Справа № 826/13110/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "АД шина"до Київської
міжрегіональної митниці Міністерство
доходів та зборів України провизнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості №
100270001/2014/300140/2 від 17.08.2014
представника позивача - Спиридонова
О.В. (довіреність б/н від 01.08.2013),
представника відповідача - Геращенка
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 09.10.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АД шина" звернулося
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міністерство доходів та зборів України
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості від 17.08.2014.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем було неправомірно
здійснено коригування митної вартості
з застосуванням методу 3 та винесено
рішення № 100270001/2014/300140/2
від 17.08.2014, оскільки позивачем було
правомірно визначено задекларовану
митну вартість товару за основним
методом, а саме, за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) та ним були надані всі
необхідні документи для підтвердження
митної вартості товару.

Також, позивач зазначив про те, що
відповідачем в порушення
встановленого чинним законодавством
порядку було проведено з позивачем
лише формальну процедуру консультації
та не було з'ясовано питання щодо
наявності у позивача інформації та
документів необхідних для визначення
митної вартості із застосуванням
методів передбачених статтями 57-63
Митного кодексу України.

У судовому засіданні 09.10.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду надав
суду письмові заперечення, які
обґрунтовує тим, що коригування митної
вартості товару здійснено відповідно
до положень статті 55 Митного кодексу
України у зв'язку з тим, що документи,
надані позивачем до митного оформлення
разом з ВМД №100270001/2014/300140/2 від 17.08.2014,
містять неповні відомості та
розбіжності. також відповідач зазначив
про те, що витребуванні у позивача
додаткові документи не були надані у
повному обсязі, а саме не було надано
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

У судовому засіданні 09.10.2014 представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача суд , -

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "АД шина" та компанією
«Shandong Add Import & Export Co., Ltd» було укладено
зовнішньоекономічний контракт №15022013
від 15.02.2013.

На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту
№15022013 від 15.02.2013 позивачем на митну
територію України був ввезений товар в
режимі імпорт-40: "1. Диски колісні
сталеві штамповані для вантажних
автомобілів нові: розмір в дюймах та
артикул: 22.5x8.25 - 44шт; 22.5x9.0 - 188шт; 22.5x11.75 ET0
-120шт; 22.5x11.75 ET120 - 188шт. Торговельна марка:
Better; Виробник: Shandong Add Import & Export Co.,Ltd;
Країна виробництва - CN."

З метою митного оформлення товару
позивачем до митного органу була
подана вантажна митна декларація
№100270001/2014/256137 від 07.08.2014, в якій митна
вартість товару була визначена за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), тобто
за основним методом визначення митної
вартості товарів.

Для здійснення митного контролю та
митного оформлення Товариством з
обмеженою відповідальністю "АД шина"
було надано документи, перелік яких
зазначений в графі 44 митних декларацій.

На підставі статті 53 Митного кодексу
України, митним органом було
направлено в електронному вигляді
повідомлення про надання додаткових
документів щодо підтвердження митної
вартості товарів на що, декларантом
було надано відповідь у електронному
вигляді в якому зазначено, що
додаткових документів додати не має
можливості.

Митним органом було прийнято рішення
про коригування заявленої митної
вартості по ВМД №100270001/2014/256137 від 07.08.2014
- № 100270001/2014/300140/2 від 17.08.2014, яким
відкоригована митна вартість товару та
зазначено наступне: "Митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції): у зв'язку з тим, що документи
подані декларантом для підтвердження
заявленої митної вартості відповідно
до ч.2 ст.53 МКУ, містять розбіжності та
не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, а
саме, у платіжних дорученнях про
здійснення попередньої оплати
від.30.05.2014 №(MUR)207 та від 21.07.2014 №(MUR)318 є
посилання на проформу-інвойс, який не
було надано під час митного оформлення.
Разом із тим Swift-код банку, зазначений у
контракті, відсутній як у платіжних
дорученнях так і в інвойсі, що
унеможливлює ототожнити факт оплати за
даний товар.

В довідці про транспортні витрати
зазначено коносамент №587624598, але до
митного оформлення надано інший
коносамент (від 25.06.2014 №SUNE1406198). Договір
на транспортно-експедиційне
обслуговування між ТОВ «АД ШИНАА» та
експедитором ТОВ «Си Гейт Лтд.», яким
видано довідку про транспортні
витрати, до митного оформлення не
надавався. У прайс-листі від виробника
зазначено інформацію виключно на
продукцію, оформлення якої
здійснюється, також, прайс-лист
адресований покупцеві товару, тобто
прайс-лист сформований без зазначення
переліку всієї продукції виробника, що
суперечить суті прайс-листа як
комерційної пропозиції продавця
необмеженій кількості покупців.
Декларанту запропоновано надати
додаткові документи відповідно до ч.3,
ст.53 МКУ, а саме: каталоги, специфікації,
прейскуранти, прайс-листи виробника
товару, висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини, виписку з
бухгалтерської документації та інші
(за наявності) платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару,
транспортні та перевізні документи.
Декларант ознайомлений з вимогами
митного органу. Декларант надав
додаткові документи не у повному
обсязі. Митна вартість визначена із
застосуванням методу №26 (за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів). Попередні методи не
застосовані: метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, відповідно
до ч. 2 ст. 58 Кодексу не може бути
прийнятий у зв'язку з тим, що
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально. Метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів не
може бути прийнятий у зв'язку з
відсутністю даних щодо вартості
операцій з ідентичними товарами,
скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості). Визначена митна
вартість товару ґрунтується на митній
вартості товару, подібного
(аналогічного) за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого уже здійснено за митною
декларацією від 14.08.2014 № 110130000/2014/506539.
Декларант має право звернутися до
органу доходів і зборів та випустити
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови надання гарантій відповідно
до розділу X Кодексу. Декларант має
право оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
у органі доходів і зборів вищого рівня
відповідно до глави 4 Кодексу або до
суду. Процедуру консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом проведено."

Позивач, не погоджуючись з рішенням про
визначення митної вартості товару
№100270001/2014/300140/2 від 17.08.2014 та вважаючи
його таким, що підлягає скасуванню,
звернувся з відповідним позовом до
суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 7 Митного кодексу України
визначено, що державну митну справу
становлять встановлені порядок і умови
переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять.

Частиною першою статті 49 Митного
кодексу України, визначено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно частини другої статті 52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 5 статті 54 Митного кодексу
України, передбачено, митний орган з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Суд звертає увагу, що митний орган може
вимагати, а декларант має надати лише
належні документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару. Дана правова
позиція підтверджується постановою
Верховного суду України від 10.04.2012 у
справі №К-20026/10 якою визначено, що
"надання неналежних документів не може
вважатися виконанням вимог Митниці
щодо підтвердження митної вартості
товарів".

Перелік документів, які подаються
декларантом або уповноваженою ним
особою для підтвердження заявленої
митної вартості товару, визначений
частиною другою статті 53 Митного
кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування. У випадках, встановлених
Кодексом, митний орган має право
запитувати у декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи, визначені частинами третьою
- четвертою статті 53 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 статті 53 Митного
кодексу України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо
митний орган має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Таким чином на митний орган покладено
обов'язок здійснювати контроль
правильності визначення митної
вартості товарів, під час якого,
зокрема, митний орган має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості та письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

При розгляді документів під час
контролю за правильністю визначення
митної вартості товару що імпортується
позивачем на підставі контракту №15022013
від 15.02.2013 було у тому числі, проведено
перевірку - вивчення характеристик
товарів, які впливають на рівень їх
митної вартості, вивчення маршруту
транспортування товарів та перевірки
достовірності декларування витрат на
транспортування до митного кордону
України, порівняння рівня заявленої
митної вартості товарів з рівнем
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено,
перевірку наявності взаємозв'язку
продавця та покупця, перевірку
наявності ознак підробки документів та
наявності розбіжностей у документах,
які підтверджують мигну вартість
товарів.

При опрацюванні наданих документів
встановлено, що відповідні документи,
містять неповні відомості та
розбіжності, а саме:

- у платіжному дорученні про здійснення
попередньої оплати від 30.05.2014 №(MUR)1207 та
від 21.07.2014 № (MUR)318 є посилання на
проформ-інвойс, який не було надано при
митному оформленні. Swift-код банку,
зазначений у контракті, відсутній як у
платіжному дорученнях, так і в інвойсі,
що унеможливлює встановлення факт
оплати за даний товар;

- в довідці про транспортні витрати
зазначено коносамент від 25.06.2014 №587624598,
але до митного оформлення надано іншій
коносамент (від 06.08.2014 №SUNE1406198). Договір
на транспортно-експедиційне
обслуговування між ТОВ «АД Шина» та
експедитором ТОВ «Си Гейт ЛТД», яким
видано довідку про транспортні витрати
до митного оформлення не надавався;

- у прайс-листі від фірми-виробника
зазначена інформація виключно на
продукцію, оформлення якої
здійснюється, та адресований
покупцеві товару, тобто прайс-лист
сформований без зазначення переліку
всієї продукції виробника, що
суперечить суті прайс-листа як
комерційної пропозиції продавця
необмеженій кількості покупців.

Отже, у відповідача були наявні
підстави для сумніву в правильності
митної оцінки товарів, що
переміщувались через митний кордон
України відповідно до ВМД
№100270001/2014/256137 від 07.08.2014, а саме,
підстави вважати, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів.

З метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості товару на
підставі інформації, яка наявна в
декларанта та в митному органі
відповідачем з позивачем було
проведено консультацію.

На вимогу відповідача щодо надання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару
позивачем було надано митному органу
витребувані додаткові документи не в
повному обсязі, а саме, не було надано
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів виготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
відповідачем було встановлено, що
документи надані позивачем разом з ВМД
№100270001/2014/256137 від 07.08.2014 не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, а також те, що ним було
проведено з позивачем консультацію,
водночас останнім витребувані
додаткові документи були надані не в
повному обсязі, суд дійшов висновку про
наявність у відповідача підстав для
відмови позивачу у митному оформленні
товарів за заявленою ним митною
вартістю.

Частинами першою, другою та третьою
статті 57 Митного кодексу України,
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Основний метод визначення митної
вартості товару, а саме за ціною
договору, не був застосований через
неподання позивачем додаткових
документів в повному обсязі на
письмову вимогу митного органу на
підтвердження митної вартості та
відсутність в наданих позивачем разом
з ВМД №100270001/2014/256137 від 07.08.2014
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості та наявність
сумнівів щодо достовірності
відомостей необхідних для
підтвердження заявленої позивачем
митної вартості.

Частиною четвертою статті 57 Митного
кодексу України, встановлено, що
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до частин п'ятої та шостої
статті 57 Митного кодексу України у
разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно з частиною першою статті 59
Митного кодексу України у разі якщо
митна вартість оцінюваних товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Частинами першою та другою статті 60
Митного кодексу України встановлено,
що у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Частинами першою та другою статті 55
Митного кодексу України встановлено,
що рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів. Прийняте митним
органом письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити: обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано;
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
митним органом; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування; інформацію про: право
декларанта або уповноваженої ним особи
на випуск у вільний обіг товарів, що
декларуються: у разі згоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Отже, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості таких товарів якщо митним
органом виявлено, що декларантом
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, при вказане рішення
має містити відомості перелік яких
встановлений частиною другою статті 55
Митного кодексу України.

Як було встановлено судом, митним
органом під час здійснення митного
контролю було встановлено, що у
відповідача були наявні підстави для
сумніву в правильності митної оцінки
товарів, що переміщувались через
митний кордон України відповідно до
ВМД №100270001/2014/256137 від
07.08.2014 , а саме, відсутність в наданих
позивачем разом з ВМД документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, а
також те, що матеріалами справи
підтверджується факт проведення
відповідачем консультації, то у
відповідача були наявні правові
підстави для здійснення коригування
митної вартості та у зв'язку з
відсутністю даних щодо вартості
операцій з ідентичними товарами для
визнання митної вартості товару на
підставі митної вартості товару,
подібного (аналогічного) за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого уже здійснено за митною
декларацією № 110130000/2014/506539 від 14.08.2014.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
14.10.2014