Справа № 821/3887/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3887/14
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
позовом прокурора Скадовського району
Херсонської області до виконавчого
комітету Скадовської міської ради,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Скадовська міська рада
про визнання протиправним та
скасування рішення № 44 від 19.03.2014 р. в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної,
-

встановив:

18 вересня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява прокурора
Скадовського району Херсонської
області (далі -позивач, Прокурор) до
виконавчого комітету Скадовської
міської ради (далі - відповідач,
Виконавчий комітет), третя особа яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Скадовська міська рада (далі - третя
особа, Міська рада) з позовними
вимогами про визнання протиправним та
скасування рішення № 44 від 19.03.2014 р. в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
позивач зазначив, що виконавчим
комітетом Скадовської міської ради
прийнято рішення № 44 від 19.03.2014 «Про
затвердження комплексних схем
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності в місті Скадовську, в літній
період 2014 року». Так, відповідно до
схеми розміщення тимчасових споруд в
місті Скадовську по вул. Чкалова
розміщено 30 торгівельних місць
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.
Вказане рішення, яким затверджені
зазначені комплексні схеми розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
суперечить вимогам законодавства, у
зв'язку з чим підлягає скасуванню.
Відповідно до схеми розміщення
тимчасових споруд в місті Скадовську
по вул. Чкалова розміщено 30
торгівельних місць безпосередньо на
проїзній частині в межах вул. Комунарів
та вул. Набережної. Перевіркою
встановлено що погодження з
Державтоінспекцією,
дорожньо-експлуатаційними та іншими
заінтересованими організаціями на
розміщення малих архітектурних форм, в
порушення вищевказаних правил,
відсутнє. Позивач вважає, що спірне
рішення прийняте в порушення вимог
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Закону
України «Про дорожній рух», Єдиних
правил ремонту та утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони
(затверджено постановою КМ України №198
від 30 березня 1994 року). З наведеного
позивач робить висновок про наявність
підстав для постановлення судового
рішення про визнання протиправним та
скасування рішення № 44 від 19.03.2014 р. в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.

Представник позивача 07 жовтня 2014 подав
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
прибув, його позиція щодо позову не
відома, оскільки, він заперечень на
позовну заяву не подав та повноважного
представника в судове засідання не
направив. Про місце, час та дату
судового розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(вручено 23 вересня 2014 року №650).

Третя особа - Скадовська міська рада 03
жовтня 2014 року надіслала заперечення, в
яких позов не визнає з огляду на
наступне. Комплексні схеми по
розміщенню тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на літній період, з травня
2014 року по жовтень 2014 року в м.
Скадовську, розроблені на замовлення
Міської ради №44 від 27 лютого 2013 року
«Про надання дозволу на розробку
комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у мсті
Скадовську». Розробником документації
є приватний підприємець ОСОБА_1, який
має відповідну ліцензію (серія НОМЕР_1)
видану Інспекцією державного
архітектурно-будівельного у
Херсонській області 19 квітня 2010 року.
При виконанні робіт по розробці
комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд були використані
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та наказ
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21 жовтня 2011
року №244 «Порядок розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності». На час
отримання подання прокурора (30 липня 2014
року) діяла схема розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у місті
Скадовську, затверджена рішенням №44
від 19 березня 2014 року. Щодо вказаних в
схемі місць були укладені договори про
пайову участь (внесок) власників
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності, в зв'язку з
чим між Скадовською міською радою та
суб'єктами господарювання виникли
права та обов'язки щодо вказаних в
схемі місць. З 01 червня по 01 жовтня
щорічно на цій вулиці (вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної)
встановлюється дорожній знак 3.2.1. «Рух
заборонено», а тому вимоги позивача не
підлягають задоволенню. Все це на думку
третьої особи є підставами для відмови
в задоволенні позовних вимог. В
запереченнях на позов просить
розглянути справу без присутності
представника Міської ради.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України,
справа розглянута в порядку письмового
провадження на підставі наявних в ній
доказів.

Розглянувши надані сторонами
документи, зваживши доводи позивача
викладені в адміністративному позові,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що виконавчим
комітетом Скадовської міської ради
прийнято рішення № 44 від 19.03.2014 «Про
затвердження комплексних схем
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності в місті Скадовську, в літній
період 2014 року» (а.с. 7).

Відповідно до схеми розміщення
тимчасових споруд в місті Скадовську
по вул. Чкалова розміщено 30
торгівельних місць безпосередньо на
проїзній частині в межах вул. Комунарів
та вул. Набережної (а.с. 17-19).

Зазначене стало підставою для внесення
прокурором району голові Садовської
міської ради подання від 30.07.2014 за №
85-2179вих14 про усунення порушень вимог
законодавства України про безпеку
дорожнього руху з вимогою скасувати
рішення виконавчого комітету
Скадовської міської ради № 44 від 19.03.2014
в частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.

01 вересня 2014 до прокуратури району
надійшла відповідь з Скадовської
міської ради від 29.08.2014 за вих. № 03-10-1292,
згідно якої подання розглянуто 20.08.2014
на черговому засіданні виконавчого
комітету, однак, зважаючи на те, що 01
червня по 01 жовтня щорічно на вказаній
вулиці встановлюється дорожній знак
3.2.1 «Рух заборонено» прийнято рішення
про відмову у скасуванні рішення
виконавчого комітету Скадовської
міської ради № 44 від 19.03.2014 «Про
затвердження комплексних схем
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності в місті Скадовську, в літній
період 2014 року» в частині розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності по вулиці
Чкалова, в межах вулиці Комунарів до
вулиці Набережна.

Відповідно до акту обстеження проїзної
частини вулиці Чкалова в межах вул.
Комунарів та вул. Набережної м.
Скадовська від 10.07.2014 та в порушення
вимог п. 4.1 ДСТУ 3587, п. 32.1 Правил
дорожнього руху вказаний дорожній знак
3.2.1 «Рух заборонено» встановлено без
погодження з ВДАІ Скадовського району
(а.с. 22).

Відповідно до вимог ст. 23 Закону
України «Про прокуратуру», у разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо
визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині.

Правомірність рішення № 44 від 19.03.2014 р.,
в частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної,
є предметом розгляду в справі.

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією України, Законом України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та Законом України «Про дорожній рух».

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Преамбула до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
зазначає, що цей Закон відповідно до
Конституції України визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування в Україні
здійснюється, серед інших, на принципі
законності (ст.4 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі ст.24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Преамбула до Закону України «Про
дорожній рух» передбачає, що цей Закон
визначає правові та соціальні основи
дорожнього руху з метою захисту життя
та здоров'я громадян, створення
безпечних і комфортних умов для
учасників руху та охорони
навколишнього природного середовища.

Закон регулює суспільні відносини у
сфері дорожнього руху та його безпеки,
визначає права, обов'язки і
відповідальність суб'єктів - учасників
дорожнього руху, міністерств, інших
центральних органів виконавчої влади,
об'єднань, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності та господарювання (далі -
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади та об'єднань) (ст.1
Закону України «Про дорожній рух»).

Законодавство про дорожній рух
складається з цього Закону та актів
законодавства України, що видаються
відповідно до нього (ст.2 Закону України
«Про дорожній рух»).

До компетенції міських рад та їх
виконавчих органів, районних рад та
районних державних адміністрацій у
сфері дорожнього руху належить:
виконання вимог законодавства та
рішень органів виконавчої влади про
дорожній рух і його безпеку; розробка,
затвердження та реалізація міських і
районних програм розвитку дорожнього
руху та його безпеки; формування
міських і районних фондів, у тому числі
позабюджетних, для фінансування
програм і окремих заходів, спрямованих
на розвиток дорожнього руху та його
безпеки; контроль за організацією
навчання різних соціально-вікових груп
населення Правил дорожнього руху,
планування заходів, пов'язаних із
профілактикою його безпеки, та
контроль за їх виконанням; контроль за
підготовкою і підвищенням
кваліфікації водіїв, технічним
обслуговуванням і ремонтом
транспортних засобів, забезпеченням
розвитку сфери цих послуг; організація
дорожнього руху на території міста і
району згідно з відповідними
генеральними планами, проектами
детального планування та забудови
населених пунктів, автоматизованих
систем керування дорожнім рухом,
комплексних транспортних схем і схем
організації дорожнього руху та з
екологічно безпечними умовами;
здійснення та фінансування заходів,
пов'язаних із профілактикою дитячого
дорожньо-транспортного травматизму;
проведення роботи по пропаганді
безпеки дорожнього руху; організація
будівництва, реконструкції, ремонту та
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів; встановлення
порядку і здійснення заходів щодо
забезпечення охорони транспортних
засобів на платних стоянках та в
колективних гаражах; прийняття рішень
про розміщення, обладнання та
функціонування майданчиків для
паркування транспортних засобів та
стоянок таксі на вулицях і дорогах
населених пунктів, здійснення контролю
за дотриманням визначених правилами
паркування транспортних засобів вимог
щодо розміщення, обладнання та
функціонування майданчиків для
паркування; керівництво та контроль за
діяльністю підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності та господарювання за
виконанням вимог законодавства, рішень
органів державної виконавчої влади про
дорожній рух і його безпеку; контроль
за виявленням дорожньо-транспортних
пригод та впровадженням заходів у
місцях їх концентрації, на
аварійно-небезпечних ділянках вулиць,
доріг та залізничних переїздах;
організація системи заходів щодо
медичного забезпечення безпеки
дорожнього руху та контроль за їх
реалізацією; накладання у межах своєї
компетенції адміністративних стягнень
за порушення законодавства у сфері
дорожнього руху та його безпеки;
керівництво роботою по справлянню
податків, зборів та інших обов'язкових
платежів у сфері дорожнього руху (ч.1
ст.6 Закону України «Про дорожній рух»).

Порядок початку руху, зміни руху за
напрямком, розташування транспортних
засобів і пішоходів, вибору швидкості
руху та дистанції, обгону та стоянки,
проїзду перехресть, пішохідних
переходів і залізничних переїздів,
зупинок транспортних засобів
загального користування, користування
зовнішніми світловими приладами,
правила пересування пішоходів, проїзд
велосипедистів, а також питання
організації руху та його безпеки
регулюються Правилами дорожнього руху,
що затверджуються Кабінетом Міністрів
України (ч.2 ст.41 Закону України «Про
дорожній рух»).

Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р.
N 1306 затверджено Правила дорожнього
руху.

Ці Правила відповідно до Закону
України "Про дорожній рух" встановлюють
єдиний порядок дорожнього руху на всій
території України. Інші нормативні
акти, що стосуються особливостей
дорожнього руху (перевезення
спеціальних вантажів, експлуатація
транспортних засобів окремих видів,
рух на закритій території тощо),
повинні ґрунтуватися на вимогах цих
Правил (п.1.1. розділу 1 Правил).

З органами Державтоінспекції
узгоджуються: розміщення в смугах
відведення автомобільних доріг або
червоних лініях міських вулиць і доріг
та їх штучних спорудах кіосків,
павільйонів, рекламоносіїв, пересувних
торговельних пунктів, а також на
прилеглих територіях, будинках,
спорудах - адміністративних приміщень
підприємств, установ та організацій,
місць торгівлі та надання послуг (пп.
«а» п.32.1 розділу 32 Правил).

Постановою КМ України від 30 березня 1994
р. N 198 затверджено Єдині правила
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів,
правила користування ними та охорони.

Єдині правила ремонту і утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правила
користування ними та охорони (далі -
Правила) поширюються на автомобільні
(позаміські) дороги, міські вулиці і
дороги загального користування,
залізничні переїзди (далі - дорожні
об'єкти) в межах смуги їх відчуження та
червоних ліній і є обов'язковими для їх
власників або уповноважених ними
органів, організацій, що здійснюють
ремонт і утримання дорожніх об'єктів
(далі - дорожньо-експлуатаційні
організації) і користувачів (п.1 Єдиних
правил).

Розміщення малих архітектурних форм
провадиться за дозволами, що видаються:
в межах червоних ліній міських вулиць і
доріг - відповідними виконавчими
органами міських рад, а у мм. Києві та
Севастополі міськими державними
адміністраціями відповідно до
підпункту 9.3 ДБН А 2.2-3-97 за погодженням з
Державтоінспекцією,
дорожньо-експлуатаційними та іншими
заінтересованими організаціями; в
межах смуг відчуження автомобільних
(позаміських) доріг - відповідними
дорожньо-експлуатаційними
організаціями за погодженням з
Державтоінспекцією.

Порядок погодження з
Державтоінспекцією розміщення малих
архітектурних форм у межах червоних
ліній, міських вулиць і доріг та смуг
відчуження автомобільних (позаміських)
доріг установлюється МВС за
погодженням з власником автомобільних
доріг, міських вулиць,
Держпідприємництвом, Антимонопольним
комітетом (п.26 Єдиних правил).

Стосовно застосування вимог Положень
та постанов КМ України до даних
правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в Постанові від
01.11.1996 р. № 9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя" (пункт 5) зазначено, що судам
необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу, зокрема
постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України, накази та
інструкції міністерств і відомств,
підлягають оцінці на відповідність як
Конституції, так і закону. Якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи
суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці
правовідносини.

Суд застосовує насамперед норми Закону
України «Про дорожній рух», яких
достатньо для оцінки спірних
правовідносин, а норми постанов КМ
України лише в частині, що не
суперечить спеціальному закону.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що рішення № 44 від 19.03.2014 р., в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної
не узгоджене з органами
Державтоінспекції, дорожній знак 3.2.1.
«Рух заборонено» встановлено без
погодження органами
Державтоінспекції, сторони не надали
суду доказів протилежного.

Приймаючи спірне рішення в даній
частині відповідач правомірно
використав надані законом
повноваження, але вступ в дію цього
рішення передбачає обов'язкове
погодження з відповідним органом
Державтоінспекції. Такий дозвіл
відсутній, а тому відсутні підстави
вважати правомірним спірне рішення в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» визнана джерелом
права.

Суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі «Рисовський проти України» (N
29979/04§70,71) зазначено, що «…на державні
органи покладено обов'язок запровадити
внутрішні процедури, які посилять
прозорість і ясність їхніх дій,
мінімізують ризик помилок … і
сприятимуть юридичній визначеності у
цивільних правовідносинах, які
зачіпають майнові інтереси» далі в
пункті 71 суд звертає увагу на наступне
«Принцип "належного урядування", як
правило, не повинен перешкоджати
державним органам виправляти
випадкові помилки, навіть ті, причиною
яких є їхня власна недбалість… Іншими
словами, державні органи, які не
впроваджують або не дотримуються своїх
власних процедур, не повинні мати
можливість отримувати вигоду від своїх
протиправних дій або уникати виконання
своїх обов'язків. ».

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі «Бендерський проти України»
(Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що
відповідно до практики, яка відображає
принцип належного здійснення
правосуддя, судові рішення мають в
достатній мірі висвітлювати мотиви, на
яких вони базуються. Межі такого
обов'язку можуть різнитися залежно від
природи рішення та мають оцінюватись в
світлі обставин кожної справи. Право
може вважатися ефективним, тільки якщо
зауваження сторін насправді
"заслухані", тобто належним чином
вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Позивач належними доказами підтвердив
правомірність своїх вимог, натомість
наявні в матеріалах справи докази не
дають суду підстав для висновку про
правомірність дій відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 94, 128, 158 -
163, 171 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов прокурора
Скадовського району Херсонської
області до виконавчого комітету
Скадовської міської ради, третя особа
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Скадовська міська рада про визнання
протиправним та скасування рішення № 44
від 19.03.2014 р. в частині розміщення
тимчасових споруд (30 торгівельних
місць) в місті Скадовську по вул.
Чкалова безпосередньо на проїзній
частині в межах вул. Комунарів та вул.
Набережної - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Скадовської міської ради Херсонської
області № 44 від 19.03.2014 р. «Про
затвердження комплексних схем
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності у м.Скадовську, у літній
період 2014 року» в частині розміщення
тимчасових споруд (30 торгівельних
місць) в місті Скадовську по вул.
Чкалова безпосередньо на проїзній
частині в межах вул. Комунарів та вул.
Набережної.

Зобов'язати Виконавчий комітет
Скадовської міської ради після
набрання постановою законної сили,
опублікувати резолютивну частину
постанови у виданні, в якому рішення
виконавчого комітету Скадовської
міської ради Херсонської області № 44
від 19.03.2014 р. «Про затвердження
комплексних схем розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності у м.
Скадовську, у літній період 2014 року» в
частині розміщення тимчасових споруд
(30 торгівельних місць) в місті
Скадовську по вул. Чкалова
безпосередньо на проїзній частині в
межах вул. Комунарів та вул. Набережної
було офіційно оприлюднено або повинно
було бути опубліковане.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя

Кузьменко Н.А.

кат. 6.1.