Справа № 800/442/14
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 жовтня 2014 року м. Київ
справа № 800/442/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Малинін В.В., вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до Президента
України Порошенка Петра Олексійовича
про визнання незаконною статті Указу,
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України як суду
першої інстанції з позовом до
Президента України Порошенка Петра
Олексійовича, в якому просить:

- визнати незаконною статтю 1 Указу
Президента України № 806/2014 від 14.10.2014 р.
«Про День захисника України»;

- визнати протиправною
бездіяльність Президента України
Порошенка П.О., яка виявилась у тому, що
він не вніс до Верховної Ради України
законопроект про внесення змін до
частини першої статті 73
Кодексу законів про працю України, щоб
включити до встановленого законом
вичерпного переліку святкових днів 14
жовтня - День захисника України;

- зобов'язати Президента України
Порошенка П.О. вчинити певні дії, а саме:
внести до Верховної Ради України
законопроект про внесення змін до
частини першої статті 73 Кодексу
законів про працю України, щоб включити
до встановленого законом вичерпного
переліку святкових днів 14 жовтня - День
захисника України.

Щодо першої позовної вимоги, слід
зазначити наступне.

Частиною четвертою статті 18, статтею
171-1 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
Вищому адміністративному суду України
як суду першої інстанції підсудні
справи, зокрема, щодо оскарження актів,
дій чи бездіяльності Президента
України.

Згідно з частиною другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною другою статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту першого частини
третьої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України.

Згідно зі статтею 147 Конституції
України Конституційний Суд України є
єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні. Конституційний
Суд України вирішує питання про
відповідність законів та інших
правових актів Конституції України і
дає офіційне тлумачення Конституції
України та законів України.

Статтею 1 Закону України «Про
Конституційний Суд України» від 16
жовтня 1996 року № 422/96-ВР передбачено, що
Конституційний Суд України є єдиним
органом конституційної юрисдикції в
Україні.

Відповідно до пункту першого статті 13
Закону України «Про Конституційний Суд
України» Конституційний Суд України
приймає рішення та дає висновки у
справах щодо конституційності законів
та інших правових актів Верховної Ради
України, актів Президента України,
актів Кабінету Міністрів України,
правових актів Верховної Ради
Автономної Республіки Крим.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про
Конституційний Суд України»
підставами для прийняття
Конституційним Судом України рішення
щодо неконституційності правових
актів повністю чи в їх окремих частинах
є:

- невідповідність Конституції України;

- порушення встановленої Конституцією
України процедури їх розгляду,
ухвалення або набрання ними чинності;

- перевищення конституційних
повноважень при їх прийнятті.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що
позивач просить визнати незаконним,
прийнятий Указ Президента України №
806/2014 від 14.10.2014 р. «Про День захисника
України», такий, що порушує його
трудові права, зокрема право на
відпочинок, яке гарантоване та
закріплене в Конституції України, як
Основного законодавчого акту, який має
вищу юридичну силу (стаття 44).

З системного аналізу зазначених норм
слідує, що розгляд цього питання
віднесений до юрисдикції
Конституційного Суду України.

Щодо другої та третьої позовних вимог,
слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 93 Основного
Закону України право законодавчої
ініціативи у Верховній Раді України
належить Президентові України,
народним депутатам України, Кабінету
Міністрів України і Національному
банку України.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 17 жовтня 2002 року N 17-рп/2002 у справі
за конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного
тлумачення положень статей 75, 82, 84, 91, 104
Конституції України (щодо
повноважності Верховної Ради України)
зазначено, що учасниками законодавчого
процесу на його відповідній стадії, а
отже, учасниками законотворчості, є
визначені в частині першій статті 93
Конституції України суб'єкти права
законодавчої ініціативи у Верховній
Раді України - зокрема, Президент
України. Реалізація права законодавчої
ініціативи і права вето означає лише
участь відповідних органів у
здійсненні власне парламентської
функції законотворчості.

Системний аналіз зазначених норм
свідчить про те, що при здійснені
передбачених статтею 93 Конституції
України повноважень Президент України
не виконує владних управлінських
функцій.

Таким чином, даний спір до Президента
України про визнання незаконною статтю
Указу, визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, не є публічно-правовим, у
зв'язку з чим юрисдикція
адміністративних судів, зокрема,
Вищого адміністративного суду як суду
першої інстанції, на нього не
поширюється.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, у
зв'язку з чим приходжу до висновку про
необхідність відмовити ОСОБА_1 у
відкритті провадження в
адміністративній справі за його
позовом до Президента України
Порошенка Петра Олексійовича про
визнання незаконною статтю Указу,
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись частиною першою статті 2,
пунктом 1 частини першої статті 3,
пунктом 1 частини першої статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі
за його позовом до Президента України
Порошенка Петра Олексійовича про
визнання незаконної статті 1 Указу
Президента України № 806/2014 від 14.10.2014 р.
«Про День захисника України»; визнання
протиправної бездіяльності Президента
України Порошенка П.О., яка виявилась у
тому, що він не вніс до Верховної Ради
України законопроект про внесення змін
до частини першої статті 73 Кодексу
законів про працю України, щоб включити
до встановленого законом вичерпного
переліку святкових днів 14 жовтня - День
захисника України; зобов'язання
Президента України Порошенка П.О.
вчинити певні дії, а саме: внести до
Верховної Ради України законопроект
про внесення змін до частини першої
статті 73 Кодексу законів про працю
України, щоб включити до встановленого
законом вичерпного переліку святкових
днів 14 жовтня - День захисника України.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України у порядок та у спосіб
передбачені Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
В.В. Малинін

Суддя
В.В. Малинін