Справа № 369/2781/14-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Дубас Т.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Бабенку Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18 квітня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Білогоролдської сільської
ради Києво - Святошинського району
Київської області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до
Білогоролдської сільської рада Києво -
Святошинського району Київської
області та просив визнати
протиправними дії сільської ради щодо
прийняття рішення від 11 грудня 2013 року
№ 422/13 та №422/25 про відмову у
задоволенні клопотання про передачу у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,25 га, розташованої
в межах села Білогородка,
Києво-Святошинського району Київської
області, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, з
підстав, не передбачених ст. 118 ЗК
України; скасувати такі рішення
відповідача та зобов'язати внести на
пленарне засідання сесії сільської
ради та розглянути клопотання про
виділення йому земельної ділянки у
власність, за результатами чого
прийняти належне рішення.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 18
квітня 2014 року 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального права та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити в
повному обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що у клопотанні ним було зазначено всі
необхідні дані, додано графічні
матеріали, а також наведено достатнє
обґрунтування наявності у нього права
на безоплатне отримання у власність
земельної ділянки. Додатково звертає
увагу суду на те, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
від 24 вересня 2013 року по справі №
369/7471/13-а аналогічне рішення
Білогородської сільської ради вже
визнавалось протиправним та було
скасоване, однак, відповідач на
виконання рішення суду прийняв
абсолютно аналогічні попередньому
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
Білогоролдською сільською радою Києво
- Святошинського району Київської
області на виконання постанови
Києво-Святошинського районного суду
від 24.09.2013 було повторно розглянуто
звернення громадянина України ОСОБА_3
про виділення земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах села Білогородка та рішеннями
двадцять сьомої сесії шостого
скликання від 18 грудня 2013 року № 42213 та
№ 42225 Білогородська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області відмовила позивачу в
задоволенні таких клопотань на
підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України, у зв'язку з невідповідністю
місця розташування земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що подане
позивачем клопотання про отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки розглянуте відповідачем у
спосіб та порядок, передбачений чинним
законодавством України,
протиправності оскаржуваних позивачем
дій та рішень Білогоролдської
сільської ради Києво - Святошинського
району Київської області судом не
встановлено.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу
України, громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Згідно з вимогами ст. 116 ЗК України,
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх ' повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове
призначення, земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки
та погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, в
клопотанні ОСОБА_3 не було визначено
бажане місце розташування земельної
ділянки. В свою чергу, позивач просив
Білогородську раду не погоджувати з
ним місце розташування земельної
ділянки, а визначити його самостійно.

На думку апелянта, у клопотанні про
виділення земельної ділянки ним
визначено всі необхідні дані та надано
достатнє обґрунтування його права на
безоплатне отримання у власність
земельної ділянки в адміністративних
межах Білгородської сільської ради без
його погодження.

Колегія суддів вважає такі вимоги і
посилання апелянта необґрунтованими,
оскільки приписами ч. 6. ст. 118 ЗК України
чітко закріплено, що на графічних
матеріалах, доданих до клопотання, має
бути зазначене конкретне місце, яке
особа бажає обрати для безоплатної
передачі у власність. Зі змісту
матеріалів справи вбачається, що
позивач не визначив конкретної
земельної ділянки в межах
Білгородської сільської ради.

При цьому необхідно також зауважити, що
процедура вибору земельної ділянки
здійснюється саме з метою встановлення
можливості відведення тієї чи іншої
земельної ділянки для цілей, вказаних у
клопотанні, її граничних розмірів та
площі, правового режиму, складу угідь
земель та вимог щодо відведення
земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком
Києво-Святошинського районного суду
Київської області про наявність у
відповідача достатніх підстав для
залишення звернення позивача без
задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, суд повно
і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, і дав їм належну правову
оцінку, - з огляду на що підстави до
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18 квітня 2014 року,
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 07
жовтня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.