Справа № 826/5285/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5285/14
інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Старової Н.Е., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДЦ Делта
Спорт" до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії, скасування
податкового повідомлення-рішення від
18.02.2014 №9 -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДЦ Делта Спорт"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про:

- визнання протиправними дій Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів м. Києві під час проведення
документальної невиїзної позапланової
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЦ ДЕЛТА СПОРТ", за
результатами якої складено акт від
30.01.2014 № 92/26-55-22-09/32554627 "Про результати
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ "ДЦ ДЕЛТА СПОРТ" () з питань правильності
обчислення податкових зобов'язань та
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ "ПЕРІТУС АЛЬЯНС"
() за липень - серпень 2013";

- скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 18.02.2014 №
9;

- зобов'язання Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві вилучити з інформаційної бази
даних "Податковий блок" інформацію,
внесену на підставі акту від 30.01.2014 №
92/26-55-22-09/32554627 "Про результати
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ "ДЦ ДЕЛТА СПОРТ" () з питань правильності
обчислення податкових зобов'язань та
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ "ПЕРІТУС АЛЬЯНС"
() за липень - серпень 2013";

- зобов'язання Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві відновити в інформаційній базі
даних "Податковий блок" дані податкової
звітності Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЦ ДЕЛТА СПОРТ"
шляхом внесення показників, зазначених
у податкових деклараціях з податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПЕРІТУС АЛЬЯНС" за
період з 01.07.2013 по 31.08.2013;

- встановлення строку Державній
податковій інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на виконання
рішення суду п'ять робочих днів з дати
набрання ним законної сили та
зобов'язати подати звіт про виконання
рішення суду.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
травня 2014 року адміністративний позов
було задоволено частково.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказане судове рішення і
прийняти нове яким відмовити в
задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
18 лютого 2014 відповідачем на підставі
акту перевірки № 92/26-55-22-09/32554627 від
30.01.2014 прийнято оскаржуване податкове
повідомлення - рішення № 9, яким
позивачу за порушення ст. 185, п.п. 198.3, 198.6,
201.4, 201.10 Податкового кодексу України
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок на додану
вартість" на загальну суму 2 394 156 грн., в
т.ч. за основним платежем сумі 1596104 грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 798 052 грн.

Як вбачається з акту перевірки та
письмових заперечень відповідача,
збільшення грошового зобов'язання та
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій ґрунтується на
висновках зроблених в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Перітус Альянс" від 07.11.2013 №
1757/26-59-22-01-18/38780059, складеному ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, яким встановлено відсутність
об'єктів оподаткування податком на
додану вартість внаслідок припущень
ДПІ щодо проведення ТОВ "Перітус
Альянс" транзитних фінансових
операцій, спрямованих на надання
вигоди третім особам з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, які (фінансові
операції) не мають реального характеру.

Крім того, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09.01.2014 по справі №826/19396/13-а, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.03.2014 адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перітус Альянс"
задоволено частково. В тому числі,
визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві по
проведенню документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Перітус
Альянс", за результатами якої складено
акт 07 листопада 2013 №1757/26-59-22-01-18/38780059
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Перітус Альянс"
(код за ) з контрагентами, з
якими платником задекларовані
взаємовідносини за період з 01.07.2013 по
30.09.2013". Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
вилучити з інформаційної бази даних
"Податковий блок" інформацію, внесену
на підставі акту від 07 листопада 2013
року № 1757/26-59-22-01-18/38780059 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Перітус Альянс" (код за
) з контрагентами, з якими
платником задекларовані
взаємовідносини за період з 01.07.2013 по
30.09.2013". Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
відновити в інформаційній базі даних
"Податковий блок" дані податкової
звітності Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перітус Альянс"
шляхом внесення показників, зазначених
у податкових деклараціях з податку на
додану вартість за період з 01 липня 2013
року по 30 вересня 2013 року.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
не взяв до уваги посилання відповідача
на акт про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Перітус альянс"
від 07.11.2013 № 1757/26-59-22-01-18/38780059.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат,
зокрема, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України)

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Питання, пов'язані з формуванням
платником податку на додану вартість
податкового кредиту, врегульовано ст.
198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм
податковий кредит для визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином оформленими
податковими накладними та складеними
первинними документами, що
відображають реальність господарської
операцій, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Як вбачається з матеріалів справи, та
встановлено судом першої, що між
позивачем та ТОВ "Перітус Альянс" було
укладено договір №ПА19-07/13 від 19.07.2013.

Крім того, позивачем були надані
податкові та видаткові накладні, які
були складені між позивачем та ТОВ
"Перітус Альянс" та виписки з ПАТ «Банк
форум» які підтверджують рух активів в
процесі здійснення господарських
операцій.

Незважаючи на наявність вказаних
документів, відповідачем в акті
перевірки зроблено формальний
висновок про нереальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентам, адже висновки
зроблені відповідачем ґрунтувались
лише відповідно до обставин зазначених
в акті про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Перітус альянс"
від 07.11.2013 № 1757/26-59-22-01-18/38780059".

Законодавством України на одну із
сторін цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обов'язку здійснення контролю за
дотриманням усіма виконавцями,
постачальниками по ланцюгу постачання
вимог законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, сплати
податку і в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
виконавців, постачальників у ланцюгу
постачання або через відсутність
висновків зустрічних перевірок,
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
декларування валових витрат та права
на податковий кредит з податку на
додану вартість, яке виникло в
результаті сплати податку на додану
вартість при придбанні товарів (робіт,
послуг).
Водночас, колегія суддів
зазначає, що відповідно до положень
статті 204 Цивільного кодексу України
діє презумпція правомірності
правочину, тобто правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.207 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Доказів на підтвердження того, що
контрагент позивача, не мав
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірних
операціях, відсутності фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих
зобов'язань чи відсутність можливостей
залучення до виконання зобов'язань
третіх осіб, відповідачем до суду не
надано.

Тому, для встановлення факту вчинення
правочину з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, зокрема, з метою ухилення
від сплати податків, необхідно
встановити необґрунтованість
отриманої платником податків
податкової вигоди, наприклад,
внаслідок її виникнення не у зв'язку із
здійсненням реальної підприємницької
або іншої економічної діяльності.
Разом з тим, при дослідженні
факту здійснення господарської
операції оцінюватися повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Головною підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом. Саме законом, а не
актами, які б факти в цьому акті не були
відображені. Вказані ж в акті висновки
є суто суб'єктивною думкою державного
податкового інспектора, оскільки були
зроблені за відсутності інформації,
яка надається в передбаченому
законодавством порядку.

Отже, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в дохід
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

Інший підхід потенційно надасть
можливість посадовим особам державних
органів на власний розсуд оголошувати
будь-який правочин недійсним
(нікчемним) без звернення до суду, що не
є правильним виходячи з загальних
засад судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
18.02.2014 №9.

Що стосується визнання протиправними
дій Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів м. Києві під час
проведення документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДЦ ДЕЛТА
СПОРТ", колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
цієї позовної вимоги, адже дії
відповідача по проведенню перевірки, а
також обставини, викладені
відповідачем в акті від 30.01.2014 №
92/26-55-22-09/32554627 " та їх аналіз є
реалізацією податковим органом
покладених на нього функцій в межах
чинного законодавства, у зв'язку з чим
відсутні підстави вважати, що
оскаржувані дії вчинені відповідачем з
порушенням норм чинного законодавства
або з перевищенням компетенції.

Стосовно позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача вилучити та
відновити в електронній базі даних
"Податковий блок" відповідні показники
податкової звітності, суд першої
інстанції вірно зазначив, що
представниками ТОВ "ДЦ Детла Спорт"
помилково обрано спосіб захисту
порушеного права ідентичний тому, який
обрано контрагентом позивача ТОВ
"Перітус Альянс" в рамках
адміністративної справи № 826/19396/13-а,
адже підставою для внесення змін в
електронні бази даних органів
податкової служби, в даному випадку,
став не сам по собі акт
перевірки/неможливості проведення
зустрічної звірки, а конкретне
податкове повідомлення - рішення. Крім
того, враховуючи що матеріали справи не
містять доказів не відновлення
показників податкової звітності за
наслідками скасованого податкового
повідомлення - рішення, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ці вимоги є передчасними,
а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом не вбачається
необхідності зобов'язувати
відповідача до вчинення певних дій по
вилученню та відновленню в електронній
базі даних "Податковий блок"
відповідних показників податкової
звітності, позовна вимога про
встановлення строку Державній
податковій інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на виконання
рішення суду протягом п'яти робочих
днів з дати набрання ним законної сили
та зобов'язання подати звіт про
виконання рішення суду не підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

Н.Е.Старова

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.

Файдюк В.В.