Справа № 809/3287/14
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
відкритті провадження
справа № 809/3287/14
Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Чуприна О.В.,
перевіривши матеріали позову
приватного заготівельного
виробничо-комерційного підприємства
''Еліта'' до Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Управління державної казначейської
служби Святошинського району у місті
Києві, про стягнення коштів в загальній
сумі 232 071,84 гривень на відшкодування
шкоди, завданими незаконними діями і
14.10.2014 року приватне заготівельне
виробничо-комерційне підприємство
''Еліта'' (надалі по тексту також -
позивач, ПЗВКП ''Еліта'') звернулося до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві (надалі по тексту також -
відповідач, ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві), третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Управління державної казначейської
служби Святошинського району у місті
Києві, про стягнення коштів в загальній
сумі 232 071,84 гривень на
відшкодування шкоди, завданими
незаконними діями і бездіяльністю.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві в
порушення вимог статей 6, 7, 11, 13, 30, 40
Закону України ''Про виконавче
провадження'' за наказом
Господарського суду
Івано-Франківської області №1370 від
30.04.2010 року про стягнення на користь
позивача із двох боржників в
солідарному порядку 182 160,00 гривень, не
дотримуючись 6-ти місяців з дня
відкриття виконавчого провадження,
впродовж більше 3 років не вжив всіх
передбачених вказаним Законом заходів
для забезпечення примусового
виконання рішення, не провів
необхідних виконавчих дії, в тому числі
щодо встановлення, арешту і розшуку
рухомого та нерухомого майна боржника.
Факт незаконних дій і бездіяльності
державного виконавця, на переконання
позивача, підтверджено двома ухвалами
Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.11.2013
року і 31.07.2014 року, якими
скасовано постанови відповідача про
повернення виконавчого документа
стягувану з підстав відсутності у
боржника майна, на яке може бути
звернуто стягнення і здійснені
державним виконавцем заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультативними. В силу вимог
статті 11 Закону України ''Про виконавче
провадження'', статей 13, 55, 56 Конституції
України позивач вважає, що такою
незаконною бездіяльністю і діями
відповідача підприємству заподіяно
шкоду на суму не стягнутої державним
виконавцем із боржників коштів 182 160,00
гривень, а також 49 911,84 гривень
інфляційних втрат. Вважає, що така
шкода в загальній сумі 232 071,84 гривень
має бути відшкодована за рахунок
держави, у зв'язку з чим просить
стягнути з ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві 232 071,84 гривень на відшкодування
шкоди, завданими незаконними діями і
бездіяльністю останнього.
З'ясовуючи питання про наявність
підстав для відкриття провадження у
адміністративній справі, а також
можливість розгляду та вирішення
даного позову за правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд зазначає наступне.
Як слідує із змісту поданого позову,
підставою для звернення до суду є факт
тривалого систематичного невиконання
державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві наказу
Господарського суду
Івано-Франківської області №1370 від
30.04.2010 року про стягнення на користь
позивача із двох боржників в
солідарному порядку 182 160,00 гривень.
Невиконання державним виконавцем
свого обов'язку в 6-ти місячний термін
по забезпеченню стягнення на користь
ПЗВКП ''Еліта'' вказаних коштів завдало
станом на 30 вересня 2014 року позивачу
шкоди 182 160,00 гривень у вигляді не
стягнутих коштів за виконавчим
провадженням, а також 49 911,84 гривень
інфляційних втрат на суму основного
боргу по наказу суду.
У зв'язку із вказаним, позивач на
підставі статті 56 Конституції України
заявляє одну позовну вимогу - стягнути
232 071,84 гривень як шкоду, завданої
незаконними діями і бездіяльністю ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі по тексту також - КАС
України) завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини 2
статті 21 КАС України,
згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.
Таким чином, адміністративним судом
можуть розглядатися вимоги про
відшкодування шкоди лише за наявності
таких умов: 1) вимоги мають стосуватися
шкоди, завданої лише суб'єктом владних
повноважень; 2) такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про вирішення
публічно-правового спору.
По-перше, позивач визначає, що шкода
завдана бездіяльністю і діями суб'єкта
владних повноважень щодо невиконання
наказу господарського суду №1370 від
По-друге, позивач не ставить питання
про вирішення публічно-правового
спору, а просить суд стягнути майнову
шкоду на підставі статті 56 Конституції
Враховуючи, що предметом спору,
визначеного у позові, є лише стягнення
(відшкодування) на підставі статті 56
Конституції України шкоди, завданої
неправомірними, на думку позивача,
діями і бездіяльністю відповідача, і
відсутності позовної вимоги про
вирішення публічно-правового спору, то
суд дійшов висновку, що вказаний спір
не підлягає до розгляду в порядку
адміністративного судочинства.
Пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України
визначено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, серед іншого,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.
За таких обставин у відкритті
адміністративного провадження слід
За змістом вимог частини 9 статті 109 КАС
України у разі відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
з підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд такої
справи.
З даного приводу суд зазначає, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України ''Про виконавче провадження'',
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
Аналіз норм частини 2 статті 2 і частини
2 статті 4 КАС України вказує на те, що до
судів адміністративної юрисдикції
можуть оскаржуватися ті рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби, якщо
спеціальним законом не встановлено
інший порядок їх судового оскарження.
В даному випадку суд звертає увагу на
те, що з 04.11.2010 року прийнятий в новій
редакції Закон України ''Про виконавче
провадження'', положеннями якого з
09.03.2011 року визначено
спеціальний порядок і процедура
оскарження рішень, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення.
За змістом вимог частини 4 статті 82
вказаного Закону рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.
Беручи до уваги наведене, норми
коментованого Закону розширює і
визначає компетенцію (юрисдикцію)
місцевих загальних і спеціальних судів
щодо розгляду і вирішення скарг
(позовів) учасників виконавчого
Критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ, та статус позивача як сторони
у виконавчому провадженні.
У розумінні статті 8 Закону України
''Про виконавче провадження'' сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. При цьому, слід ураховувати, що
до сторін, які можуть оскаржити
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби належать також їх представники
за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Частиною 2 статті 5 КАС України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Виходячи з даних положень норм КАС
України та Закону України ''Про
виконавче провадження'', якими
встановлено спеціальний порядок
оскарження рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень, прийнятих цивільного і
господарського судочинства, суд
приходить до висновку про те, що даний
позов не підсудний окружному
адміністративному суду, а повинен
розглядатися і вирішуватися
Господарським судом
Івано-Франківської області, який видав
наказ №1370, по якому відкрито
відповідне виконавче провадження, та в
межах якого ставиться питання про
стягнення шкоди внаслідок незаконної
бездіяльності і дій органу державної
виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року №5 ''Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби'', із змінами та доповненнями від
21.05.2012 року №5 і від 14.09.2012 року
№10.

Таким чином, у спірних правовідносинах
перевагу мають спеціальні норми
частини 2 статті 21 КАС України і частини
4 статті 82 Закону України ''Про
виконавче провадження'', які визначають
спеціальну (предметну) підсудність
категорії справ, у яких є вимоги про
відшкодування шкоди без вирішення
публічно-правового спору, в тому числі
виду судочинства, в межах якого
прийнято судове рішення і виданий
відповідний виконавчий документ.

Суд констатує право позивача на
звернення до суду із вимогою стягнення
майнової шкоди. Про те цей спір повинен
вирішуватись (враховуючи зміст позову)
в порядку господарського судочинства,
оскільки позивачем не заявлено до
відповідача вимог про вирішення
публічно-правого спору.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями
160, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити приватному заготівельному
виробничо-комерційному підприємству
''Еліта'' у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у місті Києві, третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Управління державної
казначейської служби Святошинського
району у місті Києві, про стягнення
коштів в загальній сумі 232 071,84 гривень
на відшкодування шкоди, завданими
незаконними діями і бездіяльністю.

Копію цієї ухвали, разом з позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами, невідкладно надіслати
особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити приватному заготівельному
виробничо-комерційному підприємству
''Еліта'', що повторне звернення з тією
самою позовною заявою до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду в порядку
адміністративного судочинства не
допускається.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку
та строки встановлені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
/підпис/
Чуприна О.В.