Справа № 818/1033/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 р.Справа № 818/1033/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

представника позивача Бродського Д.А.

представника відповідача Потапенко
Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Сумської митниці Міндоходів на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. по
справі № 818/1033/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумифітофармація"

до Сумської митниці Міндоходів

про визнання незаконним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сумифітофармація"
(далі по тексту позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Сумської митниці Міндоходів (далі по
тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати незаконним та скасувати
рішення Сумської митниці від 28.03.2014
року № 805130000/2014/000021/2 про коригування
митної вартості товару.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сумифітофармація" до Сумської митниці
Міндоходів про визнання незаконним та
скасування рішення задоволено.

Скасовано рішення Сумської митниці від
28.03.2014 року № 805130000/2014/000021/2.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014 року
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
24.03.2011 року між ТОВ "Сумифітофармація"
(покупець) та "AL FANAR Co For Export & Import" Єгипет
(продавець) укладено контракт № 15/11
(а.с.11-13).

Предметом вказаного контракту, згідно
додаткової угоди від 13.02.2014 року № 23 є
товар, а саме: каркаде сабдаріфа квіти -
6120 кг, на загальну суму 10404,00 доларів
США, олива європейська листя - 2250 кг на
загальну суму 1350 доларів США, лимонна
трава - 1750 кг на загальну суму 2100
доларів США, аніс звичайний - 2350 кг на
загальну суму 3243 доларів США (а.с.14).

На виконання умов контракту позивачем
імпортовано на митну територію України
товар, для митного оформлення якого
позивачем було подано до Сумської
митниці митну декларацію від 27.03.2014
року № 805130000/2014/003162 (а.с.49-50).

Ціна товару в митній декларації
визначена:- каркаде сабдаріфа квіти -
10404,00 доларів США (за курсом 10,67);- олива
європейська листя - 1350,00 доларів США;-
аніс звичайний - 3243,00 доларів США;-
лимонна трава - 2100,00 доларів США.

До вказаної митної декларації
позивачем було додано: картку обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 27.05.2013 року № 805/2012/0000143; міжнародна
автомобільна накладна від 25.03.2014 року А
№ 000299; коносамент від 26.02.2014 року №
03, інвойс від 23.02.2014 року № 14-UKR-02;
додаткова угода від 13.02.2014 року № 23;
погодження від 13.02.2014 року № 24; контракт
від 24.03.2011 року № 15/11; інформацію про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 25.03.2014 року № 2730; інформацію
про позитивні результати здійснення
фітосанітарного контролю товару від
25.03.2014 року № 2730; інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару від
26.02.2014 року № 2761; сертифікат про
походження товару від 26.02.2014 року №
А0221164 та інші документи.

В ході митного оформлення товару
посадовою особою Сумської митниці
письмово витребувані документи для
визначення митної вартості товару
згідно ст. 53 Митного кодексу України
(а.с.53).

Додатково позивачем було подано
наступні документи: прайс-лист
виробника від 05.02.2014 року та цінову
калькуляцію виробника від 09.02.2014 року.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення товару документів,
посадовою особою митного поста
"Суми-центральний" прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 28.03.2014 року № 805130000/2014/000021/2, згідно
якого основний метод визначення
вартості товару не застосовувався,
оскільки використані декларантом
відомості не є об'єктивними та
достатньо підтвердженими
документально. Використано
другорядний метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів (а), оскільки наявна
інформація по операціях з ідентичними
товарами, які продаються на експорт в
України з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів та є максимально
наближеними до нього. Підстава для
визначення митної вартості: цінова
інформація ЄАІС Держмитслужби України:
митні декларації від 07.11.2013 №
805130000/2013/014166, від 02.09.2013 року №
805130000/2013/010925 та від 08.11.2013 року №
805130000/2013/014209 (а.с.33-34).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
протиправності оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1-3 ст.54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України,
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК
України).

Як вбачається з матеріалів справи, під
час проведення митного контролю,
одночасно з поданням митної
декларації, митному органу було подано
документи, які підтверджують митну
вартість товару (каркаде сабдаріфа
квіти, олива європейська(листя),
лимонна трава, аніс звичайний),
зазначені в митній декларації, а саме:
картку обліку особи, яка здійснює
операції з товарами від 27.05.2013 року №
805/2012/0000143; міжнародна автомобільна
накладна від 25.03.2014 року А № 000299;
коносамент від 26.02.2014 року № 03,
інвойс від 23.02.2014 року № 14-UKR-02;
додаткова угода від 13.02.2014 року № 23;
погодження від 13.02.2014 року № 24; контракт
від 24.03.2011 року № 15/11; інформацію про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 25.03.2014 року № 2730; інформацію
про позитивні результати здійснення
фітосанітарного контролю товару від
25.03.2014 року № 2730; інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару від
26.02.2014 року № 2761; сертифікат про
походження товару від 26.02.2014 року №
А0221164 та інші документи.

Згідно митної декларації від 27.03.2014
року № 805130000/2014/003162 вищевказана
вартість кожного виду товару повністю
співпадає з ціною товару, вказану як у
додатковій угоді від 13.02.2014 року № 23 до
контракту від 24.03.2011 року № 15/11 так і у
рахунку-фактурі (інвойсі) від 23.02.2014
року № 14-UKR-02.

Отже, позивачем було надано
відповідачу усі документи, що
підтверджують заявлену митну вартість.

Відповідач обґрунтовує висновки про
неправильність митної вартості
зазначеної позивачем не наданням
останнім всіх документів на
підтвердження числового значення
складових митної вартості товарів.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками відповідача,
виходячи з наступного.

Як вбачається з митної декларації
(а.с.51-54) відповідачем у відповідності
до ч.ч.3,4 ст. 53 Митного кодексу України у
позивача було витребувано перелік
документів, необхідних, на думку
митного органу, для підтвердження
митної вартості товарів.

Згідно з п.2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України, митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо
орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) додаткові документи.

Таким чином, підставою для відмови у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом митною вартістю
та витребування додаткових документів
може бути лише наявність у митного
органу обґрунтованих сумнівів щодо
наданих декларантом документів, а саме
наявність в них розбіжностей, ознак
підробки, відсутність всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, а
також існування взаємозв"язку між
продавцем і покупцем, що вплинув на
заявлену декларантом митну вартість.

Між тим, ні в апеляційній скарзі, ні в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник митного органу
не зміг назвати, в яких документах,
наданих позивачем для підтвердження
числових значень складових заявленої
митної вартості товару при його
митному оформленні, містилися
розбіжності, були наявні ознаки
підробки або які відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товару в
документах були відсутні, а також не
обґрунтував підстави з яких відповідач
дійшов висновку про наявність
існуючого взаємозв'язку між продавцем
і покупцем та його вплив на заявлену
декларантом митну вартість.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Між тим, відповідачем не виконано
обов'язок покладений приписами
вказаної статті та не доведено, що
декларантом позивача заявлені неповні,
необ'єктивні та непідтверджені
документально відомості про митну
вартість товару.

Отже, в ході розгляду справи судом
апеляційної інстанції не встановлено
обставин, що свідчать про наявність
обґрунтованих підстав вважати, що
позивачем заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів.

Таким чином, Сумською митницею, з
урахуванням приписів ст.ст. 53-55 Митного
кодексу України, було неправомірно
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 28.03.2014 року
№ 805130000/2014/000021/2.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про визнання протиправним і
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. по
справі № 818/1033/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Шевцова Н.В. Мінаєва О.М. Повний текст
ухвали виготовлений 08.09.2014 р.