Справа № 461/4468/14-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/4468/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 року Галицький
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Стрельбицького В.В.,

при секретарі
Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за
адміністративним позовом адвоката
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради про часткове скасування
розпорядження,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_2 з позовом до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, в якому
просить частково скасувати
розпорядження №762 від 27.06.97р. «Про
передачу квартир у власність громадян»
в частині додатку в графі під №47
стосовно передачі квартири АДРЕСА_1
громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на те, що
оскаржуване розпорядження було видано
по відношенню до людей, які багато
років не являлись членами сім'ї ОСОБА_2
та не проживали разом із ним, що
встановлено рішенням суддів судової
палати апеляційного суду Львівської
області від 10.11.2003 року, тобто
інформація, викладена у розпорядженні
не відповідає дійсності.

Представник позивача в судовому
засіданні подав заяву про збільшення
позовних вимог, згідно якої просить
також зобов'язати відповідача привести
оскаржуване розпорядження в частині
графи №47 додатку до цього
розпорядження у відповідність до
порядку встановленого законом. Решту
позову підтримав, дав пояснення
аналогічні доводам, викладеним у
позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечив та додатково
пояснив, що оскаржуване розпорядження
винесено цілком правомірно у
встановленому порядку, так як ОСОБА_2,
при звернення з заявою про передачу у
власність квартири АДРЕСА_1, вказав як
членів своєї сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 Просить відмовити в задоволенні
позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 КАС України,
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів належним
і неупередженим судом.

Згідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», Приватизація здійснюється
шляхом безоплатної передачі
громадянам квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках з
розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» визначено, що до членів сім'ї
наймача включаються лише громадяни,
які постійно проживають в квартирі
(будинку) разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло.

Пунктом 18 Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян, затвердженого наказом
Міністерства з питань

житлово-комунального господарства
України 16.12.2009р. №396, передбачено, що
громадянином до органу приватизації
подаються: оформлена заява на
приватизацію квартири (будинку),
жилого приміщення у гуртожитку,
кімнати у комунальній квартирі;
довідка про склад сім'ї та займані
приміщення; копія ордера про надання
жилої площі (копія договору найму
жилої площі у гуртожитку); документ, що
підтверджує невикористання ним
житлових чеків для приватизації
державного житлового фонду; копія
документа, що підтверджує право на
пільгові умови приватизації; заява -
згода тимчасово відсутніх членів
сім'ї наймача на приватизацію
квартири (будинку), жилих приміщень у
гуртожитку, кімнат у комунальній
квартирі.

За неповнолітніх членів сім'ї
наймача рішення щодо приватизації
житла приймають батьки (усиновлювачі)
або піклувальники. Згоду на участь у
приватизації дітей вони засвідчують
своїми підписами у заяві біля прізвища
дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18
років (настає неповна цивільна
дієздатність особи), додатково до
заяви додається письмова нотаріально
засвідчена згода батьків
(усиновлювачів) або піклувальників.

Судом встановлено, що
розпорядженням Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
№762 від 27.06.1997р. «Про передачу квартир у
власність громадян» передано у
власність громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 ( графа
в додатку під №47) /а.с.11-12/.

Як видно з матеріалів справи,
22.04.1997 року ОСОБА_2 звернувся до
керівника органу приватизації із
заявою про передачу у власність
квартири АДРЕСА_1, де вказав як членів
своєї сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
/а.с.63/, та додатково додав довідку про
склад сім'ї наймача, у якій зазначено,
що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1
мешкають і мають право на житло на
момент введення в дію Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_3 /а.с.64/.

Окрім того, суд відхиляє доводи
позивача про те, що рішенням суддів
судової палати апеляційного суду
Львівської області від 10.11.2003 року
встановлено факт не проживання ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 1992 року у квартирі
АДРЕСА_1, оскільки дане рішення було
винесено лише у 2003 році, тобто після
проведення приватизації, а також за
цими особами зберігалось право на це
житло, як членами сім'ї наймача (ОСОБА_2),
про що останній вказав у своїй заяві
про приватизацію.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проаналізувавши вищенаведене, суд
приходить до переконання про
необґрунтованість позову, оскільки
оскаржуване розпорядження було
винесено у встановленому законом
порядку та на підставі особисто
наданих ОСОБА_2 документів, а тому у
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-12, 70, 86, 158-163 КАС
України суд,

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10-ти днів з
дня її проголошення.

Суддя
Стрельбицький
В.В.