Справа № 521/15011/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 521/15011/13-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мазун І.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Шеметенко Л.П.

за участю секретаря судового засідання
- Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Одеської міської ради про
визнання протиправними дій та
бездіяльності щодо не виконання
судового рішення, стягнення коштів на
відшкодування збитків та у
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2013 року ОСОБА_1
звернувся до Малиновського районного
суду м. Одеси з адміністративним
позовом до Одеської міської ради, в
якому просив суд:

- визнати протиправними дії та
бездіяльність відповідача щодо не
виконання судового рішення

- стягнути на відшкодування
збитків (вартості не отриманих
земельних ділянок та упущеної вигоди)
всього 109 044 000 грн.

- стягнути у відшкодування
моральної шкоди 55 920 000 грн.

Постановою від 03 лютого 2014 року,
ухваленою у відкритому судовому
засіданні, Малиновський районний суд м.
Одеси частково задовольнив
адміністративний позов:

- визнав протиправною
бездіяльність Одеської міської ради
по невиконанню постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25 червня 2009 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Одеської міської ради, Управління
земельних ресурсів Одеської міської
ради про визнання незаконною відмови у
виділені земельних ділянок,
зобов'язання виділити земельні ділянки
та стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись з постановою суду
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржену постанову
в частині,в якій відмовлено у
задоволення позовних вимог про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, та в цій частині ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги про стягнення коштів на
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права.

Одеська міська рада письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надала.

Ухвалюючи постанову про часткове
задоволення адміністративного позову
суд першої, встановив, що відповідно до
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2009
року позивач ОСОБА_1 02.11.2005р. та 24.02.2006р.
звертався до Одеської міської ради з
заявами про надання йому земельних
ділянок на підставі ст. 14 Конституції
України та ст. ст. 116, 118, 121 Земельного
кодексу України.

Листами начальника Одеського міського
управління земельних ресурсів від 23.04.
2007р. та від 24.05.2007р. ОСОБА_1 повідомлено,
що на момент звернення із заявами,
враховуючи дефіцит міських земель, до
закінчення робіт з їх інвентаризації,
що здійснюється за рішенням
міськвиконкому, відсутня можливість
визначити вільні земельні ділянки для
перспективного їх освоєння під
індивідуальну житлову, дачну або
гаражну забудову відповідно до
генерального плану розвитку м. Одеси.
Також позивачу рекомендовано у
відповідності до ст. 118 Земельного
кодексу України звернутися з
клопотанням до відповідних сільських,
селищних або районних рад, де ведеться
відведення земельних ділянок під
індивідуальну забудову.

У липні 2007р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Одеської міської ради,
Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради про визнання
незаконною відмови у виділенні
земельних ділянок та зобов'язання
виділити земельні ділянки.

05 червня 2008 року постановою
Малиновського районного суду м. Одеси в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

При розгляді Одеським апеляційним
адміністративним судом справи 25 червня
2009 року за участю представника
Одеської міської ради - ОСОБА_2,
постановою апеляційного суду
скасована постанова Малиновського
районного суду м. Одеси від 16.10.2007 року
та ухвалена нова постанова, якою
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_1, зокрема зобов'язано Одеську
міську раду вчинити дії по розгляду, в
порядку ст. 118 ЗК України, заяви ОСОБА_1,
а в задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Зазначена постанова
апеляційного суду в касаційному
порядку не оскаржена та набрала
законної сили.

Також суд першої інстанції встановив,
що 22.07.2013р. позивач звернувся з
письмовою заявою до Одеської міської
ради та просив виконати постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2009р., але
листом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради від
12.08.2013р. ОСОБА_1 відмовлено у виконанні
вказаної постанови суду через
відсутність правових підстав, з
посиланням на сплив терміну
примусового виконання.

Відповідно до положень ст. ст. 14, 55 , ч. 5
ст. 124 Конституції України, п. «б» ч. 1 ст.
12, 118 ЗК України, ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування», ст. ст. 14,
255, ч. 2 ст. 257 КАС України, за відсутності
належних та допустимих доказів
виконання судового рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість вимог про визнання
протиправною бездіяльність Одеської
міської ради щодо не виконання
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2009
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради, Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради про визнання
незаконною відмови у виділені
земельних ділянок, зобов'язання
виділити земельні ділянки та стягнення
моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про відшкодування збитків,
відшкодування моральної шкоду, суд
першої інстанції встановив, що
адміністративний позов в цій частині,
за відсутності належних та допустимих
доказів, не ґрунтується на вимогах
чинного законодавства, зокрема ст. 22,
ст. 23 ЦК України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
апелянта, розглянувши та обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга може бути
задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2009
року по справі № 22а-4856/2008 (І інстанція №
2-а-252/08), яка набрала законної сили 25
червня 2009 року та в касаційному порядку
не оскаржена, частково задоволений
адміністративний позов ОСОБА_1 та
зобов'язано Одеську міську раду
вчинити дії по розгляду в порядку ст. 118
Земельного кодексу України заяви
ОСОБА_1 (а.с. 5-6). Зазначена обставина
сторонами по справі не оспорюється.

Також сторонами по справі не
оспорюється і той факт, що постанова
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2009
року по справі № 22а-4856/2008 ні в
добровільному, ні в примусовому
порядку не виконана Одеською міською
радою.

Не виконання судового рішення
послугувало підставою для звернення 11
вересня 2013 року ОСОБА_1 до суду з
адміністративним позовом, в якому
позивач просив визнати протиправними
дії та бездіяльність Одеської міської
щодо не виконання постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25 червня 2009 року по справі №
22а-4856/2008, та стягнути кошти у
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди.

Апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
протиправності бездіяльності Одеської
міської ради в частині не виконання
судового рішення. Проте висновки суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для задоволення
адміністративного суду не
відповідають вимогам процесуального
права, оскільки на час звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом нормами КАС України
передбачений окремий порядок визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем не
на користь якого ухвалена постанова.

Так частина 9 ст. 267 КАС України
встановлює право особи-позивача, на
користь якої ухвалено постанову суду,
подати до суду першої інстанції заяву
про визнання протиправними рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду. При цьому ст. 267
КАС України визначені вимоги до такої
заяви, порядок подання і розгляду такої
заяви, та у разі наявності підстав для
задоволення заяви - заходи реагування
щодо невиконання судового рішення,
зокрема застосування штрафних санкції.

Таким чином, ОСОБА_1 обрав
неналежний спосіб захисту свого права,
а апеляційний суд в силу вимог ч. 4 ст. 195
КАС України не може розглядати вимоги,
що не були заявлені в суді першої
інстанції, внаслідок чого у
задоволенні адміністративного позову
має бути відмовлено в повному обсязі
саме з підстав обрання позивачем
неналежного способу захисту
порушеного права.

Враховуючи викладене,
апеляційний суд дійшов висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, це є підставою для
скасування оскарженої постанови та
ухвалення нової постанови про відмову
у задоволенні адміністративного
позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст.
197, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254,
ст. 267 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити в повному обсязі у
задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської
міської ради про визнання
протиправними дій та бездіяльності
щодо не виконання судового рішення,
стягнення коштів на відшкодування
збитків та у відшкодування моральної
шкоди.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
складений 30 вересня 2014 року.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко