Справа № 822/3444/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3444/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд в особі судді
Матущака В.В. розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ліга 2011"
про накладення арешту на кошти та інші
цінності, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.
Хмельницькому звернулася до суду з
адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ліга 2011" в якому
просить накласти арешт на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банках у
яких обслуговується ТОВ "Агро-Ліга 2011".

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що за відповідачем рахується
податковий борг в сумі 79521,40 грн., який в
добровільному порядку ним не
сплачений, а вжиті позивачем заходи по
погашенню боржником податкового боргу
не призвели до позитивного результату.
А тому просить накласти арешт на кошти
та інші цінності вказаного платника
податків, що знаходяться у банківських
установах.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, в порядку письмового
провадження. Позов підтримав в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, про причини неявки не
повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 6 ст.
128 КАС України, у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається, розгляд справи
проводиться в письмовому провадженні.

Суд дослідивши докази по справі, вважає
що у задоволенні адміністративного
позову слід відмовити, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що відповідач -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ліга 2011" (), зареєстроване як юридична
особа.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду у справі
№822/1811/14 від 29.05.2014, вирішено стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Ліга 2011", , на користь Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому, в дохід Державного
бюджету України кошти в рахунок
погашення податкового боргу в сумі 88739
(вісімдесят вісім тисяч сімсот
тридцять дев'ять) грн. 72 коп. з рахунків
у банках, які обслуговують платника
податків, та за рахунок готівки, яка
йому належить.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Загальна процедура і підстави
застосування адміністративного арешту
органами державної податкової служби
визначені статтею 94 Податкового
кодексу України.

Визначення адміністративного арешту
як виняткового способу забезпечення
виконання обов'язків платника
податків, наведене в пункті 94.1 статті 94
Податкового кодексу України, за своїм
змістом однаково охоплює як арешт
коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 Податкового
кодексу України регулюють
застосування будь-якого
адміністративного арешту незалежно
від предмета такого арешту.

Водночас чинне законодавство
послідовно розмежовує порядок
накладення адміністративного арешту
на майно платника податків, відмінне
від коштів, та арешту коштів платника
податків.

Арешт коштів на рахунку платника
податків відповідно до абзацу другого
підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду.

При цьому підстави для застосування як
адміністративного арешту майна, так і
арешту коштів на рахунках платника
податків, є універсальними та
визначені пунктом 94.2 статті 94
Податкового кодексу України.

Наведене підтверджується також
Порядком застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України 10.10.2013 N568.

Розділ VII цього Порядку визначає саме
особливості застосування арешту
коштів на рахунках платника податків
як різновиду адміністративного арешту
майна.

Водночас Податковим кодексом України
передбачені також інші, додаткові
випадки накладення арешту на кошти
платника податків, крім тих, що
визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.17
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Водночас умовою застосування норми
підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України є
відсутність у платника податків майна,
яке може бути використане для
погашення податкового боргу не
взагалі, а саме на момент, коли у
податкового органу виникає право на
стягнення податкового боргу,
ефективність реалізації якого
забезпечується спеціальними заходами,
зокрема адміністративним арештом
майна, у тому числі коштів. В іншому
разі вимога про застосування арешту
коштів буде передчасною, оскільки не
виключається, що на момент пред'явлення
відповідної вимоги майно, за рахунок
якого можна погасити податковий борг,
буде наявним.

У свою чергу, відповідно до пункту 95.2
ПКУ право на стягнення коштів та продаж
майна платника податків виникає у
податкового органу через 60 календарних
днів з дня надіслання податкової
вимоги, тому саме з цього моменту
податковий орган уповноважений
оцінювати майновий стан платника
податків з огляду на наявність у нього
достатніх джерел для погашення
податкового боргу.

Таким чином, податкові органи в силу
підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України наділені
повноваженнями на звернення до суду з
позовами про накладення арешту на
кошти платника податку в разі
відсутності в такого платника
достатнього для погашення податкового
боргу майна. Водночас така
недостатність повинна бути
встановлена станом не раніше дня
виникнення у податкового органу права
на стягнення податкового боргу, тобто
не раніше ніж через 60 календарних днів
з моменту надіслання податкової
вимоги.

Так, як доказ відсутності майна у
платника податків, позивачем надано
інформаційну довідку з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
щодо суб'єкта ТОВ "Агро-Ліга 2011", видану
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції із зазначенням дати
формування - 28.02.2014.

Суд не бере до уваги надану
інформаційну довідку, оскільки, як
зазначено вище, відсутність майна у
платника податків повинна бути
встановлена станом не раніше дня
виникнення у податкового органу права
на стягнення податкового боргу. Так як
податкова вимога про погашення
податкового боргу №15-25 була надіслана
платнику податків 14.02.2014, запити, щодо
наявності майна повинні надсилатися не
раніше аніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання податкової вимоги.

Разом з тим позивачем до
адміністративного позову було надано
відповідь УДАІ УМВС України у
Хмельницькій області від 26.06.2014 №5/7548 на
запит ДПІ у м. Хмельницькому №10489/9/22-25-25
від 22.05.2014, відповідно до якої суд не
може встановити відсутність
зареєстрованих на праві власності
транспортних засобів за ТОВ "Агро-Ліга
2011".

Окрім того, суд зазначає, що порядок
стягнення податкового боргу платників
податків регулюється статтями 95 - 99
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми
випливає, що Податковим кодексом
України встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений Главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженого постановою
правління НБУ від 21.01.04 №22 (далі -
Інструкція).

Зазначений механізм передбачає
оформлення інкасового доручення для
примусового стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу.

Банк, що обслуговує стягувача, приймає
інкасові доручення (розпорядження)
протягом 10 календарних днів з дати їх
складання, а банк платника - протягом 30
календарних днів з дати їх складання (п.
12.4 Інструкції)

Відповідно до п.12.7 Інструкції, якщо
інкасові доручення (розпорядження)
надійшли до банку протягом
операційного часу, але на час
надходження на рахунку платника немає
коштів або їх недостатньо, то банк
виконує ці інкасові доручення
(розпорядження) з урахуванням сум, що
надійдуть на рахунок платника протягом
операційного часу (поточні
надходження). Якщо для виконання цих
інкасових доручень (розпоряджень)
недостатньо коштів (з урахуванням
поточних надходжень), то вони
виконуються частково відповідно до
пункту 12.9 цієї глави.

Якщо на рахунку платника коштів немає і
протягом операційного часу кошти на
його рахунок не надходили, то після
закінчення операційного часу ці
інкасові доручення (розпорядження)
повертаються без виконання згідно з
пунктом 12.11 цієї глави, а саме: Банк
платника в разі відмови виконати
інкасове доручення (розпорядження),
оформлене стягувачем, у день його
надходження має зробити на його
зворотному боці напис про причину
повернення документа без виконання (з
обов'язковим посиланням на статтю
закону України, відповідно до якої
інкасове доручення (розпорядження) не
може бути виконано, та/або главу/пункт
нормативно-правового акта
Національного банку, який порушено),
зазначити дату повернення (це
засвідчується підписами
відповідального виконавця і
працівника, на якого покладено функції
контролера, та відбитком штампа банку)
і не пізніше наступного робочого дня
надіслати (рекомендованим або цінним
листом) / передати це інкасове
доручення (розпорядження) стягувачу,
від якого воно надійшло.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд
вважає, що податковий орган на підставі
постанови Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29.05.2014
зобов'язаний був звернутися до банку,
який обслуговує боржника, з інкасовими
дорученнями для виконання судового
рішення про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу.

Однак, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази виконання судового
рішення про стягнення податкового
боргу. На вимогу суду вказані докази
надані не були, у зв'язку із цим суд
робить висновок, що податковим органом
не вжиті всі передбаченні
законодавством заходи по отриманню
податкового боргу.

На підставі встановлених обставин
справи суд дійшов висновку про те, що
податковий орган не вживав усіх,
передбачених податковим
законодавством заходів, необхідних для
виконання судового рішення про
стягнення податкового боргу, а також
для встановлення наявності майна
боржника, тому не може бути задоволена
позовна вимога про накладення арешту
на кошти і цінності товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро-Ліга
2011".

Керуючись ст. ст. 11, 12, 41, 71, 86, 128, 158-163, 186,
254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у м. Хмельницькому - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак