Справа № 820/7610/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року м.
Київ К/800/61073/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Моторного О.А.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2013

та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.09.2013

у справі № 820/7610/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АПК
Харківцукорзбут»

до Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання дій незаконними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АПК
Харківцукорзбут» звернулось до суду з
позовом про визнання незаконними дій
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «АПК Харківцукорзбут»,
за наслідками якої складено акт №
293/22.1-04/37190987 від 25.07.2013 та скасування
наказу № 72 від 08.07.2013 та податкового
повідомлення-рішення № від
16.08.2013.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.09.2013, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.11.2013, позов задоволено; визнано
незаконними дії відповідача щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«АПК Харківцукорзбут», за наслідками
якої складено акт № 293/22.1-04/37190987 від
25.07.2013; скасовано наказ № 72 від 08.07.2013;
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від
16.08.2013.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову в задоволені
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної на підставі наказу
Основ'янської ОДПІ м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 08.07.2013 № 72 документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«АПК Харківцукорзбут» щодо включення
до складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування,
вартості придбаних товарів (робіт,
послуг) від ТОВ «Інтехліс» за період
2011-2012 роки, складено акт № 293/22.1-04/37190987
від 25.07.2013, в якому встановлено
порушення: п. п. 138.1, 138.2, 138.8, пп. 139.1.9 п. 139.1
ст. 139 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в розмірі 524 888 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки 16.08.2013 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 530 923 грн., в т.ч.: 524 888 грн.
основного платежу та 6 035 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Підставою для призначення
позапланової перевірки стало те, що
позивачу було надіслано запит №
10076/10/22-204 від 29.08.2012 про надання
інформації та документального
підтвердження взаємовідносин з ТОВ
«Інтехліс», на який листом від 07.09.2012 №
322 позивачем було надано відповідь в
повному обсязі.

Листом № 15/07-2013 від 15.07.2013 за три дні до
проведення перевірки Товариство з
обмеженою відповідальністю «АПК
Харківцукорзбут» повідомило
відповідача, що за період 2011-2012 роки вже
проводилась перевірка по
взаємовідносинам з ТОВ «Інтехліс».

Крім того, судами встановлено, що в
період з 05.10 по 12.10.2012 на підставі наказу
№ 1230 від 04.10.2012, відповідачем була
проведена позапланова виїзна
документальна перевірка ТОВ «АПК
Харківцукорзбут» щодо з'ясування
реальності та повноти відображення у
податкових деклараціях результатів
операцій по господарських відносинах з
ТОВ «Інтехліс» за період 2011-2012 роки та
за наслідками перевірки складено акт
від 19.10.2012 № 3554/22-104/37190987.

З наказу про проведення вказаної
перевірки від 04.10.2012 № 1230 вбачається, що
підставою для проведення перевірки є
надання позивачем документів не в
повному обсязі на запит № 10076/10/22-204 від
29.08.2012.

За наслідками такої перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 12.11.2012
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 635 840,89 грн., в т.ч.: 458
423,39 грн. основного платежу та 177 417,50 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач, не погодившись з вказаним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
12.11.2012.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.12.2012 по
справі № 2а-13042/12/2070, яка залишена без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013, позов ТОВ «АПК
Харківцукорзбут» задоволено та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від
12.11.2012.

Вказаними судовими рішеннями у справі
№ 2а-13042/12/2070 було встановлено, що
підставою для прийняття відповідачем
спірного податкового
повідомлення-рішення № від 12.11.2012
був висновок відповідача, викладений в
акті перевірки про відсутність
реальності вчинення господарських
операцій за угодами, укладеними між
позивачем та його контрагентом ТОВ
«Інтехліс» в 2011-2012 роках, а саме за
договором поставки № 3108А4 від 31.08.2011
дизельного палива, бензину на умовах
самовивозу, за договором № 2904А1
навантаження та розвантаження товару
та за договором перевезення № 02 від
01.10.2011.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на органи
державної податкової служби.

Порядок та особливості проведення
документальних позапланових перевірок
визначено положеннями ст. ст. 78, 79
Податкового кодексу України.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом (пп.
75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу
України).

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 цього
Кодексу документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється, якщо за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами п. 79.1 ст. 79 ПК України
передбачено, що документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Крім того, ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи ту обставину, що спірні
правовідносини були предметом
розгляду в справі № 2а-13042/12/2070 та судом
встановлено реальність господарських
операцій між позивачем та контрагентом
ТОВ «Інтехліс» за період 2011-2012 роки,
тому у податкового органу були
відсутні підстави для проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, оформленої актом перевірки
№ 293/22.1-04/37190987 від 25.07.2013 та прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог є вірним, а
касаційна скарга відповідача -
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.11.2013 та
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.09.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді О.А.
Моторний О.І. Степашко