Справа № 815/4620/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4620/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

16год.30хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Терещука С.Ю.

За участю сторін:

Від позивача: Богаченко П.П.- за
довіреністю

Від відповідача:Кириленко А.В.- за
довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іллічівський
зерновий термінал" до Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
ГУ Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява (з урахуванням заяви про
зміну предмету позову від 28.08.2014 року,
яка прийнята до розгляду 16.09.2014 року до
початку розгляду справи по суті)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іллічівський
зерновий термінал" (далі - ТОВ «І.З.Т.»), в
якій позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № форми «Р»
від 18.07.2014 р., яким ТОВ «І.З.Т.» було
донараховано податок на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
1.680.375,00 грн., з них - 1.120.250,00 грн. за
основними платежем, 560.125,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями,
винесене Державною податковою
інспекцією у м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області; визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № форми «Р»
від 18.07.2014 р., яким ТОВ «Іллічівський
зерновий термінал» донараховано
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на загальну суму 1.600.359,00 грн., з
них - 1.066.905,00 грн. за основними платежем,
533.454,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями, винесене Державною
податковою інспекцією у м. Іллічівську
ГУ Міндоходів в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на протиправність оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень та
відсутність в його діях порушень п.44.1
ст. 44, п.138.2, ст.138, пп.139, 1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України та п.198.1,
п.198.2, п. 198.3, 198,6 ст.198 ПК України,
посилаючись на наступне. Висновки,
зроблені перевіряючими, про завищення
позивачем об'єкта оподаткування за
період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. при
проведені взаєморозрахунків ТОВ
«І.З.Т.» з ТОВ «ЮГАС», та у зв'язку з цим
заниження податку на прибуток, не
відповідають дійсності, оскільки
позивачем під час проведення перевірки
на підтвердження взаємовідносин з ТОВ
«ЮГАС» надало всі передбачені
законодавством первинні документи:
договір №ЮК-08-094/12 від 01.06.2012 р. з
додатками, податкові накладні, акти
виконаних робіт, рахунки та акти
дослідження до них, платіжні доручення
та інше. Всі зазначені первинні
документи оформлені у відповідності з
вимогами Податкового Кодексу України
та Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Посилання в Акті перевірки на те, що
податковий кредит, отриманий TOB «ІЗТ»
від контрагента-постачальника ТОВ
«ЮГАС» не підтверджується первинними
документами, також є безпідставними та
спростовуються матеріалами справи.

Висновки про порушення позивачем ПК
України ставляться в залежність лише
від наявності порушень його
контрагентом. Позивачем правомірно
було сформовано податковий кредит у
спірний період за податковими
накладними, виписаними ТОВ «ЮГАС».
Зауважень щодо правильності складання
наданої позивачем первинної
документації по взаємовідносинам з ТОВ
«ЮГАС» відповідачем не висловлювалось.
Відповідачем протиправно
обґрунтовуються порушення позивачем
податкового законодавства лише
відомостями, зазначеними у актах
перевірки інших платників податків.

Таким чином, висновки Акту перевірки
щодо завищення податкового кредиту та
заниження податку на додану вартість
ТОВ «І.З.Т.» по взаємовідносинам з ТОВ
«ЮГАС» повністю не відповідають
дійсності, та спростовуються наявними
у ТОВ «І.З.Т.» і наданими до перевірки
первинними документами.

Відповідач з адміністративним позовом
не погоджується та вважає його таким,
що не підлягає задоволенню,
посилаючись на правомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, з огляду на
встановлені порушення позивачем п.44.1
ст. 44, п.138.2, ст.138, пп.139, 1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачу донараховано
податку на прибуток всього у сумі 1 120 250
грн., у тому числі, за 4 квартал 2012 року у
сумі 1 120 250 грн.; та п.198.1, п.198.2, п. 198.3, 198,6
ст.198 ПК України, в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість у загальній сумі 1 066
905грн., у тому числі в розрізі
податкових періодів: жовтень 2012 року -
333 000 грн., листопад 2012 року - 430 778,0 грн.,
грудень 2012 року 303 127.0 грн. Так, під час
перевірки було встановлено, що
операції купівлі-продажу товарів,
робіт (послуг) ТОВ «І.З.Т» з ТОВ «ЮГАС»
не спричиняють реального настання
правових наслідків, податковий кредит,
отриманий ТОВ «І.З.Т» від
контрагента-постачальника ТОВ «ЮГАС»
не підтверджується первинними
документами. Отриманою податковою
інформацією підтверджується
відсутність реальності вчинення
господарських операцій між ТОВ
«Проффком» та ТОВ «Югас».

Згідно інформації з бази даних "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів" існує
відхилення між сумами податкового
кредиту ТОВ " І.З.Т" та податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість контрагента-постачальника у
загальній сумі 1 066 905 грн.

Встановлені актом перевірки порушення
виключають право позивача на
віднесення спірних сум до складу
податкового кредиту та валових витрат.

В судовому засіданні представники
сторін підтримали свої правові
позиції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, заслухавши пояснення
представника позивача та представника
відповідача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на підставі
наказу від 18.06.14 року № 238, виданого
Державною податковою інспекцією у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області,
фахівцями податкового органу, згідно
із пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
зерновий термінал» питань дотримання
вимог податкового законодавства під
час здійснення
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «ЮГАС» за період
з 01.09.2012р. по 31.12.2012р.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем складений акт
№1117/15-03-22-01-0302/33558271 від 02.07.2014р. «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки TOB
«І.З.Т» з питань дотримання вимог
податкового законодавства під час
здійснення фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «ЮГАС» за період з
01.09.2012р. по 31.12.2012р», з висновками якого
позивач був не згоден, підписавши його
з запереченнями.

В акті перевірки зазначено, що TOB «І.З.Т»
порушено: 1) п.44.1 ст. 44, п.138.2, ст.138, пп.139, 1.9
п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, в результаті чого позивачу
донараховано податку на прибуток
всього у сумі 1 120 250 грн., у тому числі, за
4 квартал 2012 року у сумі 1 120 250 грн.; 2)
п.198.1, п.198.2, п. 198.3, 198,6 ст.198 ПК України, в
результаті чого встановлено заниження
податку на додану вартість у загальній
сумі 1 066 905грн., у тому числі в розрізі
податкових періодів: жовтень 2012 року -
333 000 грн., листопад 2012 року - 430 778,0 грн.,
грудень 2012 року 303 127.0 грн.

На підставі акту перевірки від 02.07.2104р.
ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області прийняті податкові
повідомлення-рішення № форми «Р»
від 18.07.2014 р., яким ТОВ «Іллічівський
зерновий термінал» було донараховано
податок на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 1.680.375,00
грн., з них - 1.120.250,00 грн. за основними
платежем, 560.125,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями, за порушення
п.44.1 ст. 44, п.138.2, ст.138, пп.139, 1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, та №
форми «Р» від 18.07.2014 р., яким ТОВ
«Іллічівський зерновий термінал» було
донараховано податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) на загальну суму
1.600.359,00 грн., з них - 1.066.905,00 грн. за
основними платежем, 533.454,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями, у
зв'язку із порушенням п.198.1, п.198.2, п. 198.3,
198,6 ст.198 ПК України.

Не погодившись з вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, позивач
оскаржив їх в судовому порядку.

Суд погоджується з правовою позицією
позивача виходячи з наступного.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Згідно акту перевірки, при проведенні
перевірки повноти декларування сум
податку на додану вартість, під час
опрацювання відхилень сум податкового
кредиту щодо операцій які підлягають
оподаткуванню за ставкою 20 відсотків
та нульовою ставкою , встановлено
розбіжності в податковому обліку TOB
«ІЗТ» та ТОВ «Югас» на суму 1 066 905 грн.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для висновку про завищення
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат за господарськими операціями з
ТОВ «ЮГАС», зокрема, слугувало
наступне.

ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області отримано лист з актом
Дніпровському ГУ Міндоходів у м. Києві
18.11.2013 №1480/26-53-22-01-21-31923328 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «ЮГАС» з питань
правильності обчислення податкових
зобов'язань з контрагентами-покупцями
та податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Проффком» по
податку на додану вартість за період з
01.09.2012 по 31.12.2012., відповідно до якого
перевіряючими встановлено, що між
підприємством ТОВ «ЮГАС» та ТОВ
«Проффком» було укладено договір від
25.09.2012 року №ЮК-33-119/12. На виконання умов
договору від 25.09.2012 року №ЮК-3 3-119/12 до
перевірки були надані накладні, акти
виписані ТОВ «Проффком» на адресу ТОВ
«ЮГАС» код за (2653 - ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві). Проведеним аналізом було
вставлено, що сумнівний податковий
кредит, отриманий ТОВ «Проффком» код за
від
контрагента-постачальника ТОВ
«Преміум Телеком» код за ,
ТОВ «Грин Гарден Дизайн», ТОВ «Венера
Інвест» фактично не було використано у
власній господарській діяльності, а
було спрямовано, як реальний
«транзитер» при здійсненні
господарської діяльності по ланцюгу
від постачальника - ТОВ «Преміум
Телеком» за період жовтень 2012 року, ТОВ
«Грин Гарден Дизайн» за період
листопад 2012 року, ТОВ «Венера Інвест»
за період грудень 2012 року, на ухилення
від сплати податкових зобов'язань з
податку на додану вартість
контрагентів-замовників.

Перевіркою встановлено проведення
«транзитних» операцій ТОВ «Проффком»
код за у періоді жовтень -
грудень 2012 року, тобто операцій купівлі
- продажу, що мають ознаки нереальності,
в зв'язку з чим встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціям з
продажу товарів (послуг) на суму ПДВ -
2674124,76 грн.та операціям з придбання
товарів по ланцюгу постачання від ТОВ
«Преміум Телеком» за період жовтень 2012
року, ТОВ «Грин Гарден Дизайн», за
період листопад 2012 року, ТОВ «Венера
Інвест» за період грудень 2012 року на
суму ПДВ -1 886 164,69 грн.

Враховуючи вищевказану інформацію,
оскільки реальність вчинення
господарських операцій між ТОВ
«Проффком» та ТОВ «ЮГАС», відсутня, а
підставою для податкового обліку є
лише фактичний рух активів, а не
задекларований на папері, у ТОВ «ЮГАС»,
не було підстав для податкового обліку
вказаних операцій.

Згідно акту, перевіркою встановлено, що
товари, послуги, що придбано у
постачальника «Проффком» за період
жовтень-грудень 2012 року були
подальшому реалізовано ТОВ «ЮГАС» на
адресу таких контрагентів-покупців:
ТОВ «І.З.Т.» на суму ПДВ-1 066905грн.

Крім того, в акті перевірки від 02.07.2014р.
зазначено, що податковий кредит,
отриманий TOB «ІЗТ» від
контрагента-постачальника ТОВ «Югас»
не підтверджується первинними
документами.

Для перевірки ТОВ «ІЗТ» було надано
договір, податкові накладні, акти
виконаних робіт, рахунки, акти
дослідження до них, платіжні доручення,
оборотно-сальдові відомості до
рахунків 631 щодо господарських із
платником податків з ТОВ «ІЗТ» та ТОВ
«ЮГАС» за період: з 01.09.2012р. по 31.12.2012р

Згідно наданих до перевірки
документів, що наявні в матеріалах
справи, підприємством ТОВ «ІЗТ» (
Замовник) укладено з підприємством ТОВ
«ЮГАС» (Виконавець) договір 01.06.2012
року №ЮК-08-094/12 про надання послуг з
проведення товарної експертизи.

В акті зазначено, що в підтвердження
виконання умов укладеного договору
позивачем до перевірки не надано
документи які підтверджують пропуск на
територію, яка має спеціальний
пропускний режим, осіб відповідальних
за здійснення господарської операції,
що передбачено пп. 3.1.5 Договору; посади
осіб, яким передавалась товарна
продукція для проведення товарної
експертизи відповідно до пп. 3.1.1
Договору, а також особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції;
не надано узгоджені із Замовником
списки залучених третіх осіб для
виконання робіт відповідно до пп. 3.2.1
Договору.

Крім того, враховуючи, що ТОВ «ЮГАС»
знаходиться за адресою: м. Київ. вул.
Сергієнко, буд 13, кв. 51, до перевірки не
було надано документів, підтверджуючих
транспортування товару.

На підставі зазначеного, відповідач
дійшов висновку, що позивачем за період
з 01.09.2012р. по 31.12.2012р. при проведенні
взаєморозрахунків ТОВ «І.З.Т.» з ТОВ
«ЮГАС» було занижено податок на
прибуток на суму 1 120 250 грн. та занижено
податок на додану вартість на суму 1 066
905 грн. внаслідок завищення витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
сумі 5334525грн. у 2012р.

Однак на думку суду, такі висновки
відповідача є необґрунтованими з
огляду наступного.

Судом встановлено, що господарські
відносини між ТОВ «І.З.Т.» та ТОВ «ЮГАС»
за період, що перевірявся відповідачем,
виникли на підставі договору №ЮК-08-094/12
від 01.06.2012 р.

Відповідно до умов договору ТОВ «ЮГАС»
(Виконавець) прийняло на себе
зобов'язання надавати послуги з
проведення товарної експертизи
товарної продукції, наданої ТОВ «І.З.Т.»
(Замовник). Замовник доручає і оплачує,
а Виконавець приймає на себе
зобов'язання виконати в інтересах
Замовника необхідні і достатні дії,
пов'язанні з виконанням Робіт на
умовах, передбачених цим договором.

Під Послугами в рамках цього договору
розуміється: визначення якості
товарної продукції, а саме: визначення
товарного стану, візуальний огляд і
контроль цілісності тари і упаковки,
наявність маркування і її
відповідність вимогам, передбаченим
для даного виду товарів; визначення
кількості товарної продукції;
визначення відповідності умов
зберігання і транспортування, вимогам,
передбаченим для даного виду товарів.(п
1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3. договору)

Пунктом 4.1, 4.2 договору передбачено, що
Виконавець виконує роботу строго в
терміни, обумовлені в заявці Замовника,
Протягом 3-х робочих днів, починаючи з
дня закінчення робіт, передбачених п.
1.7. цього договору, Виконавець передає
Замовникові Акт приймання-здачі
виконаних Робіт.

Відповідно до п. 1.1. Договору ТОВ «ЮГАС»
прийнято на себе зобов'язання надавати
послуги з проведення товарної
експертизи товарної продукції, наданої
ТОВ «І.З.Т.»., а Позивач прийняв на себе
зобов'язання оплачувати ці послуги (п.
1.1. Договору).

На підставі Договору у період з 01.09.2012 р.
по 31.12.2012р. ТОВ «ЮГАС» були надані ТОВ
«І.З.Т.» послуги з проведення
експертизи товарної продукції (зернові
культури) на загальну суму 8 700 007,24 грн.,
в т.ч. ПДВ 1 450 0001,22 грн.

Факт надання послуг за Договором
підтверджується оформленими у
встановленому законом порядку
первинними бухгалтерськими
документами: договором №ЮК-08-094Д2 від
01.06.2012 р., податковими накладними,
актами виконаних робіт, рахунками,
актами дослідження, платіжними
дорученнями. Належним чином завірені
копії зазначених документів були
надані Позивачем суду та під час
проведення перевірки.

Розрахунки проводилися у
безготівковій формі, що вбачається із
наданих позивачем банківських
виписків з рахунку Позивача №1134 в
ПАТ «Сітібанк» за період 10.09.2012 по 03.01.2013
p., №1 в ПАТ «МАРФІН БАНК» за період
24.09.2012 по 20.11.2012 р..

В спростування тверджень відповідача
стосовно ненадання позивачем
документів, що підтверджують
транспортування товару, судом
досліджені залучені до матеріалів
справи договори укладені ТОВ «ЮГАС» з
третіми особами на виконання умов п.
3.2.1. Договору для виконання товарної
експертизи, а саме: ТОВ «Гермедтех»
(місцезнаходження: м. Одеса, вул.
Чорноморського козацтва, 66/2, код за
) на підставі договору
№ЮК-12- 98/12 від 15.06.2012 p., Одеська
прикордонна державна
контрольно-токсикологічна лабораторія
(місцезнаходження: м. Одеса, пров.
Ванний, 5А, код за ) на
підставі договору №14 від 15.06.2012 p., та
Національний науковий центр «Інститут
виноградарства і виноробства ім. В. Є.
Таїрова» Лабораторія вірусології та
мікробіології (місцезнаходження:
Одеська область, Овідіопольський р-н,
смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 27,
код за ) на підставі
договору №121 від 08.11.2012 р.

В підтвердження вказаних обставин
позивачем були надані до суду лист
Одеської прикордонної державної
контрольно-токсикологічної
лабораторії №196 від 30.09.2014 р. з
додатками, лист Національного
наукового центру «Інститут
виноградарства і виноробства ім. В. Є.
Таїрова» №962 від 01.10.2014 р. з додатками,
лист ТОВ «Гермедтех» б/н від 06.10.2014 р. з
додатками, у яких
Лабораторії-субпідрядники
підтверджують факт надання послуг ТОВ
«ЮГАС» у період з 01.09.2012 р. по 31.12.2012 р. з
відповідними первинними документами,
які залучені до матеріалів справи.

Крім того, Договір з ТОВ «ЮГАС» було
укладено у зв'язку із на виконання ТОВ
"І.З.Т." своїх зобов'язань за договорами
про перевалку, накопичення та
експедирування вантажів, укладеними з
контрагентами TOB «І.З.Т.», а саме: №107 від
01.07.2010 р. з ПП «СЄРНА»; №01-07/10 від 01.07.2010 р.
з Компанією «Глєнкор Грейн Б.В.», №0503
від 05.03.2012 р. з ТОВ «КААЛБАЙ ЛОГІСТИКС»;
№0503 від 05.03.2012 р. з Компанією «КААЛБАЙ
ЛОГІСТИКС ІНТЕРНЕШНЛ ЛДТ», №7/2 від
02.07.2012 р. з Компанією «Вітерра СА», №2507
від 25.07.2012 р. з Компанією «ІНТЕРГРЕЙН
СА», №2707 від 27.07.2012 р. з Компанією «STARWEST
INTERNATIONAL LIMITED», №TRS-l-09/12 від 03.09.2012р. з ТОВ
«АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ».

На підставі п. 1.1. Договорів про
перевалку виконавцем TOB «І.З.Т.»
надавались замовникам (ППІ «СЄРНА», ТОВ
«КААЛБАЙ ЛОГІСТИКС», КААЛБАЙ ЛОГІСТИКС
ІНТЕРНЕШНЛ ЛТД, Глєнкор Грейн Б.В.,
Вітерра СА, ІНТЕРГРЕЙН СА, STARWEST INTERNATIONAL
LIMITED, ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ») послуги з
перевалки, накопичення та
експедирування вантажів з
використанням перевантажувальних
потужностей Іллічівського зернового
терміналу, які знаходяться за адресою
м. Іллічівськ, с. Малодолинське, вул.
Паромна, 20, вказані договори також
надані позивачем та залучені до
матеріалів справи.

Згідно з п. 3.1.8. Договорів про перевалку
на ТОВ «І.З.Т.» покладений обов'язок
забезпечити оформлення наступних
судових документів на товар:
сертифікатів якості, виданих Держаною
сільськогосподарською інспекцією,
фіто санітарних сертифікатів,
ветеринарних сертифікатів,
сертифікатів походження, сертифікатів
не радіоактивності та інших
документів.

На виконання п. 3.1.8. Договорів про
перевалку та на підставі виданих у
період з 01.09.2012 року по 31.12.2012 р. ТОВ
«ЮГАС» актів досліджень, ТОВ «І.З.Т.»
отримало в Державній інспекції
сільського господарства в Одеській
області відповідні сертифікати якості.
На підтвердження зазначених обставин
позивачем надано до суду довідка ТОВ
«І.З.Т.» №296-10 від 07.10.2014 р. та посвідчені
копії сертифікатів якості за вересень-
грудень 2012р., в яких наявне посилання на
видані ТОВ «ЮГАС » акти дослідження.

У зв'язку із здійсненням вказаних
господарських операцій постачальником
послуг виписані позивачу податкові
накладні, копії яких надані позивачем і
залучені до матеріалів справи. Суми
податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
включено до податкового кредиту за
вересень 2012 року - грудень 2012 року.
Накладні відображені у реєстрі виданих
податкових накладних, та відповідають
даним додаткам 5 до податкових
декларацій з податку на додану
вартість, даним декларацій з ПДВ за
період вересень 2012 року - грудень 2012
року.

В підтвердження факту виконання робіт,
належного оформлення результатів
робіт, проведення розрахунків та
оформлення податкових накладних за
договором №ЮК-08-094/12 від 01.06.2012р. суду
надані запити ТОВ «І.З.Т.» на ім'я
директора ТОВ «ЮГАС» про проведення
товарної експертизи вантажів; акти
досліджень товарної продукції ТОВ
«ЮГАС»; рахунки, що виставлялися ТОВ
«ЮГАС»; акти виконаних робіт по
договору №ЮК-08-094/12 від 01.06.2012 р.; виписки
з поточних рахунків ТОВ «І.3.T.» за
період з 10.09.2012 р. по 03.01.2013 р.; завірені
банком копії платіжних поручень, що
підтверджують оплату ТОВ "І.З.Т." робіт з
проведення товарної експертизи;
виписані ТОВ «ЮГАС» податкові
накладні; реєстри виданих та отриманих
податкових накладних TOB «І.З.Т.».

Первинні документи, що підтверджують
товарність господарських операцій з
придбання позивачем послуг, включення
цих витрат до валових, оплати послуг, а
також виникнення права на віднесення
сум сплаченого ПДВ до складу
податкового кредиту, залучені до
матеріалів справи та підтверджують
реальність господарських операцій
позивача з визначеним в акті перевірки
контрагентом, використання отриманого
товару у власній господарській
діяльності, та обґрунтованість
віднесення спірних сум ПДВ до
податкового кредиту, а понесених
витрат - до валових.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Порядок формування податкового
кредиту встановлений статтею 198 ПК
України.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України визначено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: - дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; - дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Проте, включена позивачем до складу
податкового кредиту спірна сума
податку на додану вартість на
відповідну дату була підтверджена
наявними в матеріалах справи
податковими накладними, які були
виписані контрагентом згідно п.201.1 ст.201
ПК України, відповідно до якого платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються певні реквізити.

Відповідно до пунктів 201.4, 201.6, 201.8, 201.10
ст.201 ПК України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно пунктів 1, 6.2 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011р. №1379, податкову накладну
заповнює особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі
та якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
додану вартість. Податкова накладна
вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж зазначена
у цьому пункті. Податкова накладна є
підставою для віднесення до
податкового кредиту витрат зі сплати
податку на додану вартість у покупця,
зареєстрованого як платник податку.

Будь-яких зауважень стосовно статусу
ТОВ «ЮГАС» як платників ПДВ на час
виписки податкових накладних в акті
перевірки позивача не міститься.

З огляду на викладене неправомірним є
також і висновок відповідача про
заниження позивачем податку на
прибуток.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК
України у цьому розділі об'єктом
оподаткування є, зокрема, прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Згідно з п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України
витрати операційної діяльності
включають, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Пунктом 138.2 ст.138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Згідно з п.138.4, п.138.6 ст.138 ПК України
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
Собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу

При цьому, підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК
України встановлено, що не включаються
до складу витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Як вбачається з акту перевірки, при
формуванні висновку про завищення
валових витрат по операціям з ТОВ
«ЮГАС» не надавалась оцінка первинним
документам, що свідчать про надання
послуг та розрахунок за них. Усі
висновки спирались виключно на
податкову інформацію по контрагентам
ТОВ «ЮГАС», та відповідна частина акту
перевірки позивача не містить
зазначення, які порушення вимог
податкового законодавства допущені
позивачем та в чому саме вони полягали,
як і не зазначено, які дефекти
первинних документів, наданих до
перевірки, свідчать про
необґрунтованість декларування
понесених витрат у деклараціях з
податку на прибуток за відповідні
періоди.

Суд не погоджується, разом з цим, з
думкою позивача стосовно встановлення
преюдиційних для даної справи обставин
у постанові Одеського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014р. у
справі №815/1154/14, оскільки ані позивач,
ані відповідач в цій справі (№815/1154/14) не
брали участь, отже застосування судом
положень ч.1 ст.72 КАС України є
неможливим.

Відповідно до ст.3 ГК України
господарська діяльність - це
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

Згідно Національного класифікатора
України, затвердженого наказом
Держспоживстандарту України від
26.12.2005р. №375 (з наступними змінами і
доповненнями), економічна діяльність -
це процес виробництва продукції
(товарів, послуг), який здійснюється з
використанням певних ресурсів:
сировини, матеріалів, устаткування,
робочої сили, технологічних процесів
тощо. Економічна діяльність
характеризується витратами на
виробництва, процесом виробництва та
випуску продукції.

Згідно ст.509 ЦК України та ст.173 ГК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України
та ст.193 ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
закону, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Правовими наслідками укладення
правочину є виникнення у сторін такого
договору взаємних прав та обов'язків з
їх подальшою реалізацією. Оскільки
вищезазначені договори були укладені
сторонами, скріплені печатками та
підписами, сторонами виконані
зобов'язання за цими договорами
(сплачені кошти, надані послуги), то
відповідно такі договори не можуть
бути визнані фіктивними. Отже,
відповідачем зроблено необґрунтований
висновок про нікчемність та
безтоварність укладених між позивачем
та його контрагентом угод.

Судом встановлено, що укладений між
позивачем та ТОВ «ЮГАС» договір не є
недійсним в силу вказівки на це в
законі, відсутні судові рішення про
визнання його недійсним, реальність
господарських операцій за цим
договором підтверджується первинними
документами в матеріалах справи.

Згідно п.5.2 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. №984, у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення необхідно: чітко
викласти зміст порушення з посиланням
на конкретні пункти і статті
законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів.

Відповідно до п.6 Порядку №984 факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

В акті перевірки позивача не
обґрунтовано згідно з вимогами
Порядку, в чому полягає порушення
позивачем п.44.1 ст. 44, п.138.2, ст.138, пп.139, 1.9
п. 139.1 ст. 139, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, 198,6 ст.198 ПК
України з посиланням на первинні або
інші документи бухгалтерського та
податкового обліку, тому цей акт
оцінюється судом за правилами ст.86 КАС
України як доказ, що не підтверджує
наявність такого порушення у зв'язку з
включенням ТОІ «І.З.Т.» до складу
податкового кредиту спірних суми ПДВ
та витрат до валових по господарським
операціям з ТОВ «ЮГАС».

Відповідно до ст.83 ПК України для
посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є
документи, визначені цим Кодексом;
податкова інформація; експертні
висновки; судові рішення; інші
матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.

Згідно п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Таким чином, висновок документальної
перевірки про непідтвердженність
господарських операцій позивача з ТОВ
«ЮГАС» первинними документами
обґрунтований даними додаткового
характеру, одержаними з матеріалів,
складених іншими податковими органами,
хоча висновки про встановлені
порушення податкового законодавства
не можуть бути обґрунтовані виключно
додатковою інформацією, одержаною не з
первинних документів ТОВ «І.З.Т.», а з
документів за результатами перевірки
інших платників податків. При
формуванні висновків акту перевірки
ТОВ «І.З.Т.» ДПІ в порушення вимог
Порядку №984 та ст.83 ПК України оперує
переважно чи повністю податковою
інформацією, яка не може бути єдиним
джерелом одержання даних для
формування висновків про порушення
платником, що перевіряється, вимог
податкового законодавства.

Як вбачається з Акту перевірки від
02.07.2014р., ДПІ вважає, що відсутність
пропусків на територію, яка має
спеціальний пропускний режим, осіб,
відповідальних за здійснення
господарських операцій, осіб, яким
передавалась товарна продукція, списки
залучених третіх осіб, тощо (стор.27 Акту
перевірки, т.1 а.с.34) свідчить про
безтоварність оформлених
документально послуг, доводить лише
оформлення операцій на папері, а не
реальний рух активів.

Такі твердження судом оцінюються як
припущення відповідача, що
спростовуються поданими ТОВ «І.З.Т.» у
повному обсязі первинними документами,
а також іншими доказами, що свідчать
про реальне надання послуг з
проведення товарної експертизи.

Жодний з цих документів, визначених в
Акті перевірки як такі, що не надані до
перевірки, не відноситься до первинних
документів бухгалтерського обліку у
розумінні норм ЗУ «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», при цьому на дефектність
наданих до перевірки первинних
документів ДПІ при оформленні
результатів перевірки не вказує.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Частиною 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України: з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області не довела суду
обґрунтованість висновків перевірки
та наявність встановлених законом
підстав для донарахування спірних сум
податку на додану вартість та податку
на прибуток.

Враховуючи необґрунтованість
висновків акту перевірки, суд дійшов до
висновку про протиправність
оскаржених податкових
повідомлень-рішень, що є підставою для
їх скасування і задоволення позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іллічівський
зерновий термінал" у повному обсязі.

Керуючись ст. 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Іллічівський зерновий термінал" до
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
форми «Р» від 18.07.2014 р., яким ТОВ
«Іллічівський зерновий термінал» (Код
) було донараховано податок
на прибуток приватних підприємств на
загальну суму 1.680.375,00 грн., з них - 1.120.250,00
грн. за основними платежем, 560.125,00 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями,
винесене Державною податковою
інспекцією у м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
форми «Р» від 18.07.2014 р., яким ТОВ
«Іллічівський зерновий термінал» (Код
) було донараховано податок
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) на
загальну суму 1.600.359,00 грн., з них - 1.066.905,00
грн. за основними платежем, 533.454,00 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями,
винесене Державною податковою
інспекцією у м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Стягнути з державного бюджету України
на корить ТОВ «Іллічівський зерновий
термінал» 487, 20 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
копійок) судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 14.10.2014р. у зв'язку із
перебуванням судді на лікарняному.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Іллічівський зерновий термінал" до
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
форми «Р» від 18.07.2014 р., яким ТОВ
«Іллічівський зерновий термінал» (Код
) було донараховано податок
на прибуток приватних підприємств на
загальну суму 1.680.375,00 грн., з них - 1.120.250,00
грн. за основними платежем, 560.125,00 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями,
винесене Державною податковою
інспекцією у м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
форми «Р» від 18.07.2014 р., яким ТОВ
«Іллічівський зерновий термінал» (Код
) було донараховано податок
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) на
загальну суму 1.600.359,00 грн., з них - 1.066.905,00
грн. за основними платежем, 533.454,00 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями,
винесене Державною податковою
інспекцією у м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Стягнути з державного бюджету України
на корить ТОВ «Іллічівський зерновий
термінал» 487, 20 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
копійок) судового збору.

14 жовтня 2014 року.