Справа № К/9991/36660/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/36660/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до прокурора Харківської
області Тюріна Геннадія Євгеновича,
Генерального прокурора України Пшонки
Віктора Павловича про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 22 листопада 2010 року позивач, маючи
пільги і переваги, як інвалід Великої
Вітчизняної Війни ІІ групи, звернувся
до прокуратури Харківської області із
заявою, в якій просив записати його та
представника ОСОБА_3 на найближчий
особистий прийом до прокурора
Харківської області Тюріна Г.Є. для
подання заяви на дії та бездіяльність
прокуратури Дзержинського району м.
Харкова та відповідь прокурора
Дзержинського району м. Харкова
Мельника О.В. від 12 жовтня 2010 року про
результати розгляду заяви позивача від
13 вересня 2010 року щодо протиправних дій
державного нотаріуса Десятої
Харківської державної нотаріальної
контори Кривенець А.А., якою позивачу
було відмовлено в оформленні спадщини
двоюрідного брата ОСОБА_6 22 грудня 2010
року начальником управління захисту
прав і свобод громадян та інтересів
держави прокуратури Харківської
області Карпенко А. № 07/1-9041-10 позивачу
надано відповідь, в якій роз'яснено, що
прокурор Харківської області приймає
громадян за попереднім записом за
зверненнями, якщо у задоволенні їх
раніше відмовлено його заступником. 16
січня 2011 року позивач звернувся до
Генерального прокурора України Пшонки
В.П. із заявою про бездіяльність
прокурора Харківської області Тюріна
Г.Є. та необхідність вжиття заходів
прокурорського реагування. 7 березня 2011
року позивачу надійшла відповідь
начальника відділу прийому громадян
Генеральної прокуратури України
Чухрай І. від 28 лютого 2011 року № 19-8820-10
про результати розгляду заяви позивача
від 16 січня 2011 року, з якої вбачається,
що Генеральним прокурором Пшонкою В.П.
порушено вимоги чинного законодавства
України. Просив визнати протиправними
дії прокурора Харківської області
Тюріна Г.Є. та Генерального прокурора
України Пшонки В.П.; зобов'язати
прокурора Харківської області Тюріна
Г.Є. забезпечити право позивача на
особистий прийом; зобов'язати
Генерального прокурора України Пшонку
В.П. розглянути заяву позивача від 16
січня 2011 року про бездіяльність
прокурора Харківської області Тюріна
Г.Є. та необхідність вжиття заходів
прокурорського реагування у
відповідності до вимог статті 15 Закону
України «Про звернення громадян»;
стягнути з відповідачів на користь
позивача 2000 грн моральної шкоди по 1000
грн з кожного.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишено без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про
звернення громадян» від 2 жовтня 1996
року №393/96-ВР встановлено, що органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Стаття 18 Закону №393/96-ВР передбачає, що
громадянин, який звернувся із заявою чи
скаргою до органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян,
засобів масової інформації, посадових
осіб, має право, зокрема, одержати
письмову відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги.

Підпунктами 1, 6 частини 1 статті 19
Закону №393/96-ВР встановлено, що органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги та письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Статтею 22 Закону України «Про
звернення громадян», керівники та інші
посадові особи органів державної
влади, місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян зобов'язані проводити
особистий прийом громадян.

На виконання приписів зазначеної норми
прокурором Харківської області було
прийнято наказ «Про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому громадян в органах прокуратури
Харківської області» від 1 березня 2006
року № 12. Відповідно до пункту 3.3 цього
наказу прокурор Харківської області
приймає громадян за попереднім записом
за зверненнями у тому разі, якщо у
задоволенні їх раніше відмовлено його
заступниками.

Відповідно до частини 2 статті 15 цього
Закону заяви (клопотання) Героїв
Радянського Союзу, Героїв
Соціалістичної Праці, інвалідів
Великої Вітчизняної війни
розглядаються першими керівниками
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій особисто.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач має
посвідчення серії II № 488957, видане 12
грудня 1980 року відділом соціального
забезпечення Комінтернівської
районної ради, відповідно до якого
позивач є інвалідом другої групи та має
право на пільги та переваги
встановленої законодавством СРСР та
радянських республік для інвалідів
Вітчизняної війни.

Правила видачі посвідчень, що
підтверджують статус ветеранів війни
врегульовані Положенням про порядок
видачі посвідчень,нагрудних знаків
ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302. Згідно пункту
13 цього Положення посвідчення
інвалідів війни, учасників війни та
прирівняних до них осіб, видані
відомчими органами СРСР, союзних
республік, які існували на його
території України та інших незалежних
держав, що утворились на його
території, за зразками, які діяли на 1
січня 1992 року залишаються на збережені
у ветеранів війни.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
прийшли до висновку, що особам, які
мають статус інвалідів війни,
учасників війни та прирівняних до них
осіб, яким були видані посвідчення
відомчими органами СРСР, союзних
республік, які існували на його
території України та інших незалежних
держав, що утворились на його
території, за зразками, які діяли на 1
січня 1992 року, видається нове
посвідчення, а посвідчення видані за
зразками до 1 січня 1992 року лише
залишаються у них на зберіганні, тобто
не є діючими посвідченнями, на підставі
яких цим особам надаються пільги.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що відповідно до приписів зазначеного
положення позивачу було видано
посвідчення серії Б № 410139, що не
заперечується самим позивачем. Таким
чином посвідчення серія 11 № 488957 від 12
грудня 1980 року було залишено йому на
зберіганні. Проте до заяв, з якими
позивач звертався до відповідачів було
додано копію посвідчення серії II № 488957,
виданого 12 грудня 1980 року, тобто копію
не діючого посвідчення.

Враховуючи викладене, як правильно
зазначили суди першої та апеляційної
інстанцій позивачем не було надано
належного посвідчення, яке підтверджує
його право на пільги як інваліда
Великої Вітчизняної війни, підстави
для розгляду його заяв першими
керівниками державних органів, а саме
Генеральним прокурором України та
прокурором Харківської області, були
відсутні.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.