Справа № 809/3049/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" жовтня 2014 р.
Справа № 809/3049/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.,

секретаря: Щербяк С.В.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Микицея В.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої
служби Коломийського міськрайонного
управління юстиції про визнання дій
протиправними та скасування постанов -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції про визнання дій
протиправними та скасування постанов.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та суду
пояснили, що відповідачем протиправно,
всупереч вимог Закону України «Про
виконавче провадження», Інструкції про
проведення виконавчих дій винесено
постанову про стягнення виконавчого
збору, постанову про стягнення витрат
на проведення виконавчих дій,
постанови про накладення штрафу, які не
направлено та не доведено до відома
боржника. Зазначили, що дані постанова
винесені протиправно, завчасно,
оскільки із постановою про відкриття
виконавчого провадження вона
ознайомлена тільки 11.09.2014 року, коли
ознайомлювалась і з всіма матеріалами
виконавчого провадження. Відповідач
позбавив позивача права виконання
рішення суду в термін наданий законом
для добровільного виконання, поклавши
при цьому на нього додаткові витрати
судового збору та витрати на
проведення виконавчих дій. Просили
позов задовольнити, визнати дії
протиправними та оскаржувані
постанови скасувати.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
зазначив, що дії повністю відповідають
вимогам законодавства, та
підтверджуються матеріалами
виконавчого провадження.

Вислухавши пояснення позивача, її
представника, представника
відповідача, розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши та
оцінивши докази, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно оглянутих в судовому
засіданні матеріалів виконавчого
провадження №440080110 (997/1) встановлено, що
постановою головного державного
виконавця ВДВС Івано-Франківського
МУЮ від 17.07.2014 року відкрито виконавче
провадження щодо виконання рішення
Коломийського міськрайонного суду
№346/7868/13-ц від 30.05.2014 року про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 500 грн.
судових витрат. Боржнику постановлено
добровільно виконати рішення суду в
строк до 24.07.2014 року. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
направлена боржнику 17.07.2014 року за
адресою, що вказана в даних виконавчого
документу, про що свідчить супровідний
лист (а.с.50-54).

07.09.2014 року відповідачем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору, де зазначено:
«запропоновано боржнику виконати
рішення суду в строк до 01.10.2012 року» та
«Боржником у наданий строк виконавчий
лист не виконано» (а.с.57).

07.09.2014 року відповідачем винесено
постанову про стягнення з божника
витрат на проведення виконавчих дій в
розмірі 50 грн. (а.с.58).

Також в матеріалах виконавчого
провадження містяться постанови про
накладення на боржника штрафу в
розмірі 170 грн. та 340 грн. від 25.07.2014 року,
що належать до виконавчому провадженню
№44079573 (а.с.55-56).

Будь-яких доказів щодо направлення
сторонам виконавчого провадження
даних постанов не міститься.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються спеціальним Законом «Про
виконавче провадження» із змінами та
доповненнями.

Згідно ст.1 Закону, чинної в редакції
на час виникнення спірних
правовідносин, виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За ст.2 даного Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

Загальні умови та порядок
здійснення виконавчого провадження
передбачено Главою 3 даного Закону.

За вимогами ст.19 Закону державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

Стаття 17 Закону зазначає, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом та
перелічує такі виконавчі документи.

Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зазначені у ст.17 даного
Закону, в тому числі і рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Стаття 25 Закону визначає
обов'язок державного виконавця
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно із ч.2 ст.25 Закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 27 Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

У разі невиконання боржником
рішення у строк, встановлений частиною
другою статті 25 цього Закону для
самостійного його виконання,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, або вартості майна боржника,
що підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом (ст. 28 Закону).
Копії постанов в обов"язковому порядку
підлягають направленню сторонам.

Судом встановлено, що із
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 17.07.2014 року позивач
ознайомлена тільки 28.07.2014 року, в той
час коли добровільний термін згідно
постанови закінчився 24.07.2014 року. Даний
факт свідчить про запізнілий строк
відправлення постанови боржнику
відповідачем.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку що постанова про
стягнення з боржника виконавчого збору
на суму, винесена відповідачем 07.09.2014
року є винесеною завчасно, а таким
чином протиправно.

При цьому, суд зазначає що в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні докази щодо направлення
боржнику ОСОБА_1 копій постанов як про
стягнення виконавчого збору, стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій та інших документів
виконавчого провадження.

При цьому суд звертає увагу, що
документи містять окремі помилки, як
наприклад, постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 07.09.2014
року, в якій зазначено «запропоновано
боржнику виконати рішення суду в строк
до 01.10.2012 року».

Таким чином, суд, перевіривши
доводи позивача, якими остання
обґрунтовує позовні вимоги, взявши до
уваги подані докази та всі матеріали
виконавчого провадження, приходить до
переконання що відповідачем
неправомірно винесено оскаржувані
постанови.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі наведеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86,
158-163, ст. 167, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії відділу Державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
протиправними та скасувати постанову
про стягнення виконавчого збору від
07.09.2014 року у виконавчому провадженні
№ 44080110.

Визнати дії відділу Державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
протиправними та скасувати постанову
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій від 07.09.2013 року у
виконавчому провадженні № 44080110.

Визнати дії відділу Державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
протиправними та скасувати постанову
про накладення штрафу від 25.07.2014 року у
виконавчому провадженні № 44080110.

Визнати дії відділу Державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
протиправними та скасувати постанову
про накладення штрафу від 08.08.2013 року у
виконавчому провадженні № 44080110.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
15.10.2014 року.

Суддя (підпис)
Мигалюк Ю.В.