Справа № 2а/155/21/14 155/474/14-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р.
Справа № 876/4815/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання:
Сердюк О.Ю.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області на постанову Горохівського
районного суду Волинської області від
15 квітня 2014 року по справі № 2а/155/21/14,
155/474/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області про стягнення та перерахунок
соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області від 28.02.2014 року в призначенні
йому пенсії на пільгових умовах
відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
зобов'язати відповідача з 12 лютого 2014
року призначити йому та оформити
належним чином пенсію на пільгових
умовах.

Постановою Горохівського районного
суду Волинської області від 15 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено: визнано незаконною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за
віком на пільгових умовах та
зобов'язано відповідача призначити
ОСОБА_1 пільгову пенсію, як
трактористу-машиністу, що був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, починаючи з 12 лютого 2014
року та провести її виплату.

Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області постанову суду першої
інстанції оскаржило, подало апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

В обгрунтування апеляційної карги
вказує те, що у позивача відсутня
уточнююча довідка, яка підтверджувала
б його пільговий стаж роботи на посаді
тракториста-машиніста. Інші документи,
які підтверджували роботу позивача на
вказаній посаді відсутні. Відтак,
відмова у призначенні позивачу
пільгової пенсії є законною. Таким
чином, у позивача не має необхідного
стажу роботи на посаді
тракториста-машиніста для призначення
йому пенсії на пільгових умовах.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача надали пояснення
та заперечили проти доводів
апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно з записів
у трудовій книжці ОСОБА_1 з 01 січня 1972
року по 30 травня 1977 року та з 01 травня 1979
року по 28 червня 1994 року працював
трактористом-машиністом в колгоспі
імені 17 Вересня, правонаступником
якого є ПОСП «Хлібороб» та СС
«Хлібороб», що в селі Квасів
Горохівського району Волинської
області і має встановлений мінімум
трудоднів за рік. (а.с. 4-6).

З посвідчення тракториста-машиніста
першого класу серії НОМЕР_1 вбачається,
що позивач має кваліфікацію
тракториста-машиніста.

ОСОБА_1 14 лютого 2014 року звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області з заявою про призначення
пенсії на пільгових умовах відповідно
до п. «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Листом від 28 лютого 2014 року №619/02-64
Управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області повідомило позивача, що йому
відмовлено у призначенні пільгової
пенсії у зв'язку з відсутністю
необхідного пільгового стажу роботи на
посаді тракториста-машиніста (а.с.10).

Відповідно до пункту "в" частини 1
статті 13 Закону України N 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" (надалі - Закон
України "Про пенсійне забезпечення")
передбачено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

З копії паспорта громадянина України
серії АС 265645 вбачається, що позивач
народився 27 листопада 1958 року і на час
подання документів для призначення
пільгової пенсії досяг передбаченого
законом пенсійного віку (а.с.11-12).

Згідно з п. 1 роз'яснення Міністерства
соціального забезпечення України від
20.01.1992 р. N 7 "Про порядок призначення
пенсій на пільгових умовах
трактористам-машиністам, які
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах і на інших
підприємствах сільського
господарства" до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільськогосподарської продукції
відносяться працівники, які оформлені
на роботу трактористами-машиністами,
мають відповідне посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільськогосподарських робіт в
рослинництві та тваринництві.
Трактористам-машиністам, які відробили
повний польовий період на тракторах та
інших самохідних
сільськогосподарських машинах, весь
рік зараховується до стажу, який дає
право на пільгове пенсійне
забезпечення і в тому випадку, якщо в
польовий або міжсезонний період вони
виконували інші роботи (на
стаціонарних і причепних установках та
агрегатах, по ремонту
сільськогосподарської техніки, на
тваринницьких фермах тощо).

Згідно ст. 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності такої книжки або
відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У пункті 20 постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 р. N 637 "Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній" (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) зазначено, що в тих
випадках, коли у трудовій книжці немає
відомостей, які визначають право на
пенсії на пільгових умовах чи за
вислугу років, установлені для окремих
категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій.

Як вбачається з архівної довідки
№20/01-28, виданої трудовим архівом
Горохівського району Волинської
області ОСОБА_1 проходить по книгах
обліку розрахунків по оплаті праці
Селянської спілки «Хлібороб» с. Квасів
Горохівського району за періоди 1972-1977
років та 1979-1994 років із зазначенням
кількості відпрацьованих людино-днів
за кожний рік.

У вказаній архівній довідці зазначено,
що у книгах обліку розрахунків по
оплаті праці посада тракториста
позивачу записана тільки 1982, 1986, 1987
роках, у решта років посада не
зазначена. З 1984-1986 року, 1994 року позивач
проходить по книзі механізаторів, у
1991-1993 роках по книзі адмінперсонал
(а.с.9).

Відповідно до архівної довідки №34/01-28,
виданої 09 січня 2014 року трудовим
архівом Горохівського району
Волинської області позивач проходить
по книгах розрахунків по оплаті праці
колгоспу імені 17 Вересня с. Квасів
Горохівського району за період з 1982-1990
року із зазначенням розміру заробітної
плати за кожний рік (а.с.8).

У листі №02-80орг Міністерства
соціального захисту населення України
від 03.11.1993 року роз'яснено, що єдине
найменування професії механізаторів
сільського господарства
«тракторист-машиніст» було введено в
1961 році і охоплює такі професії:
бульдозеристи,
бульдозеристи-скреперисти,
грейдеристи, комбайнери, машиністи
дощувальних машин, машиністи
льноконоплезбиральних машин,
машиністи скреперів, скреперисти,
машиністи чайно збиральних машин,
машиністи екскаваторів, механіки-водії
бавовнозбиральних машин,
механіки-водії самохідних
широкозахватних сінокосилок,
механіки-комбайнери, трактористи,
трактористи-бульдозеристи.

Крім того, пунктом 18 «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній»
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше 2 свідків,
які б знали заявника по спільній роботі
на одному підприємстві, в установі,
організації (в тому числі колгоспі) або
в одній системі і мали документи про
свою роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому
засіданні суду першої інстанції
ствердили, що позивач дійсно працював
трактористом-машиністом в колгоспі
імені 17 Вересня, правонаступником
якого є ПОСП «Хлібороб» та СС
«Хлібороб», що в селі Квасів
Горохівського району Волинської
області, і був безпосередньо зайнятий у
виробництві сільськогосподарської
продукції в колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства.

У трудовій книжці позивача записано, що
він був бригадиром тракторної бригади
з 1986 року по 1992 рік (а.с.4 на звороті). На
підставі цих записів УПФУ зроблено
висновок, що він в ці роки не працював
трактористом, а відносився до
адмінперсоналу. Однак з цим погодитися
не можна з огляду на те, що як допитані
свідки так і сам позивач вказували на
те, що в цей період він був ланковим
трактористом, отримував зарплату на 25%
більшу, однак продовжував працювати
трактористом. Ці ж обставини фактично і
підтверджує довідка трудового архіву,
де вказано, що позивач у 1984-1986 році, 1994
році записаний як механізатор. За інші
роки докази не збереглися. Тобто
архівні документи протирічать записам
у трудовій книжці. З врахуванням тих
обставин, що більшість доказів за той
період часу не збереглися, а інші мають
розбіжності, то колегія суддів
приходить до висновку, що з врахуванням
здобутих доказів можна прийти до
висновку, що позивач дійсно працював у
вказаний період
трактористом-машиністом у
сільськогосподарському виробництві.

З урахуванням наведених норм,
дослідивши дані трудової книжки,
архівних довідок та показань двох
свідків, колегія суддів приходить до
висновку, що судом першої інстанції
достовірно встановлено, що позивач
досяг 55-річного віку, має загальний
трудовий більше 29 років, відпрацював
більше 20 років трактористом-машиністом
в колгоспі імені 17 Вересня,
правонаступником якого є ПОСП
«Хлібороб» та СС «Хлібороб», що в селі
Квасів Горохівського району
Волинської області, де безпосередньо
був зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції, що
надає йому право на призначення пенсії
на пільгових умовах.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернувся до відповідача з
заявою про призначення йому пенсії 12
лютого 2014 року, тому суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку щодо задоволення позовних
вимог за період починаючи з 12 лютого 2014
року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Горохівського районного
суду Волинської області від 15 квітня 2014
року по справі № 2а/155/21/14, 155/474/14-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

І.О. Яворський