Справа № 815/1274/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

30 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1274/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеської
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Одеський
олійножировий комбінат» до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеської області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство (далі ПАТ) «Одеський
олійножировий комбінат» звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Гоговного
управління (далі ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ) Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення № від 31
грудня 2013 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що з боку позивача при
формуванні ним податкового кредиту за
перевіряємий період по
взаємовідносинам з
підприємством-контрагентом
Товариством з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Архспецбуд» відсутні порушення вимог
Податкового кодексу України.

Відповідач позов не визнав, зазначивши,
що у перевіряємий період позивачем
було порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198 по
взаємовідносинам з TOB «Архспецбуд».

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року адміністративний позов -
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеської області №
від 31 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеської області
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеської області, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ВАТ «Одеський олійножировий комбінат»
зареєстровано 26 лютого 1997 року
виконавчим комітетом Одеської міської
ради та перереєстроване 15 червня 2011
року. Підприємство взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби ДПІ у Приморському районі м.
Одеси 01 квітня 1997 року за № Ч-3560.

В період з 24 жовтня 2013 року по 30 жовтня
2013 року, на підставі повідомлення від 23
жовтня 2013 №238/10/22-6, співробітником
податкового органу проведена
позапланова невиїзна перевірка ВАТ
«Одеський олійножировий комбінат», код
за з питань взаємовідносин
з TOB «Архспецбуд» за
податковий період: березень 2012 року та
травень 2012 року.

За результатами перевірки,
відповідачем складено акт перевірки
№2469/22-6/00376509 від 06 листопада 2013 року
«Про результати проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки ВАТ «Одеський олійножировий
комбінат» з питань взаємовідносин з
ТОВ «Архспецбуд» за податковий період:
березень 2012 року та травень 2012 року», у
висновках якого відображено порушення
позивачем п.п. 198.2,198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України в результаті чого
завищено залишок від`ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду у сумі 3 825 грн. у
тому числі в розрізі податкових
періодів: березень 2012 року у сумі 1 699
грн., травень 2012 року у сумі 2 126
грн.(а.с.8-12).

На підставі висновків акту перевірки
№2469/22-6/00376509 від 06 листопада 2013 року ДПІ
у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 25 листопада 2013 року, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 1
699 грн. за березень 2012 року та 2 126 грн. за
травень 2012, що разом становить 3 825 грн.

Не погоджуючись с даним податковим
повідомленням-рішенням, ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат» було подано
первинну скаргу №15/2472 від 29 листопада
2013 до Головного управління Міндоходів
в Одеський області.

Згідно матеріалів справи, рішенням
Заступника начальника Головного
управління Міндоходів в Одеський
області №1754/10/15-32-10-02-07 від 19 грудня 2013
про результати розгляду первинної
скарги, було скасоване податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №
від 25 листопада 2013 року, а скаргу Голови
Правління ПАТ «Одеський олійножировий
комбінат» задоволено, визначено суму
заниженого грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі 3
825 грн. та суму штрафних (фінансових)
санкцій з вказаного податку на 1 912,50
грн.

В зв'язку з незгодою прийнятого
рішення, ПАТ «Одеський олійножировий
комбінат», 27 грудня 2013 року було подано
повторну скаргу №15/2529 до Міністерства
доходів і зборів України.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України №893/6/99-99-10-01-15 від 20 січня 2014
року про результати розгляду повторної
скарги, залишено без змін вказане
податкове повідомлення-рішення №
від 25 листопада 2013 року ДПІ у
Приморському районі м. Одеси з
урахуванням рішення, прийнятого за
розглядом первинної скарги, а повторну
скаргу - без задоволення

09 січня 2014 року ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат» отримано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №
від 31 грудня 2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 3 825 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
у розмірі 1 913 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач
відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України у
судовому засіданні не довів
правомірності та обґрунтованості
спірного податкового
повідомлення-рішення, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 3 825 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
у розмірі 1 913 грн.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Податкового кодексу України,
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

В апеляційній скарзі ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеської області
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, оскільки
оскаржуване податкове-повідомлення
рішення прийнято правомірно, тому,
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати, винести нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.14.1.36. п.14. 1 ст. 14 ПК
України господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно п.198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів та
послуг; придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів; отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податків за ставкою,
встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України встановлено, що не відносяться
до складу податкового кредиту суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 03
березня 2012 року ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат» (замовник) з TOB
«Архспецбуд» (підрядник) було укладено
договір №24/97, відповідно до якого
підрядник у межах договірної ціни,
проіндексованої з урахуванням рівня
інфляції, виконую власними силами
передбачені замовленням роботи: ремонт
крівлі ТП-222, ЦРП. 25 квітня 2012 року ПАТ
«Одеський олійножировий комбінат»
(замовник) з TOB «Архспецбуд» (підрядник)
було укладено договір № 37/131,
відповідно до якого підрядник у межах
договірної ціни, проіндексованої з
урахуванням рівня інфляції, виконую
власними силами передбачені
замовленням роботи: ремонт крівлі КТП
4815-70м2, ТП4263-30м2, майонезний цех - 35 м2,
склад сировини та тари - 50 м2. Відповідно
до умов вказаних договорів -
розрахунків та платежів, замовник
сплачує 60% передплати від загальної
вартості договору на придбання
матеріалів. Підрядник зобов'язується
виконати погоджений сторонами об'єм
робіт на території ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат»: м. Одеса, вул.
Середньофонтанська, 16. Визначений об'єм
робіт був виконаний підрядником у
повному обсязі.

За рахунок зазначених вищезазначених
договорів з ПАТ «Одеський
олійножировий комбінат» (замовник) з TOB
«Архспецбуд» позивачем сформовано
податковий кредит.

Відповідно п.198.6. ст. 198 цього ж Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Статтею 201 ПК України встановлено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).
Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби. У
разі звільнення від оподаткування у
випадках, передбачених ст. 197 цього
розділу, у податковій накладній
робиться запис «Без ПДВ» з посиланням
на відповідний пункт та/або підпункт
ст. 197 цього Кодексу. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Юридичним фактом,
який породжує право платника на
податкову вигоду (зокрема, у вигляді
права на зменшення об'єкта
оподаткування ПДВ на суму податкового
кредиту), є реальність господарської
операції. За відсутністю факту
придбання товарів відповідні суми не
можуть включатися до складу
податкового кредиту. Підтвердженням
реального здійснення господарської
операції є первинні документи, які
свідчать про фактичну поставку товарів
продавцем та їх отримання покупцем,
документи, підтверджуючі використання
вказаних товарів у власній
господарської діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

У ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» містяться вимоги
до первинних документів, зокрема вони
повинні бути складені під час
здійснення господарських, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення та мати таки обов`язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п.2.1.,2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24 травня 1995 року, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення. При
реалізації товарів за готівку
допускається складання первинного
документа не рідше одного разу на день
на підставі даних касових апаратів,
чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

З матеріалів справи вбачається, що
виконання робіт за вищезазначених
договорів підтверджуються первинним
документами: локальними кошторисами
№2-1-1, №2-1-2 (а.с.32-35,53-54,56-57,59-61), договірною
ціною договору (а.с.31,52,58), актами
прийняття виконаних будівельних робіт
(форма №КБ-2в) за березень 2012 року,
квітень 2012 року (а.с.38-43) та за травень 2012
року (а.с.62-71), податковими накладними
(а.с.77-81), банківські виписки (а.с.72-76).

Проаналізувавши надані позивачем суду
первинні документи, колегія судді
вважає, що вони оформлені належних
чином відповідно до ст. 201 ПК України та
Закону України «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Україні», що є підтвердженням
реальності здійснення господарський
операцій позивача з TOB «Архспецбуд».

Враховуючи все вищевказане, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо протиправності
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №
від 31 грудня 2013 року, так як ПАТ
«Одеський олійножировий комбінат»
правильно сформовано податковий
кредит, що виник за наслідком
господарських операцій з TOB
«Архспецбуд».

Що стосується посилань апелянта на акт
перевірки ДПІ у Київському районі м.
Одеси від 12 вересня 2012 року
№1261/22-34/37476072/75 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки TOB
«Архспецбуд» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків TOB «Буланжері трейд» за період квітень, травень
2012 року, TOB «Сітібуд Україна», код за
за період березень,
червень, 2012 року, TOB «Вакус Естейт», код
за за період жовтень 2011р.,
червень 2012року, TOB «Правова група
«Домініон», код за за
період лютий 2012 року» як на підставу
для висновку податкового органу щодо
неправильності формування податного
позивачем кредиту з посиланням на
взаємовідносини між позивачем з його
контрагентом TOB «Архспецбуд», то
колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, оскільки
відсутність платника податків за
місцем реєстрації не є підставою для
позбавлення платника податку права на
формування податкового кредиту з ПДВ,
якщо останній виконав усі передбачені
законом умови для цього та має всі
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Крім того, слід зазначити, що вказаний
акт складений у вересні 2012 року,
документи, на які перевіряючі
посилаються, складені у червні-вересні
2012 року, а господарські операції
позивача та TOB «Архспецбуд» відбулися
раніше, а саме: у березні, квітні 2012
року.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеської області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В.
Яковлєв