вимоги,
викладені в адміністративному позові
підтримала в повному обсязі, надала
пояснення відповідно до тексту
позовних вимог, просить суд вимоги
задовольнити. Крім того уточнила , що
матеріальну шкоду необхідно стягувати
з державного бюджету через
Казначейську службу України.

Представник ВДВС Енергодарського МУЮ в
Запорізькій області - державний
виконавець Плотнікова М.В., що діє на
підставі довіреності ( а.с. 30, 31) в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала в повному обсязі, надала
письмове заперечення ( а.с. 35) та усні
пояснення відповідно до тексту
заперечення, відповідно до якого
відповідач посилається на те, що штраф
був сплачений позивачем 15.01.2013 року,
але при цьому квитанція не була надана
до відділу ДАІ для списання штрафу.

07.03.2014 року виконавчий документ знову
був пред'явлений до виконання, що не
суперечить строкам пред'явлення
виконавчих документів до виконання.
Позивач надав квитанцію на
підтвердження сплати штрафу лише після
того, як виконавчий документ було
передано до ВДВС та проведені дії по
виконанню виконавчого документа.

Вважає, що матеріальна та моральна
шкода, яка заявлена позивачем не
доведена. Поросить в задоволенні
позову відмовити.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області, вона ж
представник Державної казначейської
служби України , що діє на підставі
довіреностей - ОСОБА_7 ( а.с. 48, 57) в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, надала письмові заперечення (
а.с. 44-46) та просить в задоволенні позову
відмовити.

Прокурор, який залучений до участі у
справі як представник інтересів
держави на сторону Головного
управління Державної казначейської
служби в Запорізькій області - Гейло
Н.В. ( а.с. 55), в судовому засіданні
просить суд визнати дії посадової
особи ВДВС Енергодарського МУЮ
незаконними , в іншій частині позовних
відмовити за недоведеністю.

Вислухавши доводи учасників процесу,
пояснення свідків, дослідив матеріали
справи суд прийшов до наступного.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтвердили факт
вилучення автомобіля ОСОБА_2 11.07.2014
року працівниками ДАІ в м. Василівка
Запорізької області на виконання
постанови посадової особи ВДВС. Ними
надані пояснення щодо заподіяння
матеріальної шкоди позивачу та
морального стану після вказаної події.

Судом встановлено, що Постановою
уповноваженої особи ДАІ від 08.12.2012 року
за скоєне адміністративне
правопорушення позивач по даній
справі - ОСОБА_2 була притягнута до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП до штрафу в розмірі 340
грн.( а.с. 8).

Не погодившись з діями посадової особи
ДАІ позивач оскажила його дії до суду,
та постановою Енергодарського
міського суду Запорізької області від
10.01.2013 року в задоволенні її позовних
вимог було відмовлено ( а.с. 9).

15.01.2013 року позивач сплатила штраф на
суму 340,0 грн., що підтверджується
квитанцією № ПН7887 від 15.01.2013 року ( а.с.
10).

Позивач не заперечує в судовому
засіданні , що про сплату штрафу не
повідомила в ДАІ, сподіваючись на те ,
що автоматично данні з банку надійдуть
до органів ДАІ.

16.12.2013 року замість винесення постанови
про закінчення виконавчого
провадження державним виконавцем ВДВС
Сиротенко І.П. була неправомірно
винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві
(ДАІ), в якій зазначалося, що у боржника
відсутнє майно, на яке можливо звернути
стягнення, та що виконавчий документ
може бути пред'явлений для виконання в
строк до 16.03.2014 року ( а.с. 13).

Після надіслання органами ДАІ
постанови для виконання 28.02.2013 року
старшим державним виконавцем Лук'янчук
О.В. було винесено постанову про
відкриття провадження ( а.с. 11), та було
надано строк для самостійного
виконання рішення в строк до 07.03.2013
року.

На дану постанову позивачем надана
відповідь про сплату штрафу та
надіслана копія квитанції про сплату
штрафу ( а.с. 12). Даний лист був отриманий
уповноваженою особою ВДВС 06.03.2013 року(
а.с. 12 звор.).

06.06.2014 року постановою державного
виконавця оголошено в розшук
транспортний засіб, що належить
ОСОБА_2, а саме : автомобіль SUZUKI SX 4, д/н
НОМЕР_1, 2012 року випуску ( а.с. 19).

На виконання постанови 11.07.2014 року
вказаний автомобіль було тимчасово
затримано працівниками ДАІ на 341 км
автодороги Харків - Симферополь ( а.с. 14).

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про
виконавче провадження» (надалі - Закон)
у разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Дані вимоги відповідачем
не були виконані.

Статтею 31 Закону передбачено, що копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

В порушення зазначених вимог Закону
постанова від 07.03.2014 року про відкриття
виконавчого провадження не була
надіслана державним виконавцем за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі. Суд прийшов до такого
висновку, спираючись на пояснення
позивача по справі, оскільки позивач
зазначає, що не знала про відкриття
виконавчого провадження, а тому не мала
можливості розібратися з ситуацією про
неправомірне повторне відкриття
виконавчого провадження 07.03.2014 року.
Відповідач з свого боку не надав суду
доказів на підтвердження відправки
постанови про відкриття виконавчого
провадження позивачеві. Його пояснення
з цього приводу, про відсутність
фінансування на поштові перекази судом
до уваги не беруться.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з абз.1 ч. 2 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

В порушення вищевказаних приписів
законодавства, посадовими особами
відділу Державної виконавчої служби
Енергодарського міського управління
юстиції допущено порушення прав та
інтересів позивача, яке полягає у
безпідставному поверненні виконавчого
документа стягувачу, повторному
неправомірному відкритті виконавчого
провадження та оголошенні майна
позивача у розшук, що мало наслідком
подальше вилучення транспортного
засобу позивача по даній справі
працівниками ДАІ.

Таким чином, судом встановлено
неправомірність дій державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Енергодарського
міського управління юстиції щодо
оголошення в розшук та накладення
арешту на транспортний засіб позивача,
оскільки на дату його винесення штраф
позивачем було вже сплачено.

Разом з тим, вирішуючи питання про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди суд виходить з
наступного.

Позивачем надані квитанції на
підтвердження матеріальної шкоди ( а.с.
20, 58) та заявлено грошову компенсацію на
відшкодування моральної шкоди на суму 5
000,0 грн..

Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу
України, збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» передбачено, що розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.
4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 у
позовній заяві про відшкодування
моральної шкоди (немайнової) шкоди має
бути зазначено, в чому ця шкода полягає,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

З урахуванням вказаних норм суд вважає,
що ОСОБА_2 не надано належних і
допустимих доказів в обґрунтування
заподіяння їй матеріальної шкоди. Щодо
моральної шкоди, то суд вважає, що
задоволення позовних вимог в частині
визнання дій державного виконавця
незаконними є достатньою компенсацією
в конкретній справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 159,160, 161-163, 181,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Вимоги адміністративного позову
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Енергодарського
міського управління юстиції
Запорізької області Плотнікової
Маргарити Володимирівни щодо
оголошення в розшук та накладення
арешту на транспортний засіб, який
належить ОСОБА_2 - автомобіль SUZUKI SX 4, д/н
НОМЕР_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
І. В. Курач