Справа № 812/6543/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року
м. Київ К/800/53250/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Вербицької О.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Стахановської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06.08.2013 року

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2013 року

у справі № 812/6543/13-а

за позовом Стахановської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про припинення підприємницької
діяльності,

встановив:

Стахановська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Луганській
області звернулось до суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про припинення
підприємницької діяльності.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 06.08.2013 року,
залишено без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2013 року, у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 08.07.1999 року
зареєстрований виконавчим комітетом
Кіровської міської ради Луганської
області фізичною особою-підприємцем та
перебуває на обліку в Кіровському
відділенні Стахановської ОДПІ як
платник податків.

За результатами перевірки місця
проживання фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 позивачем складено акт від
19.07.2013 року № 2/15 про відсутність
відповідача за адресою: АДРЕСА_1, станом
на 17:00 19.07.2013 року.

Отже, підставою для звернення до суду
про припинення підприємницької
діяльності відповідача стала, на думку
позивача, зміна місця проживання
суб'єктом підприємницької діяльності
без повідомлення Державного
реєстратора Кіровської міської ради
Луганської області.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність підстав для
задоволення даного позову, з
урахуванням наступного.

Згідно із пп. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право у
випадках, встановлених законом,
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем та/або про
визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання.

Відповідно до п. 67.2 п. 67 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби в установленому
законом порядку мають право звертатися
до суду про винесення судового рішення
щодо: припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців; відміни державної
реєстрації припинення юридичних осіб
або підприємницької діяльності
фізичних осіб - підприємців; скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів.

В силу ч. 2 ст. 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
підставами для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, є визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті
46 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
проводиться у разі постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Підставами для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця є: визнання фізичної
особи - підприємця банкрутом;
провадження нею підприємницької
діяльності, що заборонена законом;
неподання протягом року органам
доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону;
наявність в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність фізичної особи -
підприємця за зазначеним місцем
проживання (абз. 4 ч. 2 ст.46 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців»).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців не вносився запис про
відсутність відповідача за вказаним
місцезнаходженням, а 17.07.2013 року
податковим органом був складений лише
акт № 2/15 про те, що станом на 17 год. 00 хв.
за адресою АДРЕСА_1 станом
знаходилася гр.ОСОБА_5.

Крім того, встановлено, що станом на
22.07.2013 року відповідач має
заборгованість перед Державним
бюджетом з податку на додану вартість у
сумі 181 409, 63 грн., що підтверджується
податковою вимогою від 23.07.2013 року №
818-17, яка була надіслана позивачем на
адресу відповідача.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідач має податкову
заборгованість перед бюджетом та
стосовно нього до Єдиного державного
реєстру не вносився запис про
відсутність за вказаним
місцезнаходженням, судами попередніх
інстанцій зроблений правильний
висновок про необґрунтованість
позовних вимог.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено обґрунтовані рішення, які
постановлені з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для їх скасування не
вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Стахановської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області
відхилити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06.08.2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2013 року
у справі № 812/6543/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та на неї може бути подана
заява про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
О.В.Вербицька

Н.Г.Пилипчук