Справа № 821/1236/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1236/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Попов В.Ф.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойко А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів в Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року, у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства "Молодіжний
житловий комплекс" до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів в
Херсонській області про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року позов задоволено та скасовано
податкове повідомлення-рішення
відповідача № від 27.02.2014 року.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням відповідачем
подано апеляційну скаргу, з якої
вбачається, що рішення у справі
прийнято в порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою в
задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
необхідності скасування оскаржуваного
рішення податкового органу, так як
підприємством порушено порядок
заповнення податкової звітності з ПДВ,
що призвело до заниження ним суми
податкового зобов'язання за березень
2013 року, на суму 4389 грн., а тому
податкове повідомлення-рішення є
правомірним.

Порушення полягає у тому, що позивачем
не заповнено рядок 25.1 своєї декларації
з ПДВ, що й призвело до невірного
декларування розміру податку.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін.

Судом першої інстанції
встановлено, що 25.12.2013 року податковим
органом проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності позивача з
податку на додану вартість за березень
2013 року, про що складено акт
№1911/21-03-15-02/14137852, яким встановлено
порушення підприємством пп."б" п.200.4
ст.200 Податкового кодексу України,
п.п.1-3, 7 розділу 6, п.п.4.6.8. п.4.6 розділу 3
"Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість", а саме позивачем
допущено арифметичну помилку, що
плинула на стан розрахунків з бюджетом.

За результатами проведеної
перевірки податковим органом винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 27.02.2014
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ, на 4389 грн.,
та застосовано штрафні санкції, у
розмірі 1097,25 грн.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції,
зроблено висновок щодо
обґрунтованості позовних вимог, з яким
погоджується судова колегія з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України - органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з пп. 4.6.8 п. 4.6 "Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість"
- у рядку 25 декларації вказується сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду, з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, та:
сплачується до загального фонду
державного бюджету - рядок 25.1
декларації 0110; частково сплачується до
спеціального фонду державного бюджету
- рядок 25.1 декларації 0140; спрямовується
на спеціальний рахунок
сільськогосподарського підприємства -
рядок 25.2 декларації 0121 - 0123; частково
спрямовується на спеціальний рахунок
переробного підприємства - рядок 25.2
декларації 0140; залишається у
розпорядженні сільськогосподарського
підприємства - рядок 25.2 декларації 0130.

Судовою колегією встановлено, що
підставою для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення, є
не зазначення підприємством, у рядку 25.1
декларації з ПДВ, суми податку за
березень 2013 року, яка сплачується до
загального спеціального фонду
державного бюджету (а.с.39), внаслідок
чого податковим органом зроблено
висновок, що дана помилка вплинула на
стан розрахунків з бюджетом.

Судовою колегією досліджено дану
декларацію підприємства та
встановлено, що у рядку 25 позивачем
зазначено суму податку, яка підлягає
нарахування платнику податків, у
розмірі 4389 грн., проте пункт 25.1
(спрямування даного платежу) - ним не
заповнено.

При цьому рядок 25.1 є складовою
основного рядку 25, а значення рядків 25.1
та 25.2 полягає у визначенні спрямування
податкових зобов'язань, які
відображенні у рядку 25.

Позивачем подано декларацію з
кодом 0110, який проставляється, якщо
платником податків подано загальну
(бюджетну) декларацію. Тобто, подаючи
декларацію з кодом 0110, платником
податків вже визначено, що
задекларовані ним податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість підлягають сплаті до
державного бюджету, що за своєю суттю
дублює рядок 25.1.

Крім того, у квітні 2013 року,
позивачем сплачено податок на додану
вартість до державного бюджету за
березень 2013 року, у розмірі 4389 грн., що
підтверджено платіжним дорученням №253,
в якому зазначено призначення платежу:
"податок на дод. вартість за березень 2013
р.", тобто позивачем сплачено до
держ.бюджету саме той розмір податку,
який визначено ним у декларації.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
заповнення рядка 25 не звільняє
платника податків від заповнення рядка
25.1, проте з поданої декларації чітко
встановлюється сума податку та
напрямок його сплати, а вказана помилка
є формальною та жодним чином не
вплинула на стан розрахунків
підприємства з державним бюджетом, що є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення відповідача.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, судова колегія,-

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів в
Херсонській області - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді:
О.В. Яковлєв
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло