Справа № 822/2498/14
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2498/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
О.К. при секретаріОлійник І.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом
Старокостянтинівської міської ради
до Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області про визнання
дій незаконними та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до Хмельницького окружного
адміністративного суду
адміністративному позові, з
урахуванням уточнених позовних вимог
(заява від 26.06.2014 року)
Старокостянтинівська міська рада
просить визнати незаконними дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області щодо накладення
штрафу на позивача та скасувати
постанову від 29.05.2014 року ВП №41775276 про
накладення штрафу в розмірі 680,0 грн.

В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що постанова від 29.05.2014 року
ВП №41775276 про накладення на позивача
штрафу в розмірі 680,0 грн. винесена з
порушенням ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року N 606-XIV (надалі - Закон N 606-XIV),
оскільки несвоєчасне виконання
виконавчого листа, виданого
Старокостянтинівським районним судом
20.01.2014 року по справі №2215/4044/2012 сталося
з об»єктивних причин у зв»язку з
неможливістю скликання сесії міської
ради, до повноважень якої віднесене
вирішення земельних питань

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та
підтвердив обставини, на які
посилається у позовній заяві, просить
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився. В надісланому до
суду клопотанні просить розглянути
справу без його участі. У вирішення
зазначеного спору щодо правомірності
постанови від 29.05.2014 року ВП №41775276 про
накладення на позивача штрафу в
розмірі 680,0 грн. поклався на думку суду.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи та надані
докази у їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги необхідно задовольнити з
урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що постановою від 24.01.2014
року старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області відкрив
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2215/4044/2012, виданого
Старокостянтинівським районним судом
20.01.2014 року по справі №2215/4044/2012, про
зобов»язання Старокостянтинівської
міської ради розглянути питання щодо
передачі ОСОБА_3 безкоштовно у приватну
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1, на якій розташована належна
йому Ѕ частина житлового будинку.

12.02.2014 року за №47/03-39-385/2014 позивач
надіслав на адресу відповідача
повідомлення про те, що у відповідності
до ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» розгляд
виконавчого листа винесено на
засідання чергової сесії
Старокостянтинівської міської ради,
яке відбудеться 28.02.2014 року.

У зв»язку із складною
суспільно-політичною ситуацією,
розглянувши звернення фракцій
«Свобода» і «Батьківщина» та
політичної партії «Удар», міський
голова розпорядженням від 27.02.2014 року
№63/2014-р скасував розпорядження від
10.02.2014 року №46/2014-р «Про скликання 38
сесії міської ради».

Листом від 25.03.2014 року №47/03-39-733/2014
позивач повідомив відповідача про
об»єктивну неможливість виконання
рішення суду у встановлені строки,
зазначивши, що розгляд зазначеного
питання буде винесено на чергову сесію
міської ради.

Розпорядженням від 08.04.2014 року №104/2014-р
міський голова скликав чергову 39 сесію
міської ради на 25.04.2014 року.

Розглянувши звернення ОСОБА_3 чергова 39
сесія Старокостянтинівської міської
ради прийняла рішення №37 від 25.04.2014
року про відмову ОСОБА_3 у наданні
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки по АДРЕСА_1.

29.05.2014 року державний виконавець
надіслав позивачу вимогу №2059, якою
зобов»язав останнього повідомити про
наслідки розгляду виконавчого листа
від 20.01.2014 року, виданого
Старокостянтинівським районним судом,
та відповідно, питання щодо передачі
ОСОБА_3 земельної ділянки

Листом від 05.06.2014 року №47/03-39-1293/2014
позивач повідомив відповідача про
результат розгляду
Старокостянтинівською міською радою
питання щодо передачі ОСОБА_3
безкоштовно у приватну власність
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
прийняте рішення №37 від 25.04.2014 року

29.05.2014 року на підставі ст.89 Закону N 606-XIV
державний виконавець виніс постанову
ВП №41775276 про накладення на позивача
штрафу в розмірі 680,0 грн. за невиконання
рішення Старокостянтинівського
районного суду.

Досліджуючи правомірність постанови
від 29.05.2014 року ВП №41775276 суд враховує
наведене нижче.

У відповідності до ст.124 Конституції
України судове рішення є обов'язковим
до виконання на всій території України.

Частина 2 ст.19 Конституції України
зобов»язує органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб діяти лише на підставі в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом N 606-XIV.

В силу ч.1 ст.17 Закону N 606-XIV примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

За змістом ч.2 ст.17 Закону N 606-XIV
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, зокрема, виконавчі листи, що
видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону N 606-XIV
державний виконавець зобов»язаний
здійснити заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно до ст. 89 Закону N 606-XIV у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Таким чином, Конституцією України та
Законом N 606-XIV встановлений обов»язок
боржника (фізичної чи юридичної особи)
щодо виконання рішення суду у спосіб та
порядок, визначені виконавчим
документом, та обов»язок державного
виконавця вжити всі передбачені
Законом N 606-XIV заходи для забезпечення
виконання боржником рішення суду, в
тому числі накладення на боржника
штрафу за невиконання рішення суду, що
зобов'язує боржника виконати певні дії.
При цьому, у відповідності до ст.89
Закону N 606-XIV основною умовою для
притягнення боржника до
відповідальності у вигляді штрафу за
невиконання рішення, що зобов»язує
його вчинити певні дії, є відсутність
поважних причин невиконання рішення.
Тобто, положення зазначеної норми може
бути застосовано лише при умові
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії.

За змістом ст.129 Конституції України
забезпечення доведеності вини є
основною засадою судочинства.

Відтак, передбачена ст.89 Закону N 606-XIV
відповідальність настає у випадку
невиконання рішення суду з вини
боржника.

Суд встановив, що несвоєчасне
виконання позивачем рішення суду
відбулось з поважних причин, відтак
позивач не повинен нести
відповідальність за його невиконання.

При цьому, суд враховує що спірною
постановою державний виконавець
наклав на позивача штраф за
неповідомлення про наслідки виконання
рішення суду, а не за невиконання цього
рішення.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
грунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

За змістом ч. 3 ст. 5 Закону N 606-XIV
відповідальність згідно із законом
настає лише за невиконання законних
вимог державного виконавця щодо
виконання рішень.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, відповідачем не
доведена правомірність старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області від 29.05.2014 року ВП
№41775276 про накладення штрафу в розмірі
680,0 грн., відтак позовні вимоги про її
скасування підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд враховує наступне.

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа (частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Водночас пунктом 19 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ встановлено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

З огляду на викладене сплачений
позивачем судовий збір слід стягнути з
Державного бюджету України шляхом
безспірного списання органом
Державної казначейської служби
України із рахунка суб'єкта владних
повноважень - відповідача.

Керуючись Конституцією України,
Законом України "Про виконавче
провадження", та ст.ст. 1, 11, 70, 71, 109, 158 - 163,
181, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області від 29.05.2014 року ВП №41775276.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Старокостянтинівської
міської ради 73,08 грн. судового збору
шляхом списання з рахунку Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04
липня 2014 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук"Згідно з
оригіналом" Суддя