Справа № 816/3292/14
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3292/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Ковальова Д.О.,

представників позивача - Магди В.А.,
Петька А.В.,

представника відповідача - Куришко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Тепловозоремонтний завод"
до Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Тепловозоремонтний завод"
(далі - позивач, ПАТ "Тепловозоремонтний
завод") звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі - відповідач,
ДПІ у м. Полтаві) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
07.08.2014 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на безпідставність
висновків акту перевірки, належним
чином оформленими документами
первинного обліку та податкової
звітності повністю підтверджується
виконання сторонами зобов'язань за
договором на створення і передання
науково-технічної продукції, а
результатом вчинення правочину є
настання реальних наслідків у вигляді
придбання науково-технічної продукції
для використання у власній
господарській діяльності.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги,
просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти позову, просив відмовити в його
задоволенні. В письмових запереченнях
наполягав на обґрунтованості
висновків, викладених у акті перевірки
від 24.07.2014 р. № 4445/16-01-22-07-12/13962568.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступні обставини.

Судом встановлено, що ПАТ
"Тепловозоремонтний завод"
(ідентифікаційний код 13962568)
зареєстроване як юридична особа 20.09.1994
р., взято на облік платника податків у
ДПІ у м. Полтаві.

З 04.07.2014 р. по 17.07.2014 р. головним
державним ревізором-інспектором ДПІ у
м. Полтаві Сабадіною Л.В., на підставі
наказу ДПІ у м. Полтаві від 04.07.2014 р. № 1524
та направлення від 04.07.2014 р. № 1024,
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства по
взаємовідносинам із підприємствами, в
тому числі ПП "Електрохаус", за період з
30.04.2011 р. по 31.03.2014 р., за результатами
якої складено акт від 24.07.2014 р. №
4445/16-01-22-07-12/13962568.

У висновку вказаного акту перевірки
головним державним
ревізором-інспектором ДПІ у м. Полтаві
Сабадіною Л.В. відображено порушення
ПАТ "Тепловозоремонтний завод" пункту
44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті
198, пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено суму податкового кредиту та
визначено податкове зобов'язання по
податку на додану вартість по
непідтверджених господарських
відносинах із ПП "Електрохаус" за
червень 2013 року на суму 2 028 333 грн.

На підставі акту перевірки від 24.07.2014 р.
№ 4445/16-01-22-07-12/13962568 ДПІ у м. Полтаві
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07.08.2014 р. №
, яким платнику податків
збільшено суму грошових зобов'язань за
платежем: податок на додану вартість на
загальну суму 3 042 500 грн., з них за
основним платежем - 2 028 333 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1 014
167 грн.

ПАТ "Тепловозоремонтний завод" не
погодилось із вказаним податковим
повідомленням-рішенням та оскаржило
його до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд дійшов до наступних
висновків.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно акту перевірки податковий
ревізор-інспектор дійшов до висновку
про те, що ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" занижено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 2 028
333 грн., внаслідок формування
податкового кредиту за червень 2013 року
на суму 2 028 333 грн. по фактично
неіснуючих фінансово-господарських
операціях із ПП "Електрохаус" щодо
придбання послуг по розробці комплекту
технічної та конструкторської
документації, призначеної для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту а) пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

Податкова накладна, відповідно до
абзацу 1 пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Зі змісту вказаних правових норм, можна
дійти до висновку, що для отримання
права на податковий кредит із сум
податку на додану вартість, сплачених в
ціні придбаного товару (робіт, послуг),
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
частини 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Судом встановлено, що 10.09.2012 р. між ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" (Замовник)
та ТОВ "Торговий Дім "Український завод
електрообладнання" (Підрядник)
укладено договір на створення і
передання науково-технічної
документації № 70-01/05.

Згідно з пунктом 1 якого предметом
договору є комплект технічної та
конструкторської документації,
призначеної для проведення
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3,
згідно з вимогами діючих відомчих
нормативних документів.

Листом від 28.05.2013 р. № 70-04/10-180 ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" надано
згоду ПП "Електрохаус" на зміну
боржника у зобов'язанні на створення і
передання науково-технічної
документації, за договором від 10.09.2012 р.
№ 70-01/05, з ТОВ "Торговий Дім
"Український завод електрообладнання"
на ПП "Електрохаус".

03.06.2013 р. між ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" (Замовник), ТОВ "Торговий Дім
"Український завод електрообладнання"
(Виконавець) та ПП "Електрохаус" (Новий
виконавець) укладено додаткову угоду №
1 до Договору від 10.09.2012 р. № 70-01/05, за
умовами якої Замовник повертає
Виконавцю комплект конструкторської
та виконавчої документації для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3.
Первісний Виконавець передає, а Новий
виконавець приймає на себе виконання
зобов'язання, що виникло на підставі
Договору від 10.09.2012 р. № 70-01/05 на
створення і передання
науково-технічної документації,
укладеного між Первісним виконавцем та
Замовником. ПП "Електрохаус" в строк до
30.06.2013 р. зобов'язане передати ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" повний
комплект конструкторської та
виконавчої документації для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3 та
провести роботи щодо його погодження
відповідними органами щодо отримання
та затвердження сертифікатів, ТУ,
свідоцтв тощо.

30.06.2013 р. складено акт № 1/ОУ0000001 про
повернення ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" Виконавцю (ТОВ "Торговий Дім
"Український завод електрообладнання")
комплекту конструкторської та
виконавчої документації для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3, у
зв'язку із невідповідністю технічним
вимогам.

30.06.2013 р. між ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" та ПП "Електрохаус" укладено акт
приймання-передачі виконаних робіт
(послуг), згідно з яким Підрядчик
виконав та передав результат роботи, а
саме: комплект конструкторської та
виконавчої документації для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3.

ПП "Електрохаус" виписано ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" податкову
накладну від 30.06.2013 р. № 69 на загальну
суму 12 170 000 грн., в т.ч. ПДВ - 2 028 333, 33 грн.

Податкова накладна від 30.06.2013 р. № 69
включена ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" до реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за червень 2013
року.

Сума ПДВ 2 028 333, 33 грн. віднесена ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" до складу
податкового кредиту за червень 2013 року.

Згідно з пунктом 2.2 Договору від 10.09.2012
р. № 70-01/05 роботи за цим договором
виконуються наступними основними
етапами: 1 етап - підготовка Замовником
технічної пропозиції, надання
комплекту технічної документації для
використання в тендерних процедурах
щодо закупівлі послуг з модернізації
тепловозів ЧМЕ3; 2 етап - передача
Замовнику проекту Комплекта
документації; 3 етап - проведення робіт
по сертифікації, оформленню свідоцтв
про право інтелектуальної власності,
погодження Комплекту документації та
його частин у відповідних органах.

Сторонами договору складено
календарний план по виконанню етапів
робіт з виготовлення документації, у
якому Виконавець зобов'язується
виконати роботи по вказаних етапах у
обумовлені строки.

Позивачем не надано суду доказів того,
що ПП "Електрохаус" вчинялися будь-які
дії, спрямовані на виконання робіт 3
етапу, а саме: проведення робіт по
сертифікації, оформленню свідоцтв про
право інтелектуальної власності,
погодження Комплекту документації та
його частин у відповідних органах.

Відповідно до вимог пункту 4.3 договору
на створення і передавання
науково-технічної документації від
10.09.2012 р. № 70-01/05 при завершенні робіт
виконавець надає замовнику акт
здавання-прийняття науково-технічної
продукції разом із додатком до нього:
комплекту наукової, технічної і іншої
документації, передбаченої технічним
завданням і умовами договору;
протоколу комісії з прийняття
дослідних (партій) нової техніки,
виготовлених за договором; копії
протоколу науково-технічної ради
виконавця з висновком про
відповідність виконаної роботи
технічному завданню на її проведення.

Згідно п. 7.5.3.2 ДСТУ 3974-2000 приймання
дослідно - конструкторської роботи
здійснює приймальна комісія згідно з
програмою, яку складає виконавець ДКР і
затверджує замовник . Приймальну
комісію призначають наказом
(розпорядженням) замовника ДКР у
місячний термін після одержання
повідомлення (сповіщення) про
готовність ДКР до приймання. Копію
наказу (розпорядження) із запрошенням
членів комісії виконавець ДКР надсилає
відповідним організаціям і
підприємствам із умовою одержання ними
не пізніше 10 діб до початку роботи
комісії. Складові частини ДКР приймає
головний виконавець ДКР.

П. 7.5.3.3 ДСТУ 3974-2000 передбачено, що до
складу приймальної комісії входять
представники замовника, основного
споживача, виконавця ДКР, представники
підприємств -виробника, а також інших
зацікавлених організацій за
пропозицією замовника та головоного
виконавця.

У матеріалах справи міститься протокол
відповідності конструкторської
документації на модернізований
тепловоз ЧМЕ 3, який узгоджено
представниками ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" та ПРаТ "НДІ
"Техностандарт"значно пізніше ніж
підписаний акт приймання-передачі
виконаних робіт від 30.06.2013 року, та не
містить підписів представників ПП
"Електрохаус".

Суду також не надана копія протоколу
науково-технічної ради виконавця з
висновком про відповідність виконаної
роботи технічному завданню на її
проведення.

За відсутності вказаних додатків акт
приймання-передачі виконаних робіт від
30.06.2013 року не є належним доказом
створення та передання
науково-технічної продукції.

Суд також зазначає, що 31.12.2012 р. між ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" та ТОВ
"Торговий Дім "Український завод
електрообладнання" складено акт
приймання-передачі виконаних робіт про
те, що підрядник виконав та передав
комплект документації для
модернізації тепловозів ЧМЕ 3 в
кількості 1 комплекту за ціною 12 170 000
грн.

30.06.2013 р. складено акт № 1/ОУ0000001 про
повернення ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" Виконавцю (ТОВ "Торговий Дім
"Український завод електрообладнання")
комплекту конструкторської та
виконавчої документації для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3, у
зв'язку із невідповідністю технічним
вимогам.

30.06.2013 р. між ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" та ПП "Електрохаус" укладено акт
приймання-передачі виконаних робіт
(послуг), згідно з яким Підрядчик
виконав та передав результат роботи, а
саме: комплект конструкторської та
виконавчої документації для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3.

Суд відхиляє твердження представника
позивача про направлення ПП
"Електрохаус" на доопрацювання
конструкторської документації в
електронному вигляді, оскільки
відповідних доказів суду не надано.
Представник позивача не зміг пояснити:
чи використовувало ПП "Електрохаус"
документацію, розроблену ТОВ "Торговий
Дім "Український завод
електрообладнання", та якими
документами це узгоджувалось.

Також суд відхиляє лист ПП
"Електрохаус" від 25.02.2013 р., підписаний
ОСОБА_5, як доказ взяття на себе
обов'язків по виконанню робіт на
створення і передання
науково-технічної продукції, оскільки
згідно з витягу з ЄДР ОСОБА_5 призначено
керівником ПП "Електрохаус" з 26.03.2013 р.

Таким чином, ПП "Електрохаус" фактично
не мало часу та можливостей для
реального виконання робіт з
доопрацювання конструкторської
документації.

Згідно інформації, яка накопичена у
реєстрі застрахованих осіб Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування
про трудові відносини та нарахування
заробітної плати найманим працівникам,
наданої листом від 12.09.2014 р. № 11907
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Харківській області та
податкового розрахунку форми № 1-ДФ,
наданого ДПІ у Київському районі м.
Харкова у 2 кварталі 2013 року в ПП
"Електрохаус" працювало 4 особи.

Позивачем надано суду копію витягу з
проекту комплексної модернізації
тепловозів серії ЧМЕ, виконавцями
якого вказані особи, прізвища яких
відсутні у переліку осіб, які згідно з
листом від 12.09.2014 р. № 11907 Головного
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області перебували у
трудових відносинах з ПП "Електрохаус".

Суд звертає увагу, що згідно патентів
на корисні моделі винахідником
зазначено ОСОБА_6, проте суду не надано
доказів, що вказана особа входить до
штату ПП "Електрохаус", або має інше
відношення до розробки ПП "Електрохаус"
конструкторської документації.

Суд відхиляє пояснення представника
позивача, що до участі у виконанні
вказаних робіт могли залучатись треті
особи, оскільки відповідних доказів не
надано, крім того це суперечить
положенням договору щодо
конфіденційності інформації.

Суд зазначає, що для надання послуг,
визначних додатковою угодою від 03.06.2013
р. № 1 до Договору від 10.09.2012 р. № 70-01/05, ПП
"Електрохаус" повинно мати вид
діяльності - "діяльність у сфері
інжинірингу", яка належить до розділу 74
"Класифікації видів економічної
діяльності" прийнятої наказом
Держспоживстандарту України від 26.12.2005
р. № 375.

Разом з тим, серед видів діяльності ПП
"Електрохаус" відсутні послуги у сфері
проектно-конструкторських робіт.

Таким чином, ПП "Електрохаус" на час
складення акту приймання-передачі
виконаних робіт не мало
кваліфікованого персоналу та
відповідного виду економічної
діяльності, необхідних для виконання
вказаної науково-технічної роботи.

Також, суд враховує, що в провадженні СУ
ГУМВС України в Харківській області
знаходяться матеріали кримінального
провадження № 0000262 за ознаками
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 364, ч. 5 ст.
191, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України, в тому
числі, щодо ПП "Електрохаус".

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду доказів того,
що комплект конструкторської та
виконавчої документації для
модернізації тепловозів марки ЧМЕ 3,
отриманий ПАТ "Тепловозоремонтний
завод" 30.06.2013 р. від ПП "Електрохаус"
згідно акту приймання-передачі
виконаних робіт (послуг), виконано саме
ПП "Електрохаус".

Суд зазначає, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) з метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку, що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Податкова вигода не може бути визнана
обґрунтованою, якщо отримана платником
не у зв'язку із здійсненням реальної
підприємницької або іншої економічної
діяльності, про що можуть свідчити,
зокрема, підтверджені доказами доводи
податкового органу про неможливість
реального виконання платником
господарських операцій з урахуванням
часу, місця знаходження майна або
обсягу матеріальних ресурсів, що є
економічно необхідними для
виробництва товарів, виконання робіт,
надання послуг, відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної економічної діяльності в
силу відсутності управлінського або
технічного персоналу, основних
засобів, виробничих активів,
складських приміщень, транспорту.

Слід зазначити, що у випадку, якщо
роботи дійсно були виконані
платникові, однак не тією особою, яка
зазначена виконавцем у первинних
документах, у платника не виникає права
на податковий кредит на підставі таких
первинних документів, оскільки останні
не відповідають критерію
достовірності.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що ДПІ у м. Полтаві відповідно
до вимог частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
довела правомірність спірного рішення,
тому позовні вимоги ПАТ
"Тепловозоремонтний завод"
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" визначено, що
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотка
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2014 р. становить 1 218 грн.

Оскільки, розмір майнових вимог за
позовом ПАТ "Тепловозоремонтний завод"
складає 3 042 500 грн., тому ставка судового
збору за подання позовної заяви
майнового характеру в даному випадку
становить 4 розміри мінімальної
заробітної плати, тобто 4872 грн.

Згідно платіжного доручення від 15.08.2014
р. № 1270 позивачем сплачено 10 % розміру
ставки судового збору - 487,20 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

У зв'язку з цим, з ПАТ
"Тепловозоремонтний завод" до
Державного бюджету України підлягають
стягненню судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 4384,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 159, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністратвиного
позову Публічного акціонерного
товариства "Тепловозоремонтний завод"
до Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Тепловозоремонтний завод"
(ідентифікаційний код 13962568) до
Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області (на
розрахунковий рахунок: 4002,
отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві
Полтавської області, 22030001; Банк
отримувача: ГУДКСУ у Полтавській
області, МФО: 831019; Код ; Код
класифікації доходів бюджету: 22030001.
Призначення платежу: судовий збір, за
позовом ______ (ПІБ чи назва установи,
організації позивача), Полтавський
окружний адміністративний суд) судові
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири гривні 80 копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 13
жовтня 2014 року.

Суддя
А.Б. Головко