Справа № 802/2154/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 жовтня 2014 р.
Справа № 802/2154/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчук Андрій Валерійович,

за участю:

секретаря судового засідання:
Слишинської Наталії Сергіївни

позивача: Ладуба
А.Ю., Кучабська В.В., Вишневська М.В.

відповідача:
Кадочніков А.О., Марусан Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області

до: Вінницького міжрегіонального
центру професійної реабілітації
інвалідів "Поділля"

про: зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року Державна фінансова
інспекція у Вінницькій області (далі -
ДФІ у Вінницькій області) звернулась в
суд з адміністративним позовом до
Вінницького міжрегіонального центру
професійної реабілітації інвалідів
«Поділля» (далі - Вінницький МЦПРІ
«Поділля») про зобов'язання вчинити
дії.

Зазначали, що за наслідками проведеної
ревізії за період з 01.03.2011 року по 01.12.2013
року фінансово-господарської
діяльності відповідача, встановленні
порушення, які відображенні в акті
ревізії від 31.01.2014 року за № 04-13/1. За
наслідками встановлених перевіркою
порушень, відповідача зобов'язано
виконати законні вимоги, викладені в
листі від 04.03.2014 року № 02-04-28-14/1446,
зокрема:

- забезпечити усунення прикриття
фактичних видатків спеціального фонду
за власними надходженнями шляхом
поновлення видатків спеціального
фонду державного бюджету, виділених на
утримання відповідачу на суму 40470,00
грн.;

- стягнути відповідно вимог
чинного законодавства з осіб, винних у
зайвих грошових виплатах, кошти в
загальній сумі 18878,96 грн. та
перерахувати їх в дохід державного
бюджету (код бюджетної класифікації
доходів бюджету 21080500 або 21080600);

- провести перерахунок та
відповідні взаєморозрахунки щодо сум
внесків до фондів соціального
страхування та повернути зайво
виплачені кошти в сумі - 6853,06 грн., або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів.

Проте, як зазначає позивач,
відповідачем вимоги викладені в листі
№02-04-28-14/1446 виконано частково, вище ж
вказані порушення не усунуто, у зв'язку
з чим ДФІ у Вінницькій області вимушена
звернутись до суду з даним
адміністративним позовом.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили задовольнити
позов.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
заявленого адміністративного позову
та просили відмовити у задоволенні
позову. Письмові заперечення містяться
в матеріалах справи. Окремо зазначали,
що установою забезпечено усунення
виявлених ревізією порушень, проте
окремі порушення усунуті не в повному
обсязі, оскільки для їх усунення на
даний момент не було можливості з
причин не залежних від їх установи -
усунення даних порушень здійснюється
згідно графіку. У зв'язку з чим, на їх
думку дана позовна заява є передчасною,
з тих підстав, що установа не
відмовлялась від забезпечення повного
виконання вимог листа-вимоги позивача.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" здійснення державного
фінансового контролю забезпечує
центральний орган виконавчої влади,
уповноважений Президентом України на
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Пунктом 3 Положення про Державну
фінансову інспекцію, затвердженого
Указом Президента України від 23 квітня
2011 року № 499/2011 (далі - Положення),
основними завданнями Держфінінспекції
України є реалізація державної
політики у сфері державного
фінансового контролю, а також внесення
пропозицій щодо її формування.

В силу ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Таким чином, із змісту вказаної норми
чітко вбачається, що законодавцем
передбачений виключний перелік видів
державного фінансового контролю, які
можуть здійснюватися контролюючим
органом.

Частиною 1 п. 4 Положення передбачено, що
Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань здійснює
державний фінансовий контроль за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів;
дотриманням законодавства про
державні закупівлі; діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2006 року № 550 затверджено
Порядок проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами (далі -
Порядок № 550). Порядок визначає
процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду -
інших суб'єктів господарювання.
Інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб (п.2, п.35 Порядку
№550).

Встановлено, що відповідно до п.1.2.2.1
Плану контрольно-ревізійної роботи
інспекції на ІV квартал 2013 року та на
підставі направлень від 03.12.2013 року за
№№ 1459, 1458 та 1461, від 10.01.2014 року за № 19 та
від 14.01.2014 року за № 48, виданих
Держфінінспекцією у Вінницькій
області, посадовими інспекторами
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Вінницького МЦПРІ «Поділля» за період
з 01.03.2011 року по 01.12.2013 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 550, акт
ревізії - документ, який складається
особами, що проводили ревізію, фіксує
факт її проведення та результати.
Заперечення, зауваження до акта
ревізії (за їх наявності) та висновки на
них є невід'ємною частиною акта.

Організація і проведення ревізій
здійснюється відповідно до пунктів 4-26
Порядку №550.

Результати ревізії оформляються,
відповідно до пункту 35 Порядку №550,
актом, який складається на паперовому
носії державною мовою і повинен мати
наскрізну нумерацію сторінок. На
першому титульному аркуші акта
ревізії, який оформляється на бланку
контролюючого органу, зазначається
назва документа (акт), дата і номер,
місце складення (назва міста, села чи
селища) та номер примірника.

За результатами проведеного
контрольного заходу позивачем
складено акт ревізії №04-13/1 від 31.01.2014
року, який отриманий особисто
директором Вінницького МЦПРІ
«Поділля» (а.с.7-14).

Ревізією виявлено порушення вимог ст.13
Бюджетного кодексу України від 08.07.2010
року №2456-VI, пунктів 20, 23 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року №228 протягом
ревізійного періоду за рахунок коштів,
виділених зі спеціального фонду
державного бюджету на утримання
Центру, проведено оплату за природній
газ, спожитий Вінницьким обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів на суму 44390,09 грн. при
своєчасному та повному відшкодуванні
останнім вартості спожитого газу, яку
незаконно зараховано до власних
надходжень, як платну послугу, що
призвело до затвердження
необґрунтованих бюджетних асигнувань
та зайвого отримання і використання
коштів державного бюджету.

Подібно, при наявності в штатному
розписі по спеціальному фонду за
власними надходженнями штатних посад
та джерел покриття - коштів
спеціального фонду, за рахунок коштів,
виділених з державного бюджету на
утримання відповідача, покрито видатки
спеціального фонду за власними
надходженнями в сумі 56470,00 грн. на
оплату праці майстра швейної дільниці
та кухарів, що надавали платні послуги.

Також, в порушення положень ст.2 Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991 року
№1282-ХІІ та Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року №1078,
протягом ревізійного періоду невірно
визначено базовий місяць для
обчислення величини приросту індексу
споживчих цін, внаслідок чого зайво
нарахована та виплачена індексація
працівникам установи на загальну суму -
18878,96 грн., що призвело до зайвого
проведення нарахувань на заробітну
плату та перерахувань до державних
цільових фондів на загальну суму - 6853,06
грн.

Суд зауважує, що Акт ревізії від 31.01.2014
року №04-13/1 посадовими особами
Вінницького МЦПРІ «Поділля» підписано
із запереченнями від 10.01.2014 року
(а.с.20-23).

Пунктом 7 статті 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
встановлено, що орган державного
фінансового контролю має право
пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені
ревізіями приховані і занижені
валютні та інші платежі, ставити
перед відповідними органами питання
про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами
та організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням
чинного законодавства.

Згідно пункту 4.3. Положення про
державні фінансові інспекції у
районах, містах та міжрайонні,
об'єднані в районах та містах державні
фінансові інспекції, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 03.10.2011 року №1236, інспекція вживає в
установленому порядку заходів щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
винних осіб, зокрема, здійснює контроль
за виконанням вимог і пропозицій,
поданих місцевим органам виконавчої
влади та органам місцевого
самоврядування за результатами
державного фінансового контролю.

У міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому (п. 45 Порядку №550).

Відповідно до пункту 46 Порядку №550,
якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

Враховуючи те, що під час ревізії не
забезпечено усунення виявлених
порушень, керуючись п. 7 ст. 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", позивачем на адресу
відповідача було направлено
лист-вимогу від 04.03.2014 року №02-04-28-14/1446
щодо усунення виявлених ревізією
порушень (а.с.15-19).

В даному листі-вимозі зазначено про
необхідність в термін до 25.03.2014 року
надіслати на адресу інспекції
відповідну письмову інформацію про
вжиті заходи і виконання обов'язкових
вимог, разом з копіями завірених
первинних, розпорядчих та інших
документів про вжиті заходи.

Вінницьким МЦПРІ «Поділля» виявлені
порушення частково усунені, про що
повідомлено інспекцію листами від
21.03.2014 року №142/1, від 14.04.2014 року №№210, 211
та від 22.05.2014 року №289/1 (а.с.32, 33, 40-42, 43, 44).
Як зазначають представники позивача,
вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю, на
усунення вищевикладених порушень,
посадовими особами відповідача в
частині суми 66202,02 грн. не виконані.

Надаючи оцінку законності таких вимог,
суд зазначає наступне.

Право позивача як суб'єкта владних
повноважень на звернення до суду
передбачене п. 10 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", згідно з якою органи
державної контрольно-ревізійної
служби мають право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

В силу вимог ч. 2 ст. 15 зазначеного
Закону законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Позивач просить зобов'язати Вінницький
МЦПРІ «Поділля» виконати вимоги,
сформовані на підставі проведеної
ревізії фінансово-господарської
діяльності. При цьому такі вимоги
розглядаються судом як спосіб
реалізації ДФІ у Вінницькій області
своїх владних управлінських функцій на
основі законодавства.

Щодо забезпечення Вінницьким МЦПРІ
«Поділля» усунення покриття фактичних
видатків спеціального фонду за
власними надходження шляхом
поновлення видатків спеціального
фонду державного бюджету, виділених на
утримання відповідачу на суму - 40470,00
грн. (пункт 2 вимоги), в судовому
засіданні встановлено наступне.

Протягом ревізійного періоду за
рахунок коштів, виділених з
спеціального фонду державного бюджету
на утримання центру, проведено оплату
за природній газ, спожитий Вінницьким
обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів в сумі
44390,09 грн., при своєчасному та повному
відшкодуванні останнім вартості
спожитого газу. Дану суму відповідачем
незаконно зараховано до власних
надходжень, як платну послугу, що
призвело до затвердження
необґрунтованих бюджетних асигнувань
та зайвого отримання і використання
коштів державного бюджету.

Представниками позивача в судовому
засіданні підтверджено той факт, що
відповідачем виявлене порушення
частково усунуте, однак 40470,00 грн.
залишені не виконаними. В спростування
вище вказаного порушення, представники
відповідача пояснили суду, що факт
зарахування коштів проведених за
оплату природного газу, який спожитий
Вінницьким обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів дійсно
центром зараховано до власних
надходжень. Однак, вважають, що
оскільки ними забезпечено усунення
вищевказаного порушення - частково,
враховуючи те, що одночасне усунення
даного порушення є неможливим через
обмеженість фінансування та
можливості перерозподілу коштів з
незалежним від них фінансових
обставин, ними був розроблений графік
поетапного виконання вимоги позивача.
Так, листом від 22.05.2014 року №289/1 центром
був направлений до позивача графік
подальшого усунення недоліків
виконання вимог ДФІ у Вінницькій
області, який наданий суду для
долучення до матеріалів справи (а.с.71-75).

Враховуючи вище наведене, суд не бере
до уваги посилання представників
відповідача на те, що відповідачем
вжито заходів щодо усунення виявлених
ревізією порушень, однак з незалежних
від їх волі обставин порушення в
повному обсязі так і не були усунуті.
Оскільки, по-перше, такі твердження
представників відповідача не свідчать
про відсутність законних підстав для
зобов'язання відповідача виконати
вимоги ДФІ у Вінницькій області, а лише
підтверджують той факт, що відповідач
визнає виявлені порушення, однак в силу
певних причин не може їх усунути;
по-друге, саме внаслідок незаконних дій
та рішень Вінницького МЦПРІ «Поділля»
завдано збитки державному бюджету на
загальну суму 40470,00 грн., однак останнім
не вжито всіх можливих заходів щодо
вчасного усунення виявлених ревізією
порушень; по-третє, законні вимоги ДФІ у
Вінницькій області, які є предметом
спору у даній справі, можуть вважатися
виконаними лише тоді, коли завдані
державному бюджету збитки будуть
фактично відшкодовані.

Разом з тим, суд не бере до уваги
посилання представників відповідача
на той факт, що Вінницьким МЦПРІ
«Поділля» на підставі мирової угоди
щодо повного усунення порушень
вказаних в пункті 2 листа-вимоги
№02-04-28-14/144 від 04.03.2014 року, подано заяву
до ДФІ у Вінницькій області №783 від
03.10.2014 року про розстрочку виконання
рішення суду на 1 рік 6 місяців, у зв'язку
із врахуванням фінансового стану
центру. Оскільки, законні вимоги ДФІ у
Вінницькій області, згідно чинного
законодавства, підлягають
обов'язковому виконанню
підконтрольним суб'єктом.

Також суд враховує, що заявлена вимога
позивача (пункт 2 вимоги), яка є
предметом спору у цій справі, в
передбаченому законом порядку
відповідачем не оскаржувалась і на час
вирішення справи є чинною, а тому
підлягає обов'язковому виконанню
підконтрольним суб'єктом, якого вона
стосується, тобто відповідачем. Крім
того, правомірність заявленої позовної
вимоги повністю підтверджуються
зібраними і дослідженими у судовому
засіданні доказами.

Щодо стягнення відповідно до вимог
чинного законодавства з осіб, винних у
зайвих грошових виплатах, коштів в
загальній сумі 18878,96 грн. та подальше
перерахування їх в дохід державного
бюджету, а також проведення
перерахунку та відповідної
взаємозвірки щодо сум внесків до
фондів соціального страхування та
повернення зайво виплачених коштів в
сумі 6853,06, або зарахування в рахунок
майбутніх платежів, суд зазначає
наступне.

Як з'ясовано в судовому засіданні, в
порушення ст. 2 ЗУ «Про індексацію
грошових доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, при розрахунку сум
індексації колишнім бухгалтером
центру ОСОБА_6, в ревізійному періоді
невірно визначено базовий місяць для
обчислення індексації двом
працівникам центру. Зазначене призвело
до зайвого нарахування і виплати
індексації в загальній сумі 18878,96 грн.
та, відповідно, зайвого перерахування
внесків до державних цільових фондів в
сумі 6853,06 грн., чим завдано матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму 25732,02
грн. (пункт 3 вимоги).

Так, представники відповідача щодо
встановленого позивачем порушення
зазначали, що матеріальна шкода у сумі
18878,96 грн. виникла саме з вини ОСОБА_6
через неналежне виконання посадових
обов'язків. Враховуючи те, що ОСОБА_6
добровільно не відшкодовано завдану
шкоду, а розмір шкоди перевищує розмір
її середньомісячної заробітної плати,
Вінницьким МЦПРІ «Поділля» 22.05.2014 року
подано до Вінницького міського суду
Вінницької області позов з вимогою про
відшкодування завданої шкоди. В
підтвердження заявленого,
представники відповідача надали суду
копію судового рішення від 20.08.2014 року
(цивільна справа №127/13184/14-ц), яким
вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь
Вінницького МЦПРІ «Поділля» 2719,87 грн. у
відшкодування шкоди (а.с.111-113). Рішення
набрало законної сили.

Крім того, суду представниками
відповідача надано доказ часткового
виконання рішення суду від 20.08.2014 року
ОСОБА_7, а саме обліковий лист
(розрахунок) та розрахунковий лист за
вересень 2014 року, згідно яких
відшкодування матеріальних збитків за
вересень 2014 року по акту ревізії ДФІ у
Вінницькій області, складає - 471,40 грн.
(а.с.114, 115).

В силу частини 1 статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, враховуючи вище
встановленні обставини та той факт, що
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 20.08.2014 року
встановлено вину та завдану
матеріальну шкоду ОСОБА_6 підприємству
- Вінницькому МЦПРІ «Поділля», суд в
даному випадку не має підстав щодо
дослідження обставин виявлених під час
ревізії порушень на усунення яких
позивач звернувся до суду із даною
вимогою. Разом з тим суд зазначає, що
оскільки, рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
20.08.2014 року стягнуто з ОСОБА_6 завданої
матеріальної шкоди в сумі 2719,87 грн.,
інша сума законної вимоги ДФІ у
Вінницькій області, яка є предметом
спору у цій справі, а саме зайво
виплачені кошти по сумам внесків до
фондів соціального страхування
залишається не виконаною.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті
10 Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" та п.п.4 п.4 Положення
про Державну фінансову інспекцію,
органу державного фінансового
контролю надано право звертатися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

В силу вимог ч. 2 ст. 15 зазначеного
Закону законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Частиною другою статті 15 цього ж
Закону, встановлено, що законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що ревізуються.

Таким чином, беручи до уваги
встановлені під час розгляду справи
обставини, суд доходить висновку, що
адміністративний позов ДФІ у
Вінницькій області частині пункту 3
листа-вимоги №02-04-28-14/144 від 04.03.2014 року,
підлягає частковому задоволенню, а
саме: стягненню відповідно до вимог
чинного законодавства з осіб винних у
зайвих грошових виплатах, підлягають
кошти в сумі 2248,47 грн. (2719,87 грн. (згідно
рішення суд від 20.08.2014 року) - 477,40 грн.
(відшкодована сума матеріальних
збитків)); проведення перерахунку та
відповідної взаємозвірки щодо сум
внесків до фондів соціального
страхування та поверненню зайво
виплачених коштів підлягає сума 987,00
грн. (у відсотковому співвідношенні 36,3%
внесків по ЄСВ із заробітної плати та
стипендій, а саме з суми 2719,87 грн.).

Достатніх правових підстав для
задоволення решти позовних вимог в цій
частині, зокрема у тому вигляді, в якому
вони заявлені позивачем, суд не вбачає.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
справах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС
України), а суд відповідно до ст. 86 КАС
України оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Вінницький
міжрегіональний центр професійної
реабілітації інвалідів "Поділля"
виконати лист вимогу №02-04-28-14/144 від
04.03.2014 року в частині:

- забезпечити усунення покриття
фактичних видатків спеціального фонду
за власними надходженнями шляхом
поновлення видатків спеціального
фонду державного бюджету, виділених на
утримання Вінницького
міжрегіонального центру професійної
реабілітації інвалідів "Поділля" у
сумі 40470 грн. 00 коп.

- стягнути відповідно до вимог чинного
законодавства з осіб винних у зайвих
грошових виплатах, кошти в загальній
сумі 2248 грн. 47 коп.

- провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
фондів соціального стахування та
повернути зайво виплачені кошти в сумі
987 грн. 00 коп., або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів.

В решті задоволення позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Томчук Андрій
Валерійович