Справа № 813/7587/13а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

Справа № 876/2944/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Клюби В.В., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання:
Саламахи О.І.

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Холявки І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Городоцької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 06
лютого 2014 року за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Городоцької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3) звернувся в суд із зазначеним
позовом, в якому просив скасувати
податкові повідомлення-рішення №
та № від 12.09.2013 р.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06.02.2014 р.
позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із даною постановою, її
оскаржила Городоцька об'єднана
Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - Городоцька
ОДПІ). Апеляційну скаргу мотивує тим, що
в угоді про співпрацю, на яку
посилається суд першої інстанції не
вказано саме якого сторони бажають
досягнути результату та взагалі не
згадується про будівництво готелю.
Крім того, будівництво готелю
здійснюється поза рамками
інвестиційного договору. Позивач не
виступає замовником будівництва та в
подальшому не набуде права власності
на нерухоме майно. Що виключає
можливість включення витрат стосовно
господарських операцій стосовно
купівлі-продажу будматеріалів та буд
послуг до складу валових витрат.
Стосовно реальності здійснення
господарських операцій щодо оптової
торгівлі м'ясопродуктами, апелянт
зазначає, що ФОП ОСОБА_3 до перевірки не
представлено актів приймання-передачі
продукції, ТТН та довіреностей на
отримання товару від покупців, що
підтверджує неможливість фактичної
передачі та доставки товарів від
позивача оптовим покупцям. Тому
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити позивачу у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта Холявку І.Я.,
який просив задовольнити апеляційну
скаргу, представника позивача ОСОБА_1,
який просив апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, колегія судів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 22.08.2013 р.
Городоцькою ОДПІ було складено акт
№1139/17-0/НОМЕР_3 за результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства платника податків ФОП
ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 р. по 22.08.2013 р.

Вказаною перевіркою було встановлено
порушення позивачем вимог п. 177.2, п. 177.4
ст. 177, пп.138.1.1 п. 138.1 ст. 138, ст. 139
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) та пп. 187.1 ст. 187, ст. 185, пп. 198.3 ст.
198 ПК України.

12.09.2013 р. Городоцькою ОДПІ на підставі
вказаного Акта було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №,
яким ФОП ОСОБА_3 було збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування в
загальній сумі 1 422 122,12 грн., в тому числі
948 081,41 грн. за основним платежем та 474
040,71 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями та податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №,
яким ФОП ОСОБА_3 було збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) в загальній сумі 1 805 023,50 грн., в
тому числі 1 203 349,00 грн. за основним
платежем та 601 674,50 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_3
була укладена угода з ФОП ОСОБА_4 про
співпрацю, відповідно до умов якої
сторони домовилися спільно діяти для
досягнення спільних цілей, в тому числі
щодо спорудження готелю. На
підтвердження реальності
господарських операцій із ДП «Моноліт»
ВАТ «Яворівбуд», позивач надав акти
приймання виконаних робіт та податкові
накладні, на підтвердження придбання
вікон у ПП «Вікна-Центр» згідно
договору купівлі-продажу, надано
рахунок-фактуру, видаткову накладну,
податкову накладну та виписки з банку
про рух коштів, на підтвердження
господарських операцій із ТОВ
«Золочівагробуд» позивачем надано
видаткові накладні та виписки з банку
про рух коштів. Крім того, згідно
інвестиційного договору, укладеного
між позивачем та ФОП ОСОБА_5, за
фінансування будівельних робіт, після
здачі об'єкта в експлуатацію, ФОП
ОСОБА_3 має право отримати частину
об'єкта. На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій
щодо оптової торгівлі м'ясопродуктами,
позивачем надано два контракти з
іноземними компаніями щодо їх
придбання, на підтвердження ввезення в
Україну надані ВМД. ФОП ОСОБА_3 укладено
договір про надання послуг зі
зберігання м'ясопродуктів з ТОВ «Термо
С». В подальшому ввезений товар позивач
реалізовував товариствам, приватним
підприємствам, на підтвердження чого
були надані договори поставки,
видаткові накладні, податкові
накладені, товарно-транспортні
накладні, розрахунки коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної. Оплата покупцями
позивачу за товар підтверджується
наявними у матеріалах справи виписками
із банківських рахунків про рух коштів.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Пунктами 177.1, 177.2, 177.3 та 177.4 ст. 177 ПК
України передбачено, що доходи
фізичних осіб-підприємців, отримані
протягом календарного року від
провадження господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу. Об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи-підприємця. Для
фізичної особи-підприємця,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість, не включаються до
витрат і доходу суми податку на додану
вартість, що входять до ціни придбаних
або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК
України до витрат операційної
діяльності відносять собівартість
реалізованих товарів робіт, послуг.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Як передбачено пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, не включаються до складу
валових витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК
України об'єктом оподаткування з
податку на прибуток є операції
платників податку з: постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Пунктом 187.1. ст. 187 ПК передбачено, що
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; дата відвантаження товарів, а
в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Згідно із приписами п. 198.1 ст. 198 ПК право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності).

Положеннями п. 198.2. ст. 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Норми п.198.6 статті 198 ПК передбачають, що
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Отже, при будівництві готелю, підрядник
будівельних робіт виступає ДП «Моноліт
ВАТ «Яворівбуд». Для досягнення
поставленої цілі щодо здійснення
будівництва, враховуєчи те, що ФОП
ОСОБА_4 самостійно було важко здійснити
будівництво між останнім та ФОП ОСОБА_3
10.07.2011 р. укладено угоду про співпрацю.
Відповідно до п. 2 даної угоди, сторони
зобов'язуються спільно діяти для
досягнення спільних цілей у
відповідності до завдань, програм дій,
соціальних і економічних інтересів
кожної із сторін.

На виконання поставлених спільних
завдань та мети, ФОП ОСОБА_3, як учасник
угоди про співпрацю, укладено Договір
№ 18-11 від 17.12.2011 р. з ДП «Моноліт» ВАТ
«Яворівбуд», яке є підрядником
будівельних робіт. На виконання взятих
на себе зобов'язань, позивач проводив
оплату за виконані будівельні роботи,
по результатах яких отримано податкові
накладні. В даному випадку, всі
декларації по ПДВ з додатком №5 в яких
було відображено оплату ДП «Моноліт»
ВАТ «Яворівбуд» з сторони податкової
інспекції жодних зауважень не виникало
впродовж цілого 2012 року та 2013 року.

Крім цього, на виконання взятих на себе
зобов'язань, ФОП ОСОБА_3 придбано у ПП
«Вікна-Центр» вікна та двері згідно
укладеного договору купівлі-продажу
№12/209 від 22.12.2011 р. з додатком №1. Факт
придбання підтверджується отриманим
рахунком, видатковою накладною,
податковою накладною та випискою з
банку.

ФОП ОСОБА_3 придбано в ТОВ
«Золочівагробуд» будівельні
матеріали, зокрема, цеглу, про що
свідчить накладна №36 від 29.02.2012 р.,
накладна №37 від 21.03.2012 р. та накладна №27
від 04.01.2012 р. та виписки з банку про
оплату за придбану цеглу.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
відповідачем безпідставно зроблено
висновок про те, що позивач
неправомірно включив до складу валових
витрат оплату за придбані будівельні
матеріали та оплату за будівельні
послуги, оскільки згідно вищенаведених
договорів, позивач є співучасником
будівництва.

Стосовно господарських операцій по
придбанню та реалізації
м'ясопродуктів, то слід зазначити, що
ФОП ОСОБА_3 укладено два контракти
№01/2010 від 19.07.2010 р. та №02/2012 від 05.07.2012 р.
з іноземними компаніями Республіки
Польща про придбання м'ясопродуктів.
Згідно таких контрактів, позивачем
завезено придбаний товар через кордон
в Україну (м.Львів) про що свідчать ВМД,
які долучені до матеріалів справи.

Окрім того, ФОП ОСОБА_3 укладено договір
про надання послуг № 28 від 01.01.2012 р. з
ТОВ «Термо С», згідно якого отримував
послуги зі зберігання продуктів
харчування, які надавались на
території холодильника, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, що також
відображено в акті перевірки. Факт
отримання таких послуг
підтверджується наявними у матеріалах
справи договором, актами надання
послуг та оплатою позивача за отримані
послуги.

Отриманий та привезений товар позивач
реалізував наступним покупцям:

- ТОВ «Саваш» згідно договору поставки
№ 1 від 15.06.2012 р., видаткових накладних,
податкових накладних, банківських
виписках по рахунку про отримання
коштів;

- ТОВ «М'ясо-поділля», згідно договору
поставки № 6 від 03.09.2012 р., видаткових
накладних, податкових накладних та
товарно-транспортних накладних,
банківських виписках по рахунку про
отримання коштів;

- ПП «Ектон», згідно договору поставки
№ 4/10/12 від 01.10.2012 р., видаткових
накладних, податкових накладних,
зворотної накладної, розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до податкових накладних,
банківських виписках по рахунку про
отримання коштів;

- ПП «СВ-Трейд», згідно договору
поставки № 230112 від 23.01.2012 р., видаткових
накладних, податкових накладних,
товарно-транспортних накладних,
банківських виписках по рахунку про
отримання коштів;

- ФОП ОСОБА_7, згідно договору поставки
№ 02 від 02.02.2011 р., видаткових накладних,
податкових накладних,
товарно-транспортних накладних,
банківських виписках по рахунку про
отримання коштів;

- ТОВ «Сталева Воля», згідно договору
поставки № 1/07/12 від 21.07.2012 р., видаткових
накладних, податкових накладних,
розрахунків коригування кількісних і
вартісних показників до податкових
накладних, товарно-транспортних
накладних, банківських виписках по
рахунку про отримання коштів;

- ТОВ «АБМ-Експорт», згідно договору
поставки № 010911 від 01.09.2011 р., видаткових
накладних, податкових накладних,
розрахунків коригування кількісних і
вартісних показників до податкових
накладних, товарно-транспортних
накладних, банківських виписках по
рахунку про отримання коштів;

- ТОВ «Укртрейдресурс МК», згідно
договору про надання послуг № 29 від
01.10.2012 р., видаткових накладних,
податкових накладних,
товарно-транспортних накладних,
банківських виписках по рахунку про
отримання коштів.

Крім цього, позивач реалізовував
м'ясопродукти фізичним особам за
готівку, яка в подальшому була внесена
в касу та відображена в книзі обліку
розрахункових операцій, копія якої
долучена до матеріалів справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційної інстанцції погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
підставності та обґрунтованості
позовних вимог ФОП ОСОБА_3, а відтак
податкові повідомлення-рішення №
та № від 12.09.2013 р. визнано
протиправним та скасовано правомірно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
Городоцької ОДПІ суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Городоцької
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року по справі № 813/7587/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.В. Клюба

І.О. Яворський

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 14.10.2014 р.