Справа № 2а-5429/10/1670
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 2а-5429/10/1670

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача-2 -
Мельницької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області, Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулась
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області про незаконними
дій щодо невиплати 10 місячних
посадових окладів при звільненні та
зобов'язання виплатити їх.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010 до
участі у справі в якості другого
відповідача залучено Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.12.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2012, у
задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31.07.2014 судові рішення судів
першої та апеляційної інстанції
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на безпідставність
невиплати їй при звільненні за пунктом
2 статті 40 Кодексу законів про працю
України у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді за
станом здоров'я, що перешкоджає
продовженню роботи, грошових коштів в
розмірі 10 місячних посадових окладів,
обов'язковість виплати яких
встановлено статтею 37 Закону України
"Про державну службу".

25.09.2014 до суду надійшла заява про
уточнення позовних вимог, в якій
позивач просить зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві нарахувати та
виплатити 10 місячних посадових окладів
згідно зі статтею 37 Закону України "Про
державну службу".

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, просила суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Головного управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області в судове засідання
не з'явився, звернувся до суду з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності.

Представник Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог. Вказувала про
розірвання трудового договору з
позивачем з ініціативи власника за
пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді за
станом здоров'я, що унеможливлює
виплату грошової допомоги у розмірі 10
місячних посадових окладів відповідно
до статті 37 Закону України "Про
державну службу", обов'язковою умовою
для виплати якої є звільнення
працівника у зв'язку з фактичним
виходом на пенсію.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача-2, дослідивши
подані сторонами документи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2003
року працювала головним
спеціалістом-юрисконсультом в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Полтави.

За наслідками тривалого
лікування захворювання ОСОБА_1 їй було
видано медичної установою листок
непрацездатності серії АБГ №305839.
Встановлено 1 групу інвалідності (а.с.37).

Відповідно до довідки
медико-соціальної експертної комісії
серії 7-66 ТЕ №0396782, ОСОБА_1 встановлено 1
групу інвалідності, зазначено, що
позивачка потребує стороннього
догляду (а.с.6).

Наказом УПФУ в Ленінському районі
м.Полтави від 15.02.2010 ОСОБА_1 звільнено з
посади головного
спеціаліста-юрисконсульта управління
Пенсійного фонду України 20.01.2010 в
зв'язку зі встановленням 1 групи
інвалідності, відповідно до пункту 2
статті 40 Кодексу законів про працю
України (а.с.36).

Після звільнення ОСОБА_1
зверталась до УПФУ в Ленінському
районі м.Полтави та Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області, просила виплатити
їй грошову допомогу відповідно до
статті 37 Закону України "Про державну
службу". Однак, відповідачами було
відмовило у виплаті грошової допомоги
в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 6 статті 37 Закону України
"Про державну службу" (в редакції,
чинній на дату звільнення позивача з
державної служби) пенсія по
інвалідності у розмірах, передбачених
частинами другою і п'ятою цієї статті,
призначається за наявності страхового
стажу, встановленого для призначення
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особам, визнаним
інвалідами I та II групи у період
перебування на державній службі, які
мають стаж державної служби не менше 10
років, а також особам з числа інвалідів
I та II групи незалежно від часу
встановлення їм інвалідності, які
мають не менше 10 років стажу державної
служби на посадах, віднесених до
категорії посад державних службовців,
якщо безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

Як встановлено судом, позивача
звільнено з державної служби 20.01.2010 на
підставі пункту 2 статті 40 Кодексу
законів про працю України в зв'язку з
встановленням І групи інвалідності, а
19.02.2010 їй призначено пенсію по І групі
інвалідності відповідно до частини 6
статті 37 Закону України "Про державну
службу" (а.с. 154).

Згідно з частиною 13 статті 37
Закону України "Про державну службу"
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

На підставі аналізу наведеної
правової норми суд дійшов висновку, що
виплата грошової допомоги пов'язується
з двома умовами: виходом на пенсію і
стажем державної служби не менш як 10
років. Жодних додаткових умов для
виплати грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
в частині 13 статті 37 Закону України "Про
державну службу" не встановлено.

Також слід відмітити, що частиною
13 статті 37 Закону України "Про державну
службу" не передбачено виключень або
обмежень щодо виплати грошової
допомоги у разі звільнення особи за
статтею 40 Кодексу законів про працю
України або будь-якою іншою.

Грошова допомога, передбачена
вказаним законодавчим положенням, має
разовий характер, право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку із
виходом на пенсію державного
службовця. Тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у пункті 2 частини 1
статті 40 Кодексу (зокрема, виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи),
не може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10
років.

Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією
Конституційного Суду України,
викладеною у рішенні від 26.11.2013 №
11-рп/2013.

Відповідно до пункту 4 статті 13
Закону України "Про Конституційний Суд
України" Конституційний Суд України
приймає рішення та дає висновки у
справах щодо офіційного тлумачення
Конституції та законів України.

Згідно зі статтею 69 цього Закону
рішення і висновки Конституційного
Суду України рівною мірою є
обов'язковими до виконання.

Судом встановлено, що при
звільненні з державної служби позивач
мала стаж державної служби 13 років 10
місяців 25 днів, тобто понад 10 років, та
після звільнення стала на облік в
Управлінні Пенсійного фонду України
Київського району в м.Полтаві як
пенсіонер по інвалідності. При цьому,
пенсію по інвалідності позивачу
призначено відповідно до частини 6
статті 37 Закону України "Про державну
службу".

Тобто, в даному випадку для
позивача настали юридичні факти,
необхідні для виплати грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до
частини 13 статті 37 Закону України "Про
державну службу".

На підставі викладеного, беручи до
уваги правову позицію Конституційного
Суду України, викладену в рішенні від
26.11.2013 №11-рп/2013, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у
розмірі десяти місячних посадових
окладів відповідно до частини 13 статті
37 Закону України "Про державну службу".

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві нарахувати та виплатити ОСОБА_1
грошову допомогу в розмірі 10 (десяти)
місячних посадових окладів на підставі
частини 13 статті 37 Закону України "Про
державну службу" (в редакції Закону
України "Про державну службу", що діяла
станом на час звільнення ОСОБА_1 з
державної служби).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 13
жовтня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава