Справа № 503/1641/14-а
Суддя: Сопільняк О. М.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кодимський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 503/1641/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді
Сопільняка О.М.,

при секретарі
Вдовиченко В.О.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Бершадського РВ ГУМВС України у
Вінницькій області про визнання
незаконною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 19 серпня 2014 року
звернувся до Кодимського районного
суду Одеської області з
адміністративним позовом до
Бершадського РВ ГУМВС України у
Вінницькій області про визнання
незаконною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення від 17 серпня 2014 року.

В своєму позові ОСОБА_1 вказав, що 17
серпня 2014 року він керував власним
автомобілем ВАЗ-210994 номерний знак
НОМЕР_1 та рухався по автодорозі
сполученням Війтівка-Бершадь. Близько
19 год.40 хв. був зупинений інспектором
ДАІ Бершадського РВ, який склав
відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП за фактом
нібито перевищення ним швидкості більш
як на 20 км/год. На підставі вказаного
протоколу інспектор ДАІ, незважаючи на
заперечення ним своєї провини, виніс
постанову, якою на наклав на нього
адміністративне стягнення у вигляду
штрафу у розмірі 300 грн. Вважає вказану
постанову незаконною, оскільки він не
перевищував допустимої швидкості руху.
Інспектор ДАІ знаходився на відстані
біля 200-300-х метрів від дорожнього знаку,
який вказує населений пункт, де
дозволена швидкість руху складає 60
км/год., тому зафіксована технічним
пристроєм «Беркут» швидкість могла
бути виміряна на ділянці дороги, де
дозволена більша швидкість руху. До
того ж в цей момент поруч з його
автомобілем рухалось ще три
транспортні засоби - два у попутному з
ним напрямку та один - назустріч, тому
зафіксована цим приладом швидкість
могла належати будь-якому з цих
транспортних засобів. Технічний прилад
інспектор ДАІ тримав руках, що робить
можливим його рух назустріч
автомобілю, внаслідок чого зафіксована
цим приладом швидкість значно
збільшується. До того ж, відповідно до
інструкції виробника цього технічного
приладу його використання можливе
шляхом підключення до
відеореєструючого приладу з метою
відео фіксації порушення, але в даному
випадку цей прилад підключений не був.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свій позов підтримав та просив його
задовольнити.

Представник відповідача - Бершадського
РВ УМВС України у Вінницькій області в
судове засідання двічі не з'явився,
хоча належним чином та завчасно був
повідомлений судовими повістками про
дату, час і місце розгляду
адміністративної справи (поштові
повідомлення №890 від 29 серпня 2014
року та №541 від 17 вересня 2014 року).
У зв'язку з цим суд відповідно до ч.6 ст.71
та ч.4 ст.128 КАС України вважає можливим
справу розглянути без участі
представника відповідача на підставі
наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши надані ним письмові докази,
встановив наступне.

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської
Конвенції про захист прав та основних
свобод людини, ратифікованої Україною
11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Судом встановлено, що 17 серпня 2014 року
інспектором ВДАІ Бершадського РВ УМВС
України у Вінницькій області Якименком
О.М. відносно позивача ОСОБА_1 була
винесена постанова серії ПС1 №554714, якою
позивача притягнуто до
адміністративної, передбаченої ч.1 ст.122
КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300
грн.

Відповідно до зазначеної постанови,
ОСОБА_1 17 серпня 2014 року о 19 год.52 хв. в
м.Бершадь по вул.Леніна в порушення
вимог п.5.45 Правил дорожнього руху,
рухався власним автомобілем ВАЗ-210994
номерний знак НОМЕР_1, зі швидкістю 109
км/год., перевищивши допустиму
швидкість руху на 49 км/год.

Адміністративна відповідальність за
ч.1 ст.122 КУпАП настає у випадку
перевищення водіями більш як на 20
км/год. максимально допустимої
швидкості руху.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього
руху України, затверджених постановою
Кабінету міністрів України №1306 від 10
жовтня 2001 року, у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється зі
швидкістю не більше 60 км.год.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП
постанова інспектора ДАІ про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржена в
районний суд у порядку, визначеному
Кодексом адміністративного
судочинства України з врахуванням
особливостей, встановлених КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення, орган (посадова особа)
виносить постанову по справі, яка
повинна містити: найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа;
опис обставин, установлених при
розгляді справи; зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

В п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті», Пленум
Верховного Суду України зазначив, що
зміст постанови у справі про
адміністративне правопорушення має
відповідати вимогам, передбаченим
ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В той же час, у складеній інспектором
ДАІ Якименком О.М. постанові ПС1 №554714 на
наведені жодні докази вчинення
позивачем інкримінованого йому
адміністративного правопорушення,
зокрема, не вказано яким саме технічним
приладом була зафіксована швидкість
руху позивача.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що
доказами у справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно із ст.8 Закону України "Про
захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах" з метою захисту інформації,
яка є власністю держави, або інформації
з обмеженим доступом, вимога щодо
захисту якої встановлена законом,
повинні використовуватися засоби
захисту інформації, які мають
сертифікат відповідності або
позитивний експертний висновок за
результатами державної експертизи у
сфері технічного та/або
криптографічного захисту інформації.
Тому законодавством України у сфері
захисту інформації визначено дві
процедури встановлення відповідності
(оцінювання) засобів захисту
інформації вимогам нормативних
документів у цій сфері - сертифікація
та державна експертиза.

Так, відповідно до ст.ст.10-15 Закону
України „Про метрологію та
метрологічну діяльність" на
вимірювання у сфері, у якій їх
результати можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
міліцію» працівникам міліції
дозволяється використовувати технічні
засоби для виявлення та фіксування
порушень правил дорожнього руху, лише
ті, що передбачені
нормативно-правовими актами.

За таких умов кожен засіб
вимірювальної техніки має бути
укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні, свідоцтвом про
повірку, з вказаним терміном дії до
наступної перевірки.

Згідно з Інструкцією з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 27 березня 2009 року №111,
технічні засоби для визначення
швидкості руху, фіксації порушень
правил, норм та стандартів у сфері
безпеки дорожнього руху
застосовуються згідно з інструкціями
та методичними рекомендаціями про
порядок їх використання. Забороняється
застосування технічних засобів та
приладів, які не сертифіковані, не
сертифіковані в Україні та які не
пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якого минув.

Відповідно до ч.2 ст.71 в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача.

При притягненні до адміністративної
відповідальності позивач ОСОБА_1
заперечив свою провину у перевищенні
допустимої швидкості руху.

Однак, незважаючи на заперечення
позивачем своєї провини, відповідач
всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України у
встановленому законом порядку не довів
вини позивача у вчиненні
інкримінованого йому
адміністративного правопорушення,
зокрема у порушенні максимально
допустимої швидкості руху в населеному
пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45.

Так, до суду відповідачем не надано
жодних доказів провини позивача у
вчиненні цього адміністративного
правопорушення, зокрема не надано
доказів про використаний інспектором
ДАІ технічний прилад вимірювання
швидкості, експертний висновок або
сертифікат відповідності цього
пристрою, відомості про метрологічну
повірку цього приладу, свідоцтво про
таку повірку з зазначенням терміну
його дії.

Не спростовані відповідачем і
твердження позивача ОСОБА_1 про те, що
інспектор ДАІ з технічним приладом
вимірювання швидкості «Беркут»
знаходився на відстані біля 200-300-х
метрів від дорожнього знаку 5.45, який
вказує населений пункт, де дозволена
швидкість руху складає 60 км/год. При
цьому ці заперечення позивача є
суттєвими, оскільки відповідно до
інструкції виробника приладу
вимірювання швидкості «Беркут»
(компанії «Ольвія») типова відстань
вимірювання цього приладу 800 метрів, що
означає що зафіксована цим приладом
швидкість могла бути виміряна на
ділянці дороги, де обмеження швидкості
руху до 60 км/год. не діє.

Не спростовані відповідачем і
твердження позивача про наявність в
зоні дії цього приладу інших
транспортних засобів, які (твердження)
також є суттєвими, оскільки прилад
«Беркут» не має функції фото- чи
відеозйомки, що надавало б можливість
зафіксувати конкретний транспортний
засіб, а відтак не дозволяє достовірно
ідентифікувати транспортний засіб,
швидкість якого зафіксована цим
приладом.

Відповідно до конституційного припису,
визначеного у ч.3 ст.62 Конституції
України, всі сумніви у справі
тлумачаться на користь особи, яка
притягується до відповідальності, при
цьому, обвинувачення не може
ґрунтуватись на припущеннях чи на
доказах, зібраних з порушенням
встановленого порядку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.293 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
скарги на постанову у справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: 1) залишає
постанову без зміни, а скаргу без
задоволення; 2) скасовує постанову і
надсилає справу на новий розгляд; 3)
скасовує постанову і закриває справу; 4)
змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями ст.ст.167,171-2,185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Бершадського РВ УМВС України у
Вінницькій області про визнання
незаконною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову інспектора відділення
Державтоінспекції Бершадського РВ
УМВС України у Вінницькій області
Якименка Олександра Михайловича серії
ПС1 №554714 від 17 серпня 2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300
(триста) грн.

Постанова суду відповідно ч.2 ст.171-2 КАС
України є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя О. М.Сопільняк