Справа № 818/1959/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 р.
Справа №818/1959/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представників позивача - Сердюк А.Л.,
Петрова Л.П.,

представників відповідача - Борозенець
Д.С., Сітало О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу № 818/1959/14 за
позовом Недригайлівської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини до Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції,
Державної фінансової інспекції в
Сумській області про визнання
протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, Недригайлівська районна
державна лікарня ветеринарної
медицини (далі - Лікарня ветмедицини),
звернувся до суду з позовною заявою до
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції, (далі -
відповідач 1, Роменська ОДФІ), Державної
фінансової інспекції в Сумській
області (далі - відповідач 2, ДФІ у
Сумській області), в якій просить
визнати протиправними та скасувати
підпункти 2.10, 2.11, 2.13, 2.14 пункту 2
листа-вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
11.07.2014 року № 104-14/1109 "Про усунення
виявлених ревізією порушень".

Свої вимоги мотивує тим, що Роменською
ОДФІ проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Лікарні ветмедицини за період з 01.01.2011
року по 28.02.2014 року. За результатами
ревізії відповідачем 1 складено вимогу
від 11.07.2014 року № 104-14/1109, підпунктом 2.10
п. 2 якої позивача зобов'язано
відшкодувати 3944,85 грн. зайво списаних
коштів з осіб, які протягом 2011-2012 років
підписували акти на списання вакцини
антирабічної пероральної для
імунізації диких м'ясоїдних тварин
"Броварабіс". Вказане обґрунтовано тим,
що площа, яка підлягала обробці, була
завищена, що призвело до зайвого
списання витрат на вакцину. Позивач не
погоджується із вказаним порушенням,
оскільки вакцинація диких м'ясоїдних
тварин проводилась відповідно до
наказів Державного комітету
ветеринарної медицини України,
управління ветеринарної медицини в
Сумській області відповідно до плану
протиепізоотичних заходів. Вакцинація
проводилась на території району із
розрахунку 15-20 доз на 1 кв. км. Площа
угідь, що підлягали обробці,
розрахована згідно даних Державного
земельного кадастру.

Підпунктом 2.11 п. 2 вимоги позивача
зобов'язано прийняти до відома факт
застосування фінансової санкції у
вигляді зменшення бюджетних
асигнувань за КПКВ 2802030 на суму 73816,67
грн. та в подальшому не допускати
аналогічних порушень. Позивач не
погоджується із викладеним, оскільки
бюджетні кошти Лікарнею ветмедицини
використовувались виключно за
цільовим призначенням у відповідності
до паспортів бюджетних програм.

Підпунктом 2.13 п. 2 вимоги позивача
зобов'язано перерахувати до Державного
бюджету кошти в сумі 13225,20 грн. як плату
за надання адміністративних послуг,
оскільки в період з 06.09.2011 року по 31.12.2011
року при наданні адміністративних
послуг кошти зараховувались до власних
надходжень Лікарні ветмедицини, а не до
державного бюджету. Позивач не
погоджується із таким висновком
Роменської ОДФІ, оскільки Тимчасовим
порядком не визначено обов'язку
бюджетних установ перераховувати
одержану ними плату з надання
адміністративних послуг до
спеціального фонду державного бюджету.

Підпунктом 2.14 п. 2 вимоги позивача
зобов'язано повернути кошти в сумі 28731,95
грн. на рахунок Лікарні, оскільки ним
проведено видатки із спеціального
фонду кошторису на цілі, не пов'язані з
діяльністю установи, а саме
акумулювання до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України, чим порушено п. 2.1 Порядку
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України. Позивач
не погоджується із такими висновками
відповідача, оскільки вони є
помилковими в частині визначення
період часу, за яких розраховане
акумулювання кошів.

Відповідач, ДФІ у Сумській області,
проти позовних вимог заперечував. Щодо
позовних вимог про скасування
підпункту 2.10 п. 2 листа-вимоги від 11.07.2014
року № 104-14/1109 зазначив, що позивачем
невірно розраховано площу, яка
підлягає обробці вакциною. Позивачем
використано дані Недригайлівської
районної організації УТМР, а не відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі. Згідно підпункту 2.11 п. 2
листа-вимоги, відповідачем зазначено,
що Паспортом КПКВ 2802030 на 2012 рік
передбачено забезпечення діяльності
бюджетних установ, а проведення
протиепізоотичних заходів, якими є
послуги із розкидання вакцини проти
сказу диких м'ясоїдних тварин, не
передбачено, що призвело до
нецільового використання позивачем
бюджетних коштів. Щодо підпункту 2.13 п. 2
листа-вимоги, відповідач зазначив, що
результатами проведеної ревізії
Лікарні ветмедицини встановлено, що
відповідно до ч. 32 ст. 4 Закону України
"Про державний бюджет на 2011 рік" плата
за адміністративні послуги вноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету у частині
доходів. Тому доходи, отримані у
вигляді плати за адміністративні
послуги, позивач був зобов'язаний
перераховувати до Державного бюджету
України. Також, ревізією встановлено
(підпункт 2.14 п. 2 листа-вимоги)
перерахування позивачем в 2012 році до
Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України коштів
на цілі, не пов'язані з діяльністю
установи, а саме на акумулювання
коштів. При проведенні ревізії
показники щодо можливості
акумулювання коштів розраховано
виходячи з підсумків роботи за повний
бюджетний рік.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просили суд їх
задовольнити.

Представники позивачів проти позовних
вимог заперечували, просили суд
відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає позовні такими, що підлягають
частковому задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до п.
2.12 Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на І квартал 2014 року,
завідувачем сектору інспектування в
Недригайлівському районі Роменської
ОДФІ Біловою О.М. проведено ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Недригайлівської лікарні ветмедицини
за період з 01.01.2011 по 28.02.2014 року, за
результатами якої складено акт від
06.06.2014 року № 104-21/73 (а.с.30-60 т. 1).

В зв'язку з виявленими порушеннями, за
результатами ревізії Роменською ОДФІ
складено лист-вимогу від 11.07.2014 року №
104-14/1109 "Про усунення виявлених ревізією
порушень" (а.с.18-24 т. 1).

Підпунктом 2.10 п. 2 вказаної вимоги
встановлено порушення позивачем п. 7 ст.
8, п. 1, 5 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та п. 2.14 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку.
Позивача зобов'язано відшкодувати 3944,85
грн. зайво списаних коштів з осіб, які
протягом 2011-2013 років підписували акти
на списання вакцини антирабічної
пероральної для імунізації диких
м'ясоїдних тварин "Броварабіс", шляхом
стягнення з них коштів в сумі 3944,85 грн.
на реєстраційний рахунок ветлікарні
або безпосередньо до каси. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних у зайво
перерахованих коштах у порядку та
розмірах встановленому ст. 130, 133, 136
Кодексу законів про працю України.

Підпунктом 2.11 п. 2 вимоги встановлено
порушення позивачем ч. 4, 30 ст. 2, ч. 8 ст. 7,
ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, ч.
ч. 6, 8 Паспорта бюджетної програми на 2011
рік за КПКВ 2802030 "Організація і
регулювання діяльності установ в
системі ветеринарної медицини", ч. ч. 6, 8
Паспорта бюджетної програми на 2012 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України". Лікарню ветмедицини
зобов'язано прийняти до відома факт
застосування фінансової санкції у
вигляді зменшення бюджетних
асигнувань за КПКВ 2802030 на суму 73816,67
грн. та в подальшому не допускати
аналогічних порушень.

Підпунктом 2.13 п. 2 вимоги встановлено
порушення позивачем ч. 32 ст. 4 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік". Лікарню ветмедицини
зобов'язано перерахувати до Державного
бюджету кошти в сумі 13225,20 грн. як плату
за надання адміністративних послуг.

Підпунктом 2.14 п. 2 вимоги встановлено
порушення Лікарнею ветмедицини вимог
п. 2.1 Порядку акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України. Позивача зобов'язано
повернути кошти в сумі 28731,95 грн. на
рахунок Лікарні, в іншому випадку
стягнути з осіб, винних у зайво
перерахованих коштах у порядку та
розмірах встановленому ст. 133-136 Кодексу
законів про працю України.

Аналізуючи вищевказані вимоги
фінансової інспекції, викладені в
підпунктах 2.10, 2.11, 2.13 та 2.14 вимоги
Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року №
104-14/1109, на предмет обґрунтованості, суд
виходить із наступного.

На підставі плану протиепізоотичних
заходів у Недригайлівському районі,
позивач звертався двічі на рік,
протягом 2011-2013 років, до Головного
управління ветмедицини в Сумській
області з листами про потребу у вакцині
проти сказу, із розрахунку необхідної
кількості доз на площу території їх
розкидання (а.с.90-95).

Розрахунок кількості вакцини,
запланованої до розкидання на
території Недригайлівського району,
здійснювався позивачем, виходячи із
площі угідь, які підлягали обробці,
розрахованої на підставі даних
Державного земельного кадастру.

Інформація з Державного земельного
кадастру щодо площі Недригайлівського
району була надана позивачу відділом
Держкомзему у недригайлівському
районі листами від 28.04.2011 року № 2424, від
19.10.2011 року № 3401, від 19.03.2012 року № 1968,
від 14.09.2012 року № 3872, від 16.04.2013 року № 2184
та від 10.10.2013 року № 3005 (а.с.84-89).

На підставі вказаної інформації
позивачем визначена необхідна
кількість доз на площу, що підлягає
обробці, розрахована відповідно до
Методичних рекомендацій по плануванню,
організації та проведенні пероральної
імунізації диких м'ясоїдних проти
сказу (т. 1 а.с. 96-102).

Відповідно до п. 2.2.2.2 Методичних
рекомендацій, обробці підлягає площа
району незалежно від того, є вона
мисливським угіддям чи ні.

При цьому, при проведенні ревізії,
відповідачем розрахована площа до
обробітку виходячи з площі виключно
мисливських угідь району, згідно
довідки Українського товариства
мисливців та рибалок, що випливає зі
змісту акту ревізії. Крім того, така
площа розрахована як різниця між
мисливськими угіддями та територією
під водою та болотами всього району.

Натомість площа, що підлягала обробці ,
була вірно обрахована позивачем на
підставі інформації відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі і становить 889,6 кв. км, як і було
визначено позивачем при розрахунку
необхідної кількості вакцини
"Броварабіс".

Таким чином, суд вважає підпункт 2.11 п. 2
вимоги Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року
№ 104-14/1109 протиправним, а позовні вимоги
в частині його скасування
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо порушення, викладеного в
підпункті 2.14 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 11.07.2014 року № 104-14/1109, суд зазначає
наступне.

Пунктом 2.1 Порядку акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України (далі - Порядок), затвердженого
Наказом Державного комітету
ветеринарної медицини України від
10.11.2010 року № 487, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 10.12.2010
року за № 1242/18537, встановлено, що
бюджетні установи ветеринарної
медицини перераховують Комітету кошти
з урахуванням забезпеченості коштами,
що визначені законом про Державний
бюджет України на відповідний рік, які
отримані понад кошторисні призначення
за підсумками виконання основних
функцій цих установ.

На виконання п. 2.2 Порядку, кошти
перераховуються не пізніше 10 числа
першого місяця, що настає за звітним
кварталом, на підставі наказу Комітету.
Тобто, вказана норма визначає обов'язок
перерахування коштів на утримання
вищестоящої організації за підсумками
кварталу, а не року, як зазначає
відповідач, на підставі відповідного
наказу.

Отже акумулюванню підлягають кошти, що
становлять різницю між сумою отриманих
коштів від надання платних послуг та
сумою запланованих коштів, при цьому
така сума коштів визначається за
наслідками звітного кварталу та за
наявності наказу Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України.

В ході судового розгляду встановлено,
що кошти на акумулювання за 2011 рік в
сумі 20000,00 грн. були перераховані
позивачем в лютому 2012 року згідно
платіжного доручення від 03.02.2012 року № 1
(а.с.120 т. 2). В зв'язку з цим відповідач
помилково визначив вказані кошти як
акумулювання за 2012 рік.

В 2012 році на підставі наказу Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України, позивачем перераховано коштів
на акумулювання в обсягах - 75 % від
запланованих надходжень за 9 місяців 2012
року та 100 % за 2012 рік.

Платіжними дорученнями від 14.11.2012 року
№ 6 (на суму 50000,00 грн.) та від16.11.2012 року
№ 7 (на суму 30000,00 грн.) позивачем
перераховано до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України кошти в загальному розмірі
80000,00 грн. (а.с.121-122 т. 2).

Таким чином, висновки про зайве
перерахування коштів на утримання
вищестоящої організації в сумі 28731,95
грн., є безпідставними та
необґрунтованими, оскільки розрахунок
необхідної для перерахування суми
коштів відповідач проводив виходячи з
підсумків роботи позивача за повний
бюджетний рік, а не виходячи з
підсумків роботи за квартал, як того
вимагають зазначені вище норми.

Крім того, при проведенні розрахунку
розміру коштів, що підлягали
акумулюванню, посадовими особами ДФІ
не були взяті до уваги показники
залишків коштів на початок звітнього
року, які фактично не можуть вважатися
надходженнями поточного року. Дана
обставина підтверджується звітами про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за 2011 - 2013
роки (т. 2 а.с. 132-140).

Таким чином, суд вважає підпункт 2.14 п. 2
вимоги Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року
№ 104-14/1109 протиправним та таким, що не
відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов в частині
скасування цього пункту є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо порушення, викладеного в
підпункті 2.11 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 11.07.2014 року № 104-14/1109, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено під час ревізії,
позивач оплатив авіаційні послуги по
розкладці вакцини проти сказу диких
тварин за рахунок коштів, передбачених
Паспортом бюджетної програми на 2011 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186 (а.с.с115-117 т. 1), а також
за рахунок коштів, передбачених
Паспортом бюджетної програми на 2012 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211 (а.с.121-124 т. 1).

Відповідно до п. 4, 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного
кодексу України, бюджетною програмою є
сукупність заходів, спрямованих на
досягнення єдиної мети, завдань та
очікуваного результату, визначення та
реалізацію яких здійснює розпорядник
бюджетних коштів відповідно до
покладених на нього функцій.
Кошторисом є основний плановий
фінансовий документ бюджетної
установи, яким на бюджетний період
встановлюються повноваження щодо
отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу
України закріплений принцип цільового
використання бюджетних коштів, згідно
якого бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями та бюджетними
асигнуваннями.

Згідно ст. 119 Бюджетного кодексу
України, нецільовим використанням
бюджетних коштів є їх витрачання на
цілі, що не відповідають: бюджетним
призначенням, встановленим законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет); напрямам
використання бюджетних коштів,
визначеним у паспорті бюджетної
програми (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі) або в порядку
використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

У відповідності з п. 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186, метою бюджетної
програми є здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Завданням програми є проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, у тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів, зокрема визначено: проведення
лабораторно-діагностичних та
лікувальних робіт;
ветеринарно-санітарний контроль та
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

Так само, пунктами 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211, метою бюджетної програми є
реалізація державної політики у галузі
ветеринарної медицини, сферах
карантину та захисту рослин, охорони
прав на сорти рослин.

Завданням програми є, зокрема,
здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Напрямами використання бюджетних
коштів, окрім іншого, визначено
проведення лабораторно-діагностичних
та лікувальних робіт бюджетними
установами, що належать до сфери
управління Держветфітослужби та
ветеринарно-санітарний контроль і
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

При цьому, відповідно до п. 1 Додатку № 1
Переліку протиепізоотичних,
лікувальних,
лабораторно-діагностичних,
радіологічних та інших
ветеринарно-санітарних заходів, що
проводяться органами державної,
ветеринарної медицини за рахунок
коштів державного бюджету,
республіканського бюджету АР Крим і
місцевих бюджетів до постанови
Кабінету Міністрів України від 15.08.1992
року № 478, запобігання та ліквідація
інфекційних і паразитарних
захворювань сільськогосподарських,
домашніх, зоопаркових, лабораторних та
інших представників фауни, до яких
відноситься сказ, є протиепізоотичними
заходами.

Крім того, варто зауважити, що з
системного аналізу мети, завдань та
напрамів використання бюджетних
коштів за КПКВ 2802030 слідує, що кошти
передбачені зазаначеною вище
програмою передбачені для здійснення
контролю під час експорту, імпорту і
транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду, зокрема на державному кордоні
та на транспорті.

Отже, паспортами бюджетної програми на
2011 рік за КПКВ 2802030 та на 2012 рік за КПКВ
2802030 проведення протиепізоотичних
заходів, якими є послуги із розкидання
вакцини проти сказу диких м'ясоїдних
тварин, не передбачено.

Натомість, пунктами 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802020 "Протиепізоотичні заходи та участь
у Міжнародному епізоотичному бюро",
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 23.03.2011 року № 87/396 (а.с.118-120
т. 1) передбачено, що метою бюджетної
програми є охорона території України
від проникнення хвороб тварин з
території інших держав або карантинних
зон, захист тварин та населення від
збудників та хвороб тварин шляхом
здійснення профілактичних,
діагностичних та лікувальних заходів.

Завданням програми є, зокрема,
проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, в тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів є протиепізоотичні заходи,
забезпечення медикаментами, виконання
ветеринарно-санітарних заходів,
проведення карантинних та
ветеринарно-санітарних робіт
підрозділами ветеринарної міліції,
сплата членських внесків в Міжнародне
епізоотне бюро.

Аналогічна програма за КПКВ 2802020
"Протиепізоотичні заходи та участь у
Міжнародному епізоотичному бюро"
затверджена наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 17.02.2012 року № 63/211 на 2012 рік
(а.с.125-127 т. 1).

Отже, позивачем допущено порушення ч. 4,
30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України, пунктів 6, 8 Паспортів
бюджетних програм на 2011 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі ветеринарної
медицини" та 2012 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", що виявилось в оплаті послуг
по розкладці вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин і призвело до
нецільового використання бюджетних
коштів в загальному розмірі 73816,67 грн., в
тому числі 47316,67 грн. в 2011 році та 26500,00
грн. в 2012 році.

Таким чином, позовні вимоги в частині
скасування підпункту 2.11 п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року № 104-14/1109
задоволенню не підлягають.

Щодо порушення, викладеного в
підпункті 2.13 п. 2 вимоги Роменської ОДФІ
від 11.07.2014 року № 104-14/1109, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу
України, бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду
майна бюджетних установ; підгрупа 4 -
надходження бюджетних установ від
реалізації в установленому порядку
майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - благодійні
внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 -
кошти, що отримують бюджетні установи
від підприємств, організацій, фізичних
осіб та від інших бюджетних установ для
виконання цільових заходів.

Тобто, вказані норми не передбачають
віднесення до власних надходжень
бюджетних установ адміністративних
послуг.

Водночас, відповідно до Переліку
платних адміністративних послуг, які
надаються Державною ветеринарною і
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, ї розміру плати за їх
надання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.06.2011
року № 641, плата за видачу ветеринарних
свідоцтв та довідок належить до
адміністративних послуг, діяльність по
видачі яких входить до функціональних
повноважень цих установ.

Частиною 32 ст. 4 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
встановлено, що плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України у
частині доходів.

Зі змісту вказаних норм, суд робить
висновок, що плата за надані
адміністративні послуги є доходами
Державного бюджету України, а не
власними надходженнями бюджетної
установи, уповноваженої їх надавати.

На виконання п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
надання платних адміністративних
послуг" від 05.01.2011 року № 33 ,
Міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади повинні забезпечити
до 1 березня 2011 року відкриття
підприємствами, установами та
організаціями, що належать до сфери їх
управління рахунків в органах
Державної казначейської служби для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг.

Крім того, листом від 25.02.2011 року №
17-04/570-3011 Державне казначейство України
повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2011
рік у частині доходів. Плата за надання
таких послуг справляється у розмірах
та порядку, визначених законодавчими
актами України, а в разі якщо це не
передбачено законодавчими актами
України, - актами Кабінету Міністрів
України.

Для зарахування надходжень з кодом
класифікації доходів бюджету 24020000
"Плата за адміністративні послуги"
(наказ Міністерства фінансів України
від 14.01.2011 року № 11 "Про бюджетну
класифікацію") в органах Державного
казначейства України відкриті в
розрізі територій рахунки за
балансовим рахунком 3121, символ
звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування
доходів та інших надходжень державного
бюджету, регламентований наказом
Державного казначейства України від
19.12.2000 року № 131, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24.01.2001
року за № 67/5258.

Пунктом 34 ст. 14 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
визначено, що кошти, отримані до
спеціального фонду державного бюджету
України згідно із пунктом 32 ст. 4,
спрямовуються на видатки головних
розпорядників коштів державного
бюджету, пов'язані з наданням
адміністративних послуг.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, Лікарня ветмедицини
не є головним розпорядником коштів
державного бюджету та рахунок для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг за кодом 24020000
"Плата за адміністративні послуги" нею
відкрито не було.

Таким чином, позовні вимоги в частині
скасування підпункту 2.13 п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 11.07.2014 року № 104-14/1109
є необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Відтак, з Державного бюджету України на
користь Недригайлівської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини підлягають відшкодуванню
витрати зі сплати судового збору
пропорційно задоволеним позовним
вимогам, в сумі 36,54 коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов
Недригайлівської районної державної
лікарні ветеринарної медицини до
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції, Державної
фінансової інспекції в Сумській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати п.
2.10; 2.14 листа-вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції "Про усунення виявлених
ревізією порушень" від 11.07.2014 року №
104-14/1109.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Недригайлівської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини витрати зі сплати судового
збору пропорційно задоволеним
позовним вимогам в сумі 36,54 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та
підписано 06.10.2014 року.

Суддя (підпис)
В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов