Справа № 804/13048/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 р. Справа № 804/13048/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кучми К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Мажара Наталії
Іванівни, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивач звернулася до
адміністративного суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
зазначила, що рішенням Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
18 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 до неї про
припинення права частки у спільному
майні, визнання права власності, було
задоволено та визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1. Проте, 23 липня 2014 року
зазначене рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська було
скасоване апеляційним судом
Дніпропетровської області. 23 липня 2014
року, при розгляді справи в суді
апеляційної інстанції (за твердженням
ОСОБА_3.) з'ясувалося, що до спливу
строку на апеляційне оскарження, вона
отримала в Бабушкінському районному
суді м.Дніпропетровська рішення від 18
грудня 2013 року, як таке, що набрало
чинності, зареєструвавши за собою
право власності на належну їй частку
нерухомого майна в Реєстраційній
службі Дніпропетровського МУЮ.

В липні 2014 року позивач звернулася до
керівника Реєстраційної служби
Дніпропетровського МУЮ із заявою про
недопущення подальшої реєстрації у
зв'язку з будь-яким відчуженням
належної їй на праві власності 1/4
частки даної квартири до скасування
рішення державного реєстратора в
судовому порядку. Згідно відповіді
реєстратора від 04.08.2014 р. заява прийнята
до уваги органом державної реєстрації
прав та долучена до зберігання. За
таких обставин, позивач просила суд:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Мажари Н.І. від 19.03.2014 року щодо
державної реєстрації права власності
ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області внести до Державного реєстру
прав на нерухоме майно запис про
скасування державної реєстрації прав
ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 з
одночасним відновленням права на
зазначену 1/4 частку цієї квартири за
нею.

В судове засідання позивач не
з'явилася, про день та час його
проведення повідомлялася належним
чином. В своєму клопотанні позивач
просила суд розглядати дану справу за
її відсутності.

Представник відповідачів в судове
засідання також не з'явилася, про день
та час його проведення повідомлялася
належним чином. Представник
відповідачів надіслала на адресу суду
письмові заперечення проти позову, в
яких просила суд у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на його
необґрунтованість.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, про місце, час
та дату проведення судового засідання
повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України, надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року
припинено право власності на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_3
право власності на зазначену частину
вказаної квартири. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 73 629 грн. компенсацію
вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1,
що внесені та знаходяться на
депозитному рахунку №0101 ТУ ДСА в
Дніпропетровській області згідно
квитанції № ПН39264К від 18 грудня 2013 року.

Додатковим рішенням Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
22 квітня 2014 року вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була
задоволена, рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
18 грудня 2013 року скасовано, та в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про припинення на частку в
спільному майні, визнання права
власності відмовлено.

20.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського МУЮ із заявою, як
вона зазначає в позові, про недопущення
подальшої реєстрації у зв'язку з
будь-яким відчуженням належної їй на
праві власності 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1 до скасування рішення
державного реєстратора в судовому
порядку.

Судом також встановлено, що згідно
відповіді Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 04.08.2014 року
позивача повідомлено, що її заява щодо
об'єкта нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1 прийнята до уваги органом
держаної реєстрації прав та долучена
для зберігання відповідно до
номенклатури справ, однак цей документ
не є підставою для внесення відомостей
до Державного реєстру прав.

Позивач пов'язує порушення своїх прав з
неправомірністю дій державного
реєстратора під час проведення
державної реєстрації прав.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаного вище
рішення відповідача про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, суд зауважує на такому.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
орган державної реєстрації прав
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації.

Згідно п.2 ч.2 ст.9 даного Закону,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

В силу ст.15 Закону, державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У випадках, передбачених
законодавством України, державна
реєстрація прав проводиться після
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, права стосовно якого
підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Згідно до ч.3 ст.17 Закону, документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.26 Закону, записи
до Державного реєстру прав вносяться
на підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

Пунктом 4 ч.1 ст.24 Закону передбачено, що
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Згідно до п.16 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 р. № 703, за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п.23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».
Враховуючи положення п.26 Порядку, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно - необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», пп.1 та пп.9 п.27
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат.

Частиною першою ст.6 Закону
встановлено, що систему органів
державної реєстрації прав становлять
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної реєстрації
прав, та структурні підрозділи
територіальних органів Міністерства
юстиції України, які забезпечують
реалізацію його повноважень та є
органами державної реєстрації прав.

Безпосереднє здійснення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно покладено на районні, районні у
містах, міські (міст обласного
значення), міськрайонні, міжрайонні
управління юстиції (підпункт 4.33 пункту
4 Положення про районні, районні у
містах, міські (міст обласного
значення), міськрайонні, міжрайонні
управління юстиції, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 23.06.2011 р. № 1707/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 23.06.2011 р.
за № 760/19498).

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання
протиправним та скасувати рішення
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Мажари Н.І. від 19.03.2014 року щодо
державної реєстрації права власності
ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2,
суд вважає їх необґрунтованими та
зазначає наступне.

Процедура проведення обтяження
речових прав на нерухоме майно
визначена Порядком № 868 від 17.10.2013 року,
відповідно до п.73-75 під час проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно заінтересованою
особою є особа, якою встановлено
обтяження, а також особа, в інтересах
якої встановлено обтяження.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
обтяження є: 1) рішення суду, що набрало
законної сили; 2) рішення державного
виконавця щодо обтяження речових прав
на нерухоме майно; 3) визначений
законодавством документ, на якому
нотаріусом вчинено напис про
накладення заборони щодо відчуження
нерухомого майна; 4) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 5)
договір, укладений у порядку,
визначеному законом, яким
встановлюється обтяження; 6) закон, яким
встановлено заборону на користування
або розпорядження нерухомим майном та
інші акти відповідних органів
державної влади.

Так, заява про державну реєстрацію
права власності, подана ОСОБА_3 18.03.2014
року на об'єкт нерухомого майна - 1/4
частину квартири АДРЕСА_3. Разом із
заявою подано рішення Бабушкінського
районного суду від 18.12.2013 року по справі
№ 403/684/12 та технічний паспорт на
вказану квартиру, виданий КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради 11.03.2011
року. Згідно рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
18.12.2013 року за ОСОБА_4 визнано право
власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_4. Вказане рішення набрало
законної сили, що підтверджується
відміткою суду від 31.12.2013 року.

Таким чином, суд вважає, що державним
реєстратором в межах своїх повноважень
встановлено відповідність поданого
для державної реєстрації рішення суду
вимогам чинного законодавства, як це
передбачено Порядком № 868 від 17.10.2013
року.

Крім того, в силу положень П.6 Порядку
№868 від 17.10.2013 року документи, що
подаються для державної реєстрації
прав повинні відповідати вимогам, що
встановлені законом, а
відповідальність за достовірність
відомостей, які містяться в документах,
поданих для проведення державної
реєстрації прав, несе заявник.

Заявником інформація щодо оскарження
рішення суду не надавалася, доказів
зворотнього суду не надано, а матеріали
справи не містять.

Суд також вважає, що позивачем
помилково обраний
матеріально-правовий спосіб захисту
порушеного права заявлені вимоги щодо
зобов'язання Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області внести до Державного реєстру
прав на нерухоме майно запис про
скасування державної реєстрації прав
ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 з
одночасним відновленням права на
зазначену 1/4 частку цієї квартири за
ОСОБА_1

Так, в Державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень
обліковується запис про право
власності за ОСОБА_4 на підставі
рішення Бабущкінського районного суду
м.Дніпропетровська. Інші записи щодо
вказаного об'єкта нерухомого майна -
відсутні. Тому, у разі скасування
державної реєстрації прав на підставі
рішення суду, одночасне відновлення
реєстрації за позивачем не може мати
місця з огляду на відсутність такої
інформації в Державному реєстрі
речових прав. Державна реєстрація
права власності в такому разі
проводиться в загальному порядку за
заявою власника та на підставі
документів, що підтверджують
виникнення права власності.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За таких обставин, суд вважає за
можливе у задоволенні ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Мажара Н.І., третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити, з викладених вище підстав.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої ухвалена постанова.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Мажара Наталії
Іванівни, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.