Справа № 2-а-4617/10/0270
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/8741/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Вінниці

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 січня 2011
року

у справі № 2-а-4617/10/0270

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
місті Вінниці

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у місті Вінниці (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 04
листопада 2010 року № .

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій ДПІ у м. Вінниці № від 04
листопада 2010 року до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 січня 2011
року постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у м. Вінниці,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 січня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

У запереченні на касаційну скаргу
фізична особа - підприємець ОСОБА_1,
посилаючись на те, що постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року та ухвала Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 січня 2011 року є законними та
обґрунтованими, а положення касаційної
скарги жодним чином це не спростовують,
просить відмовити в задоволенні
касаційної скарги та залишити без змін
рішення судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, перевіривши доводи
касаційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПА у Вінницькій області була
проведена перевірка за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, а саме: господарської одиниці
- магазину, що розташований за адресою:
м. Вінниця, пр.-т Юності, 43-А, та належить
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, за
результатами якої складений акт від 21
жовтня 2010 року № 1166/02/32/23/НОМЕР_2.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги пунктів
1, 2 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», які полягали: у проведенні
розрахункової операції з продажу
товару (жилета, черевиків та м'яча) на
загальну суму 2336,00 грн. без
застосування реєстратора
розрахункових документів та без видачі
відповідного розрахункового
документа, оскільки підприємцем не
були дотримані положення пункту 6
статті 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» щодо ведення у встановленому
порядку книги обліку доходів та витрат
(не була надана перевіряючим).

04 листопада 2010 року на підставі
вказаного акта перевірки ДПІ у м.
Вінниці прийняла рішення № , яким
згідно пунктом 1 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у
сумі 11680,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що оскільки позивач
перебував на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності
шляхом сплати єдиного податку, то він в
силу положень пункту 6 статті 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» не повинен був
застосовувати реєстратор
розрахункових операцій, з урахуванням
того, що підприємець здійснював продаж
товарів, реалізація яких не потребує
обов'язкового застосування
реєстратора розрахункових операцій.
Також, суд виходив з того, що
відповідальність за неведення або
неналежне ведення обліку доходів і
витрат, для яких законами України
встановлено обов'язкову форму обліку,
встановлена у статті 1641 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) за порушення вимог
цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Пунктом 6 статті 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється відповідно
до законодавства з питань
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України за
поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та знайшло своє
підтвердження у акті перевірки,
позивач у 2010 році був платником єдиного
податку.

Також, перевіркою було встановлено, що
позивач здійснював продаж товарів,
реалізація яких не потребує
обов'язкового застосування
реєстратора розрахункових операцій.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про відсутність
підстав для притягнення позивача до
відповідальності, встановленої у
пункті 1 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», згідно оспорюваного рішення, з
урахуванням того, що відповідальність
за неведення або неналежне ведення
обліку доходів і витрат, для яких
законами України встановлено
обов'язкову форму обліку, встановлена у
статті 1641 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у м. Вінниці підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року та ухвала Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 січня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Вінниці
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна