Справа № 2305/1166/12 (2а/2305/108/12)
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/52205/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від
22 жовтня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 4 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про зобов'язання відповідача
провести перерахунок пенсії і доплат,

в с т а
н о в и л а :

У липні 2012 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області. Просив визнати протиправними
дії відповідача щодо відмови в
перерахунку призначеної пенсії згідно
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 22 жовтня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від
4 жовтня 2013 року, відмовлено у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування оскаржуваних судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового судового рішення
про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Статтею 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком. Виплата
додаткової пенсії відповідно до статті
53 зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Статтею 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною четвертою зазначеної статті
визначено, що в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є постраждалим
від наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС І категорії, та є інвалідом ІІ
групи, перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області і отримує пенсію відповідно до
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Постановою
Звенигородського районного суду
Черкаської області у справі № 2-а-437/2010
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області здійснити
ОСОБА_4 перерахунок та виплатити пенсію
у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров"ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
1 червня 2010 року по 22 грудня 2010 року.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» норми i
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус i
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових pecypciв Державного бюджету
України та бюджету Пенсійного фонду
України на 2012 piк. Отже, визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних
вимог закону постановою Кабінету
Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 було визначено
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, коли відповідач
виплачує позивачу пенсію відповідно до
вимог ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
постанови Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету» від
23 листопада 2011 року № 745, то суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
правомірності дій відповідача, який є
суб'єктом управлінських функцій і
повинен при здійсненні своїх
повноважень керуватися Законом, а в
даному випадку вищенаведеними
Законами та нормативно-правовими
актами при нарахуванні та виплаті
пенсії.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів. Тому колегія суддів, перевіривши
у межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 22 жовтня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк