Справа № 816/2813/14
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.Справа № 816/2813/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014р.
по справі № 816/2813/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

21 липня 2014 року, Товариство з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук"( далі - позивач) звернулося
до суду з позовною заявою до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області ( далі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 04
червня 2014 року №/1239.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВП
Промтехснаб Кременчук" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 04 червня 2014 року №/1239.

Стягнено з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук" () витрати зі
сплати судового збору у розмірі 182,70 грн
/сто вісімдесят дві гривні сімдесят
копійок/.

Відповідачем подано апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що вважає постанову
суду першої інстанції незаконною та
необґрунтованою у зв»язку з неповним
з»ясуванням судом, обставин, що мали
значення для справи та невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, вивчивши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
системний аналіз вказаних правових
норм та оцінка фактичних обставин
справи дають підстави суду дійти
висновку, що при прийнятті спірного
податкового повідомлення-рішення
суб'єкт владних повноважень діяв з
недотриманням приписів закону,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук" зареєстровано як юридична
особа 18 жовтня 2004 року Виконавчим
комітетом Кременчуцької міської ради
Полтавської області, ідентифікаційний
код 33180708, про що видано свідоцтво серії
А00 №126272, копія якого наявна у
матеріалах справи /том І, а.с. 10/.

Судовим розглядом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що у
період з 28 квітня 2014 року по 06 травня 2014
року Кременчуцькою ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ "НВП
Промтехснаб Кременчук" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "АСТ-Консалтінг"
() за період
липень-серпень 2013 року.

Правомірність підстав та порядку
проведення перевірки позивачем не
оспорюється.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт від 07 травня
2014 року №1348/16-03-27-02-12/33180708 /том І, а.с. 16-30/,
у якому зафіксовано порушення пункту
44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті
198, пункту 201.1, пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті
до бюджету всього у сумі 58028,00 грн, у
тому числі у липні 2013 року - 29353,00 грн, у
серпні 2013 року - 28675,00 грн.

Відповідно до висновків Акту
перевірки, порушення податкового
законодавства виникло у зв'язку із тим,
що Кременчуцькою ОДПІ було отримано та
використано при проведенні перевірки
Акт ДПІ у м. Сумах від 21 лютого 2014 року
№267/2204/38397327/77 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"АСТ-Консалтінг" з питань дотримання
вимог податкового, та іншого
законодавства за період
червень-грудень 2013 року /том І, а.с. 25-28/.

Так, контролюючим органом встановлено,
що ТОВ "АСТ-Консалтінг" не знаходиться
за юридичною адресою /а.с. 25/, у ТОВ
"АСТ-Консалтінг" відсутні трудові
ресурси, виробниче обладнання,
транспортне та торгівельне обладнання,
складські приміщення /том І, а.с. 27/.

На думку контролюючого органу,
контрагент позивача ТОВ
"АСТ-Консалтінг" здійснював діяльність
спрямовану на проведення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам /том І, а.с. 27/.

На підставі Акту перевірки
Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 04 червня 2014
року №/1239, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 72535,00 грн, у тому числі
58028,00 грн за основним платежем, 14507,00 грн
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) /том І, а.с. 14/.

В зв"язку з чим, позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених
позовних вимог, колегія суддів
зазначає:

Як вбачається з матеріалів справи, 15
липня 2013 року між ТОВ "НВП Промтехснаб
Кременчук" та ТОВ "АСТ-Консалтінг"
укладено договір №22 про постачання
матеріалів будівельного призначення
/том І, а.с. 42-44/, згідно пункту 1.1. умов
якого Продавець на підставі заявки
Покупця зобов'язується передати у
власність Покупця матеріали
будівельного призначення, а саме:
матеріали, асортимент, кількість, ціна
яких визначена в рахунках-фактурах до
Договору, що надані Продавцем та
являють собою невід'ємну частину
даного Договору, а Покупець
зобов'язується прийняти Товар та
оплатити його на умовах даного
Договору.

Пунктом 2.1. умов Договору передбачено,
що замовлення Покупця на поставку
товарів обов'язкові для Постачальника.
Замовлення можуть надаватись в усній,
письмовій формі, засобами поштового та
факсимільного зв'язку, по електронній
пошті або у інший спосіб, прийнятний
для Покупця.

Відповідно до пункту 3.1. умов Договору
загальна сума Договору визначається
сумою вартості всіх окремих постачань
на підставі відвантажувальних
документів Продавця в період дії
даного Договору.

Вартість Товару вказується у
рахунку-фактурі, що є невід'ємною
частиною даного Договору і діє на
момент відвантаження Товару /пункт 3.2.
умов Договору/.

Відповідно до підпунктів 4.1.1. та 4.1.2.
пункту 4.1. умов Договору постачання
Товару відбувається на умовах EXW
(Інкотермс 2000) склад Постачальника, FCA
(Інкотермс 2000) місце поставки партії
Товару додатково погоджене Сторонами
відповідно до умов Договору.

Згідно пункту 4.5. умов Договору
Постачання Товару і його прийняття
оформлюється в накладній на
відвантаження Товару, що
підтверджується уповноваженими
представниками Сторін.

На виконання умов вищезазначеного
Договору, з урахуванням Додаткової
угоди, а також на підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій, позивачем залучено до
матеріалів справи, а судом досліджено
завірені належним чином копії
наступних документів: - рахунків на
оплату /том І, а.с. 45-60/;- видаткових
накладних /том І, а.с. 61-76/;- податкових
накладних /том І, а.с. 77-92/.

Зазначені податкові накладні
оформлені згідно із вимогами статті 201
Податкового кодексу України, підписані
та скріплені печаткою контрагента
позивача ТОВ "АСТ-Консалтінг" (), яке на момент її видачі
знаходилося в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців /том ІІ, а.с. 170-172/ та
було зареєстровано платником ПДВ /том
ІІ, а.с. 149/, із Акту перевірки
вбачається, що порушень при їх
оформленні перевіряючими у ході
проведення перевірки не встановлено.

Оплата за придбаний товар
проведена у повному обсязі, що не
заперечується відповідачем та
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями платіжних доручень /а.с.
том І, а.с. 109-124/.

На підтвердження транспортування
придбаного позивачем товару до
матеріалів справи залучено копії
товарно-транспортних накладних /том І,
а.с. 93-108/, зміст яких відповідає вимогам
розділу 4 умов Договору.

Транспортування товару відбувалось
транспортним засобом позивача марки
ISUSU, вантажний бортовий малотонажний-В,
реєстраційний номер ВІ2829ВМ, що
підтверджується дослідженими вище
товарно-транспортними накладними та
договором оренди транспортного засобу,
копія якого залучена позивачем до
матеріалів справи /том ІІ, а.с. 176-179/.

Постачання товару відбувалось до
пункту розвантаження за адресою вул. 1905
року, 21, м. Кременчук, Полтавська
область, де знаходяться нежитлові
приміщення, орендовані позивачем на
підставі договору про надання права
користування нежитловими приміщеннями
/том ІІ, а.с. 181-186/.

Як вбачається з матеріалів
справи, придбані у ТОВ "АСТ-Консалтінг"
будівельні матеріали були у подальшому
реалізовані ТОВ "Легбудпроект" /том ІІ,
а.с. 117-146, 187-217/.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до підпункту "а " пункту 198.1. статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 цього ж Кодексу
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.6. статті 201 вказаного
Кодексу визначено, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Аналіз викладеного свідчить, що
для отримання права сформувати
податковий кредит із сум ПДВ, сплачених
в ціні придбаного товару (робіт,
послуг), платник ПДВ повинен мати
податкові накладні, видані на реально
отриманий товар (роботи, послуги),
призначений для використання у власній
господарській діяльності.

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
/абзац 1 пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України/.

Відповідачем достовірність записів у
первинних документах позивача не
заперечуються, відповідність
податкових накладних вимогам закону
під сумнів не ставляться.

Колегія суддів зазначає, що вимоги
вказаних норм діючого законодавства
позивачем виконано у повному обсязі,
оскільки суми податку, сплачені в ціні
придбаних товарів (послуг)
підтверджені податковими накладними,
обидві сторони угоди володіють
належною праводієздатністю, будучи
зареєстрованими у встановленому
порядку як платники ПДВ.Сторони у
повному обсязі виконали взяті на себе
зобов'язання, здійснили поставку
товарів в обумовлені строки покупцю,
сторони один до одного претензій не
мають, а отже, договір між ними
укладений та виконаний у встановленому
законом порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується яз висновком суду першої
інстанції, що у ході судового розгляду
справи доведено реальність
господарських операцій з придбання
будівельних матеріалів у ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

Незважаючи на проаналізовані вище
обставини, визначальним при винесенні
спірного податкового
повідомлення-рішення було прийняття до
уваги відповідачем даних Акту
перевірки ДПІ у м. Сумах від 21 лютого 2014
року №267/2204/38397327/77 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"АСТ-Консалтінг" з питань дотримання
вимог податкового, та іншого
законодавства за період
червень-грудень 2013 року /том ІІ, а.с.
149-158/, що на думку представника
відповідача є підставою для зменшення
позивачу суми податкового кредиту.

Колегія суддів також зауважує, що
Податковий кодекс України не ставить
право платника ПДВ на податковий
кредит в залежність від дій чи
бездіяльності його контрагентів.

Реальність господарських операцій
позивача з ТОВ "АСТ-Консалтінг"
підтверджується первинними та іншими
документами, копії яких наявні у справі
та були досліджені судом під час
розгляду справи.

З огляду на викладене контролюючий
орган безпідставно та протиправно
поставив під сумнів розмір податкового
кредиту з ПДВ, задекларований
позивачем по взаємовідносинам з ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

Надання контролюючому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки і збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів.

Таким чином, фактичність поставки
товарів від ТОВ "АСТ-Консалтінг"
підтверджена належним чином
оформленими первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
копії яких наявні в матеріалах справи
та досліджені судом в ході судового
розгляду.

Колегія суддів зазначає, що порушення
порядку здійснення господарської
діяльності ТОВ "АСТ-Консалтінг" не
впливає на результати діяльності
позивача і не може бути підставою для
притягнення позивача до
відповідальності, оскільки у
відповідності до статті 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Таким чином, висновок відповідача про
завищення позивачем суми податкового
кредиту з податку на додану вартість у
сумі 58028,00 грн, є безпідставним,
оскільки позивачем у процесі судового
розгляду доведено правомірність
формування податкового кредиту на
зазначену суму.

Враховуючи зміст позовних вимог та
заперечень сторін, у ході судового
розгляду справи було з'ясовано
обставини щодо правомірності
формування ТОВ "НВП Промтехснаб
Кременчук" податкового кредиту з
податку на додану вартість за
липень-серпень 2013 року по
взаємовідносинам з ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що необґрунтованим є також
висновок органу доходів і зборів про
застосування до ТОВ "НВП Промтехснаб
Кременчук" штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 14507,00 грн.

Згідно частини першої статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук"обґрунтовані і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими з вище зазначених
підстав і висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
при прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014р. по
справі № 816/2813/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 13.10.2014 р.