Справа № 130/2957/14-а
Суддя: Сенько Л. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014
м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області Сенько Л.Ю.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області про визнання
нечинним рішення про відмову провести
перерахунок пенсії та зобов'язати
провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним адміністративним позовом в якому
просить визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці та Жмеринському районні
Вінницької області про відмову
провести їй перерахунок пенсії з 21.11.2007
року та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Жмеринці
та Жмеринському районні Вінницької
області здійснити їй перерахунок
пенсії 21.11.2007 року у відповідності до
ст. 37 Закону України «Про державну
службу».

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим,
що з 20 листопада 2007 року вона отримує
пенсію як державний службовець
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу». Однак при
нарахуванні пенсії їй було відмовлено
у зарахуванні в заробіток матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на соціально -
побутові потреби і на вимогу
відповідача замінена довідка про
заробітну плату з виключенням цих
виплат. 8 вересня 2014 року вона
звернулася до Управління Пенсійного
фонду України в м. Жмеринці та
Жмеринському районі Вінницької
області із заявою про перерахунок
пенсії з заробітку до якого додано
матеріальна допомога на оздоровлення
та соціально-побутові потреби. До заяви
додала довідку Головного Управління
статистики у Вінницькій області про
складові частини заробітної плати, що
подаються для призначення пенсії
відповідно ЗУ «Про державну службу»
про суми інших виплат за період з 01.11.2005
по 31.10.2007 року.

22 вересня 2014 року вона отримала
відповідь з якої дізналася, що її було
відмовлено на підставі постанови КМУ
від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії», не
передбачено зарахування в заробіток
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексацію при визначені виплати
при призначенні пенсії. Таким чином їй
при нарахуванні пенсії безпідставно не
включено в заробіток суми матеріальної
допомоги, що призвело до значного
зменшення розміру пенсії. Вказане
правопорушення з його правовою оцінкою
міститься в Постанові Верховного суду
України від 06.11.2013 року.

Ухвалою від 03.10.2014 року позов в частині
зобов'язання провести перерахунок
пенсії за період з 21 листопада 2007 року
по 01 квітня 2014 року залишено без
розгляду.

09 жовтня 2014 року від відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці

та Жмеринському районі Вінницької
області надійшли до суду заперечення в
яких представник за дорученням
Ю.В.Бабієць просить відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі посилаючись на те, що позивач з
21.11.2007 року перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці та Жмеринському районі та
отримує пенсію за віком призначену
відповідно до ЗУ «Про державну службу»
( в редакції до 01.10.2011 року). На одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їхньої заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам , які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80 %
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Постановою
Кабінету Міністрів України №865 від
31.05.2000 року не передбачено зарахування
в заробіток матеріальної допомоги на
соціально - побутові потреби,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації, тому управління не
вбачає законних підстав для врахування
таких виплат при призначенні (
перерахунку) пенсії. Частиною 1 статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що у
заробіток для обчислення пенсії
включається всі види оплати праці, на
які діючими правилами нараховуються
страхові внески, крім виплат
одноразового характеру, не обумовлених
діючою системою оплати праці
(компенсація за невикористану
відпустку, вихідна допомога та інші),
перелік яких затверджується Кабінетом
Міністрів України. Згідно Інструкції
про статистику заробітної плати,
матеріальна допомога, яка носить
системний характер і надається всім
або більшості робітників - входить в
склад фонду оплати праці. Згідно п.2
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про впорядкування умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих
органів, органів прокуратури, судів та
інших органів» керівникам надано право
у межах установленого фонду оплати
праці встановлювати спеціалістам і
службовцям надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи у розмірі 50%
посадового окладу та надавати
працівникам матеріальну допомогу на
оздоровлення і для вирішення
соціально - побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Тобто, така допомога є одноразовою
виплатою, яка надається на розсуд
керівника в межах встановленого фонду
оплати праці. Матеріальна допомога, що
надавалась позивачу, не мала системний
характер, а тому не може бути врахована
при перерахунку пенсії. Вважає, що
управління діє правомірно межах
чинного законодавства. Відтак вимоги
позивача щодо задоволення позову є
незаконними.

Дослідивши письмові матеріали справи
вважаю, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України і м. Жмеринці та Жмеринському
районі Вінницької області з 21.11.2007 року
і одержувала пенсію за віком
призначену відповідно до Закону
України «Про державну службу ( в
редакції Закону України «Про державну
службу» до 01.10.2011 року).

Згідно довідки Головного управління
Статистики у Вінницькій області від
05.08.2014 року про складові заробітної
плати ( за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь - які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
виданої ОСОБА_1 до складу заробітної
плати позивача за останні 24 календарні
місяці входять у тому числі «інші
виплати», в які включаються
матеріальна допомога на оздоровлення
на соціально - побутові потреби. На всі
виплати, включені в довідку, в тому
числі і на «інші виплати», нараховані
матеріальні допомоги на оздоровлення
та матеріальні допомоги на соціально -
побутові потреби (а.с.8).

Згідно частини 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого

самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні нами владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі, пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
менше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 2 статті 37-1 вказаного Закону
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Водночас ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» встановлено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року
№1788-ХІІ до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці ( виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058- ІV
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподаткованого доходу (
прибутку), сукупного оподаткованого
доходу ( граничної суми заробітної
плати ( доходу), з яких справляються
внески ( збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обовязкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24.03.1995
року встановлено, що заробітна плата
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці та наказу Державного
комітету статистики України №5 «Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати» від 13.01.2004 року
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників та виплати соціального
характеру.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Таким чином вказані позивачкою виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань законом віднесено до структури
заробітної плати для

нарахування пенсії, з цих виплат
нараховані та сплачені страхові внески
на загальнообов'язковедержавне
пенсійне страхування, тому ці виплати
необхідно включити в заробітну плату
для призначення пенсії.

Суд не бере до уваги заперечення
представника відповідача про те, що
вказані позивачкою виплати не повинні
включатися в заробітну плату для
призначення пенсії, оскільки такі
заперечення не ґрунтуються на вимогах
закону.

Суд вважає, що право позивача на
пенсійне забезпечення порушене і
захист порушеного права можливий
шляхом визнання неправомірною відмови
відповідача включити суми
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення
пенсії позивачці відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
редакції до 08.07.2011 року та зобов'язання
відповідача здійснити належним чином
розрахунок пенсії позивачці та
включити до складу заробітної плати
для призначення пенсії суму
матеріальної допомоги на оздоровлення
на вирішення соціально - побутових
питань, згідно із довідкою від 05.08.2014
року.

Враховуючи вищезазначене вважаю
протиправною відмову відповідача, а
вимоги позивача щодо здійснення
перерахунку його пенсії -
обґрунтованими та такими що підлягають
до задоволення зобов'язавши
відповідача провести перерахунок
пенсії з 21.11.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись
ст. ст. ст.ст. 7-9,11,69-71,159-163,256 КАС України
суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України у
м. Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області щодо перерахунок
пенсії призначеної ОСОБА_1 відповідно
до Закону України «Про державну
службу» з включенням до розрахунку
заробітної плати для обчислення пенсії
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових потреб.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Жмеринці та
Жмеринському районі Вінницької
області здійснити перерахунок та
виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 02.04.2014 року з
включенням до розрахунку заробітної
плати для обчислення пенсії сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань згідно
довідки Головного управління
Статистики у Вінницькій області від
05.08.2014 року про складові заробітної
плати.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова, прийнята в порядку
скороченого провадження, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя