Справа № 813/6724/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 р.
Справа № 876/13014/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Довгополова О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технології ремонту
транспортної інфраструктури" на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 р. по
справі за позовом Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технології ремонту
транспортної інфраструктури" про
стягнення податкового боргу,-

встановив:

04.09.2013 року позивач - Державна податкова
інспекція у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
звернулась до суду з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технології ремонту
транспортної інфраструктури" про
стягнення з рахунків відповідача
коштів до бюджету в сумі 783261 грн. 64 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються
нормами Податкового кодексу України та
наявністю у відповідача податкового
боргу перед бюджетом в сумі 783261 грн. 64
коп., який самостійно відповідачем не
погашається.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 р.
адміністративний позов задоволено
повністю. Стягнуто до Державного
бюджету України з рахунків товариства
з обмеженою відповідальністю
«Технології ремонту транспортної
інфраструктури» (Львівська область,
Мостиський район, м. Судова Вишня, вул.
Заводська,35 , ) у банках,
обслуговуючих товариство з обмеженою
відповідальністю «Технології ремонту
транспортної інфраструктури» кошти в
сумі 783261 (сімсот вісімдесят три тисячі
двісті шістдесят одна) грн. 64 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідача наявний податковий борг,
який підлягає стягненню відповідно до
норм Податкового кодексу України.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зокрема посилається
на те, що Товариство з виданими
Державною податковою інспекцією у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області податковими
повідомленнями-рішеннями № від
11.03.2013р., №/8445 від 11.04.2013р., №
від 12.06.2013р., № від 12.06.2013р. не
погоджується та має намір оскаржити їх
у Львівський окружний
адміністративний суд в межах строків,
що передбачені законодавством, а саме -
1095 днів з моменту отримання такого
рішення.

Однак, ДПІ у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області подала
позов до суду про стягнення зі
скаржника податкового боргу, що виник
на підставі вищевказаних податкових
повідомлень-рішень, а суд задоволив
позовні вимоги позивача.

За таких обставин апелянт зазначає, що
маючи право на оскарження податкових
повідомлень - рішень в межах
встановленого та наданого
законодавством строку, але ще не
скориставшись цим правом в рамках
відведеного ПК України строку - 1095 днів
з моменту отримання таких рішень,
дізнався про оскаржувану постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі №813/6724/13-а, якою
вирішено стягнути з відповідача кошти
сумі 783261 грн. 64 коп.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін, з
наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Технології ремонту
транспортної інфраструктури», згідно
довідки від 03.07.2013 р. №13903/10/18-2017 (а.с.7)
перебуває на обліку у ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області.

Згідно довідки про заборгованість
перед бюджетом від 12.07.2013 року №360/10/2000
(а.с.8), ТзОВ «Технології ремонту
транспортної інфраструктури» має
заборгованість перед бюджетом в сумі
783261,64 грн., яка виникла внаслідок
несплати податкових зобов'язань по
податку на додану вартість в сумі 724895,84
грн. та пені за несвоєчасну сплату в
сумі 58365,80 грн.

Вказана заборгованість виникла на
підставі податкових
повідомлень-рішень № від 11.03.2013р.
(а.с.14), №/8445 від 11.04.2013 р. (а.с.10),
№ від 12.06.2013р. (а.с.12), № від
12.06.2013р. (а.с.16) та податкових декларацій
по податку на додану вартість (а.с.18-20).

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Органи державної податкової служби
мають право відповідно до п.20.1.19 ст.20 ПК
України застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Органами стягнення відповідно до п.41.2
ст.41 ПК України є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 ПК України, у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків відповідно
до п.57.3 ст.57 ПК України зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

З урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право відповідно
до п.56.18 ст. 56 ПК України оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Податковим боргом (недоїмкою), у
відповідності до п. 14.1.175 ст. 14 ПК
України визначається сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу, в порядку,
визначеному для надсилання
податкового повідомлення-рішення.

В контексті наведених правових норм,
колегією суддів встановлено, що
податковим органом на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технології ремонту
транспортної інфраструктури"
направлялася податкова вимога від
25.04.2013 №475-19 (а.с.9).

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, підтверджено матеріалами
справи, що сума несплаченої
заборгованості (податкового боргу)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технології ремонту
транспортної інфраструктури"
становить 783261,64 грн.

Так, порядок вжиття заходів органами
державної податкової служби щодо
погашення податкового боргу платника
податків визначений ст.95 Податкового
кодексу України.

Положеннями пп.95.1 ст.95 цього Кодексу
передбачено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків згідно п. 95.2 ст. 95 ПК
України проводяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податків
податкової вимоги.

Відповідно до ст. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що докази сплати
відповідачем заборгованості у
матеріалах справи відсутні, відтак, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технології ремонту
транспортної інфраструктури" наявний
податковий борг, який підлягає
стягненню відповідно до норм
Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані
вимоги процесуального закону, оскільки
до спірних правовідносин вірно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке не
підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205,
ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Технології ремонту транспортної
інфраструктури" залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
25.09.2013 р. по справі № 813/6724/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

О.М. Довгополов