Справа № 2а/754/440/13 (754/14987/13-а)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/17683/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Голяшкіна О.В., Сороки М.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
місті Києві про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 12 листопада 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року,

у с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в місті Києві про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначав, що відповідно до пункту 2
Постанови Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і навчального складу та
деяких інших осіб» Міністерству
оборони України дозволено здійснювати
преміювання військовослужбовців понад
встановлені законодавством розміри.

Зазначене, на думку позивача, є
підставою для перерахунку його пенсії
відповідно до статті 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин.

Просив визнати дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
місті Києві по встановленню розміру та
виплати позивачу підвищення пенсії як
учаснику бойових дій з 01.01.2007 року -
протиправними та зобов'язати
відповідача встановити розмір
підвищення пенсії, як учаснику бойових
дій у розмірі 150% мінімальної пенсії за
віком та сплатити заборгованість,
створену з 01.01.2007 року за різницею
належних за Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» пенсійних сум і
отриманих, згідно орієнтовного
розрахунку заборгованості.

Також позивач просив визнати
бездіяльність відповідача по не
перерахунку пенсії у зв'язку із зміною
грошового забезпечення
військовослужбовців станом на 01.04.2012
року - неправомірною та зобов'язати
останнього здійснити перерахунок
пенсії з 01.04.2012 року, виходячи з
грошового забезпечення
військовослужбовця за рівнозначною з
посадою відповідача перед звільненням
та сплатити заборгованість, створену з
01.04.2012 року за різницею належних за
статтею 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» пенсійних сум і отриманих,
згідно орієнтовного розрахунку
заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду
міста Києва від 12 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
зобов'язання відповідача встановити
розмір підвищення пенсії, як учаснику
бойових дій у розмірі 150% мінімальної
пенсії за віком та сплатити
заборгованість, створену з 01.01.2007 року
по 05 березня 2013 року та позовні вимоги
щодо зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії з 01
квітня 2012 року по 05 березня 2013 року,
виходячи з грошового забезпечення
військовослужбовця за рівнозначною з
посадою відповідача перед звільненням
та сплатити заборгованість, створену з
01.04.2012 року по 05 березня 2013 року -
залишено без розгляду.

В іншій частині позову, постановою
Деснянського районного суду міста
Києва від 12 листопада 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати їх рішення та
направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 є учасником
бойових дій, перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в м. Києві та у відповідності із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» отримує пенсію.

Відповідачем, до визначеного
розміру пенсії, позивачу було
призначено підвищення, відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в розмірі 25 відсотків.

Відповідно до статті 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
учасникам бойових дій пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії
підвищуються в розмірі 150 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Проте, судами попередніх інстанцій
вірно вказано, що згідно із пунктом 2
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05.10.2005 року № 2939-IV, частину
четверту статті 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» викладено в іншій
редакції, якою передбачається
підвищення учасникам бойових дій
пенсій або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, у розмірі 25 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Прикінцевими положеннями Закону
України «Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
встановлено, що пункт 2 цього Закону
набирає чинності з 01.07.2006 року.

Відповідно до частини третьої статті 63
Закону № 2262-XII усі призначені за цим
Законом пенсії підлягають перерахунку
у зв'язку зі зміною розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення
відповідних категорій осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом,
або у зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені частиною другою статті 51
Закону № 2262-ХІІ.

Буквальне тлумачення наведеної норми
права дає підстави вважати, що право на
перерахунок пенсії у
військовослужбовців виникає у випадку,
коли відбуваються зміни розміру
грошового забезпечення, встановленого
законодавством.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 07
листопада 2007 року № 1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» виплата грошового забезпечення
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу здійснюється в
порядку, що затверджується
Міністерством оборони.

На виконання зазначеної постанови
Міністерством оборони України
наказами № 355, 50 встановлено розмірі
премії військовослужбовцям у межах
видатків, передбачених для їх
грошового забезпечення у 2011 році.

Цими постановами встановлені
законодавством розміри та види
грошового забезпечення
військовослужбовців не змінювалися,
нові види грошового забезпечення не
вводилися, а дозволялося лише
тимчасове (протягом 2011 року) додаткове
(понад установлений законодавством
розмір виплат) преміювання
військовослужбовців.

Згідно з частиною третьою статті 63
Закону № 2262-ХІІ єдиною підставою для
перерахунку розміру пенсії є фактичне
підвищення чи введення нових основних
та додаткових видів грошового
забезпечення та премій для відповідних
категорій військовослужбовців.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що виплати, які
здійснювалися військовослужбовцям на
підставі постанов № 355, 50 у 2011 році, не
можуть бути підставою для перерахунку
раніше призначених пенсій
військовослужбовцям відповідно до
частини третьої статті 63 Закону №
2262-ХІІ, оскільки вони мали тимчасовий
характер і не змінювали встановлених
законодавством розмірів грошового
забезпечення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суд
першої інстанції, дав правильну
правову оцінку обставинам у справі,
перевірив обґрунтованість вимог
позивача і прийшов до обґрунтованого
висновку, що Головне управління
Пенсійного фонду України в місті Києві,
здійснюючи позивачу нарахування та
виплату доплат до пенсії з 01.04.2012 року,
діяв на підставі, у межах повноважень
передбачених нормативно-правовими
актами, чинними на час проведення
виплат, оскільки положення частини
четвертої статті 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, не змінювались, такими,
що не відповідають Конституції
України, у встановленому законом
порядку не визнавались.

Київський апеляційний
адміністративний суд, який переглянув
постанову суду першої інстанції,
прийшов до аналогічних висновків і
обґрунтовано залишив її без змін.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 12 листопада 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
О.В. Голяшкін

М.О. Сорока