Справа № 804/11032/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача ОСОБА_3
Кисельов А.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просив визнати протиправним та
повідомлення-рішення № 9758-15, № 9759-15, №
9760-15 від 26.06.2014 року.
Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем вимог
Податкового кодексу України,
оскаржуване податкові
повідомлення-рішення не містять
посилання на розрахунок податкового
зобов'язання. Незважаючи на те, що
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру, в даному випадку розрахунок
земельного податку податковим органом
проведено виходячи з середніх
показників нормативної грошової
оцінки земельних ділянок по місту.
Ухвалою суду від 30.07.2014 року відкрито
провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, вказуючи на те, що
податкові повідомлення-рішення
прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Підставою для нарахування позивача
земельного податку з фізичних осіб
слугували наступні документи:
інформація отримана із КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
реєстрацію за позивачем права
власності на частини нежитлових
приміщень, які знаходяться за адресами:
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, а також
лист Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області від 02.07.2014 року № 26/167.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.
Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області прийнято податкові
повідомлення-рішення форми «ф» № 9758-15,
№ 9759-15, № 9760-15 від 26.06.2014 року, якими
позивачу визначено грошові
зобов'язання з земельного податку 444,02
грн. за земельну ділянку по АДРЕСА_3, 482,04
грн. за земельну ділянку по АДРЕСА_2 та
445,08 грн. за земельну ділянку по АДРЕСА_1
відповідно за період 2014 рік
Підставою для прийняття означеного
податкового повідомлення-рішення
стали наступні обставини.
Позивач - ОСОБА_5 є власником нежилих
- відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15 вересня 2006
року - 1/2 частина магазину продовольчих
товарів - приміщення № 2 (два) поз.1-6,
загальною площею 51,1 кв.м., ганок літ. а
на першому поверсі житлового будинку
літ.А-9, що знаходиться в АДРЕСА_3. Право
власності на означене нерухоме майно
зареєстровано КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 19.10.2006, реєстрацій
- відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 16 вересня 2006
року - 1/2 частина нежилого приміщення №
2 в житловому будинку літ.А-5 на першому
поверсі поз.І, 1-3, загальною площею 48,2
кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Право
власності на означене нерухоме майно
зареєстровано КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 19.10.2006, реєстрацій
- відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19 вересня 2006
року - 1/2 частина нежилого приміщення
№34 в житловому будинку літ.А-9 на
першому поверсі поз. 1, 2, 17-21, загальною
площею 64,1 кв.м., що знаходиться в м.
Дніпропетровську, АДРЕСА_2. Право
власності на означене нерухоме майно
зареєстровано КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 18.10.2006, реєстрацій
Згідно ст.377 Цивільною кодексу України
до особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового речення в обсязі та
на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
Статтею 120 Земельного кодексу України
визначено, що у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Також, якщо жилий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.
Оскільки користування будівлею
(спорудою) неможливо без користування
земельною ділянкою, на якій вона
розташована, а плата за землю
справляється саме за користування
земельною ділянкою, обов'язок щодо
сплати сум податкових зобов'язань із
земельного податку у нового власника
будівлі (споруди) виникає не з дати
оформлення права землекористування, а
з дати фактичного користування
земельною ділянкою. Це підтверджується
розвитком правового регулювання цього
питання. Положення щодо переходу права
на власності або права користування
земельною ділянкою в разі відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
закріплені статтею 377 Цивільного
кодексу України (в редакції станом на
день виникнення спірних
правовідносин), у відповідності до якої
при переході права власності на
будівлю або споруду до громадян або
юридичних осіб, до останніх переходить
право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка
необхідна для їх обслуговування.
Аналогічну позицію займає Вищий
адміністративний суд України ухвалі
та Верховний Суд України в постанові
від 24.12.2010 року по справі № 21-59а10.
Згідно із ст.269 Податкового кодексу
України платниками податку за землю є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.
За правилами ст.270 ПК України об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, та земельні частки (паї),
які перебувають у власності.
Земельна ділянка це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташуванням, цільових
(господарським) призначенням та з
визначеними щодо неї правами (п.14.1.74 ст.
Згідно із п.286.6 ст.286 Податкового
кодексу України за земельну ділянку, на
якій розташована будівля, що перебуває
у користуванні кількох юридичних або
фізичних осіб, податок нараховується
кожному з них пропорційно тій частині
площі будівлі, що знаходиться в їх
користуванні, з урахуванням
прибудинкової території.
Відповідно до п.287.8 ст.287 Податкового
кодексу України власник нежилого
приміщення (його частини) у
багатоквартирному жилому будинку
сплачує до бюджету податок за площі під
такими приміщеннями (їх частинами) з
урахуванням пропорційної частки
прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
Отже, позивач є платником земельного
податку з земельних ділянок, на яких
розташовані належні йому на праві
власності частини нежилих приміщень в
Судом також встановлено, що розмір
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок, якими користується позивача,
відповідачем встановлено на підставі
листа Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області від 02.07.2014 року № 26/167 про
З вказаного листа вбачається, що
нормативна грошова оцінка 1 кв.м
земельних ділянок у 2011-2014 роках
- по АДРЕСА_1 (з урахуванням коефіценту
функціонального використання -2, 5) - 1846,81
- по АДРЕСА_2 (з урахуванням коефіценту
функціонального використання -2,5) - 1504,03
- по АДРЕСА_3 ( з урахуванням коефіценту
функціонального використання -2, 5) - 1737,86
З пояснень представників сторін та
листа Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області від 15.09.2014 року № 23/654, судом
встановлено, що позивачем не
проводилась нормативна грошова оцінка
земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, на яких знаходиться
нерухоме майно, що належить на праві
У листі Управління Держземагентства у
м. Дніпропетровську Дніпропетровської
області від 15.09.2014 року № 23/654 вказано
про те, що надана відповідачу
інформація, що відображена у листі від
02.07.2014 року № 26/167, про нормативну
грошову оцінку вказаних вище земельних
ділянок є розрахованою лише на
підставі рішення Дніпропетровської
міської ради від 26.12.2007 року № 5/26 «Про
затвердження проекту «Нормативна
грошова оцінка земель м.
За вказаних обставин нормативна
грошова оцінка земельних ділянок, що
вказана у листі Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області 02.07.2014 року
№ 26/167 є фактично орієнтованою.
Судом також встановлено, що інформація
вказана у листі Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області в02.07.2014 року
№ 26/167 повністю співпадає з
інформацією, яка наведена у листі
Дніпропетровської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» від №
2-2/2629 від 09.09.2011 року в частині
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок, які використовує позивач.
У листі Дніпропетровської
регіональної філії Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» від № 2-2/2629 від
09.09.2011 року вказано орієнтовану
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок, які використовує позивач.
Статтею 286 Податкового кодексу
встановлено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Відповідно до пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК
України базою оподаткування є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно
до порядку, встановленого цим розділом.
Пунктом 289.1 статті 289 Податкового
кодексу України встановлено, що для
визначення розміру податку та
орендної плати використовується
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок. Центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику
у сфері земельних відносин здійснює
управління у сфері оцінки земель та
Відповідно до ст.13 Закону України «Про
оцінку земель» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок
проводиться, зокрема, у разі визначення
розміру земельного податку.
Відповідно до ст.20 цього ж Закону за
результатами нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація.
Дані про нормативну грошову оцінку
окремої земельної ділянки
оформляються як витяг з технічної
документації з нормативної грошової
Згідно ст.23 Закону України «Про оцінку
земель» в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
межах населених пунктів
затверджується відповідною
сільською, селищною, міською радою.
Витяг з технічної документації про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки видається
відповідним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.
Відповідно до абз.2 п.286.1 ст.286 ПК України
відповідні органи виконавчої влади
з питань земельних ресурсів за
запитом відповідного органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Суд вважає, що в даному випадку
визначення земельного податку
виходячи з орієнтовних показників
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок по місту Дніпропетровську не
відповідає законодавчо встановленому
порядку визначення розміру земельного
податку, а також приписам ст.23
Податкового кодексу України,
відповідно до якої базою
оподаткування визнаються конкретні
вартісні, фізичні або інші
характеристики певного об'єкта
Поданий відповідачем лист
Дніпропетровської регіональної філії
ДП «Центр Державного земельного
кадастру» № 2-2/2629 від 09.09.2011 і лист
Управління Держземагентства у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області від 02.07.2014 року № 26/167 не є
належним та допустимим доказом в
розумінні ст.70 КАС України, оскільки
вказані листи не є законодавчо
встановленими документами про
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок, внаслідок чого інформація,
викладена у листах, не може бути
використана відповідачем при
розрахунку земельного податку.
Аналогічну позицію також займає і
Державна податкова адміністрація
України у листі від 21.06.2011 року №
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки відображаються у
витягу з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, який видається
Держземагентством України згідно
Указу Президента України від 08.04.2011
року № 445/2011, яким затверджено
Положення про Державне агентство
земельних ресурсів України.
На підставі викладеного суд вважає
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення форми
«ф» № 9758-15, № 9759-15, № 9760-15 від 26.06.2014 року
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_5 судовий збір у
розмірі 182,70 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
16 жовтня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 16.10.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В.
Златін С.В. Златін
Р.Ю. Ричка