Справа № 806/824/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" жовтня 2014 р.
Справа № 806/824/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю сторін:

представників відповідача - Іванюку
Е.Й., позивача -Блажкевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"29" липня 2014 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Житомирський маслозавод" до
Державної екологічної інспекції у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування припису ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Житомирський маслозавод" звернулось
до суду з позовом, у якому просило
визнати протиправним та скасувати
припис державної екологічної
інспекції в Житомирській області № 18/3
від 23 січня 2014 р.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано припис державної
екологічної інспекції в Житомирській
області № 18/3 від 23 січня 2014 р.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
із апеляційною скаргою, в якій просить
назване рішення суду скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги відповідач зазначив, зокрема, що
судом першої інстанції взагалі не
розглядалось питання щодо
правомірності п. 2 припису Державної
екологічної інспекції у Житомирській
області № 18/3 від 23.01.2014 року - надати
довідку ДЕІ у Житомирській області про
кількість тари і пакувальних
матеріалів, використаних при
виробництві продукції ПАТ
«Житомирський маслозавод» протягом 2013
року (в кг.) помісячно та окремо по
кожному виду тари та пакувальних
матеріалів. Зокрема, зазначає, що
указом Президента України від 08.09.2009
року № 718/2009 зупинено дію абзацу 2 п. 5
постанови К МУ від 26.07.2001 року № 915 «Про
впровадження системи збирання,
заготівлі та утилізації відходів як
вторинної сировини» та абзацу 4 п. 2
змін, що вносяться до постанови КМУ від
26.07.2001 року 915 затверджених постановою
РСМУ від 20.05.2009 року № 508.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Встановлено, що у період з 13 січня 2014 р.
по 22 січня 2014 р. державними
інспекторами з охорони навколишнього
природного середовища Житомирської
області проведено позапланову
перевірку Публічного акціонерного
товариства "Житомирський маслозавод" з
питань дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, за результатами
якої складено акт (а.с. 9-22).

Так, на підставі згоди першого
заступника голови Державної
екологічної інспекції України №
2/3-3649ЗГ від 05.12.2013 року проведено
позапланову перевірку з питань
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в частині поводження з
відходами ПАТ "Житомирський
маслозавод", відповідно до листа
управління державної служби боротьби з
економічною злочинністю УМВС України в
Житомирській області № 2/5426 від 02.12.2013
року.

Перевіркою встановлено, що ПАТ
"Житомирський маслозавод":

- не забезпечується приймання та
утилізація використаних пакувальних
матеріалів і тари, в якій знаходилась
продукція підприємства - суб'єкта
господарської діяльності та не
укладено угоду з відповідними
організаціями на їх збирання та
утилізацію, що на думку відповідача, є
порушенням пункту б) статті 17 Закону
України "Про відходи", пункту 5
Постанови Кабінету Міністрів України
від 26 липня 2001 р. № 915 "Про впровадження
системи збирання, заготівлі та
утилізації відходів як вторинної
сировини";

- не надано до ДЕІ у Житомирській
області довідку щодо кількості тари та
пакувальних матеріалів, використаних
при виробництві продукції ПАТ
"Житомирський маслозавод" протягом 2013
року (в кг) окремо по кожному виду тари
та пакувальних матеріалів, що є
порушенням пункту д) статті 20-2 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", статті 11 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", пункту 5
Постанови Кабінету Міністрів України
від 26 липня 2001 р. № 915 "Про впровадження
системи збирання, заготівлі та
утилізації відходів як вторинної
сировини".

З метою усунення виявлених недоліків
та порушень природоохоронного
законодавства, зафіксованих в акті
перевірки, відповідачем 23 січня 2014 р.
винесено припис № 18/3 (а.с. 27), яким
позивачу приписано:

пункт 1 - забезпечити приймання та
утилізацію використаних пакувальних
матеріалів і тари, в якій знаходилась
продукція підприємства, або укласти
угоди з відповідними організаціями на
їх збирання та утилізацію;

пункт 2- надати довідку ДЕІ у
Житомирській області про кількість
тари та пакувальних матеріалів,
використаних при виробництві
продукції ПАТ "Житомирський
маслозавод" протягом 2013 року (в кг)
помісячно та окремо по кожному виду
тари та пакувальних матеріалів.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
Житомирського апеляційного
адміністративного суду зазначає
наступне.

Відповідно до пунктів а), б), в) статті 17
Закону України "Про відходи", суб'єкти
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами зобов'язані:
запобігати утворенню та зменшувати
обсяги утворення відходів;
забезпечувати приймання та утилізацію
використаних пакувальних матеріалів і
тари, в яких знаходилася продукція цих
підприємств, установ та організацій -
суб'єктів господарської діяльності,
або укладати угоди з відповідними
організаціями на їх збирання та
утилізацію; визначати склад і
властивості відходів, що утворюються, а
також ступінь небезпечності відходів
для навколишнього природного
середовища та здоров'я людини
відповідно до нормативно-правових
актів, які затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення,
за погодженням із центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища.

Відповідно до пункту 4 Порядку
збирання, сортування, транспортування,
переробки та утилізації використаної
тари (упаковки), затвердженого наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від 2
жовтня 2001 р. N 224 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5 жовтня
2001 р. за N 866/6057, приймання та утилізація
використаної тари (упаковки)
здійснюються підприємствами,
установами, організаціями, які
використовують тару (упаковку) для
пакування і транспортування продукції,
у процесі діяльності яких утворюється
тара (упаковка), а також імпортерами,
продукція яких міститься в тарі
(упаковці), самостійно або шляхом
укладення договорів з Державною
компанією "Укрекокомресурси" чи іншими
спеціалізованими підприємствами щодо
надання послуг зі збирання, сортування,
транспортування, переробки та
утилізації використаної тари
(упаковки).

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів
України "Про впровадження системи
збирання, заготівлі та утилізації
відходів як вторинної сировини" від 26
липня 2001 р. N 915 встановлено, що
підприємства, установи та організації
усіх форм власності, які
використовують в Україні тару і
пакувальні матеріали або імпортують їх
разом з продукцією, зобов'язані:

самостійно з дотриманням вимог
законодавства забезпечити приймання
та утилізацію використаних тари і
пакувальних матеріалів відповідно до
встановлених пунктом 3 цієї постанови
мінімальних норм утилізації або
укласти з Компанією договори про
організацію їх збирання, заготівлі та
утилізації з оплатою послуг за
тарифами, затвердженими пунктом 2 цієї
постанови;

забезпечити виконання встановлених
пунктом 3 цієї постанови норм
утилізації, незалежно від того,
самостійно чи на підставі укладених
договорів вони здійснюють збирання і
заготівлю використаних тари і
пакувальних матеріалів;

подавати щороку до 10 грудня
територіальним органам Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища інформацію про обсяги
використаних ними тари і пакувальних
матеріалів.

Указом Президента України від 8 вересня
2009 року N 718/2009 зупинено дію:

абзацу другого пункту 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня
2001 року N 915 "Про впровадження системи
збирання, заготівлі та утилізації
відходів як вторинної сировини" (зі
змінами, внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 20 травня 2009 року N
508);

абзацу четвертого пункту 2 змін, що
вносяться до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 2001 р. N 915,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 20 травня 2009 року N
508.

Однак, судом першої інстанції не
враховано те, що Указом Президента
України від 08.09.2009 року № 718/2009 зупинено
дію абзацу 2 п. 5 постанови К МУ від 26.07.2001
року № 915 «Про впровадження системи
збирання, заготівлі та утилізації
відходів як вторинної сировини» та
абзацу 4 п. 2 змін, що вносяться до
постанови КМУ від 26.07.2001 року 915
затверджених постановою РСМУ від 20.05.2009
року № 508.

Натомість, абзацом 3 п. 5 Постанови КМУ
від 26.07.2001 року № 915 (дію якого не
зупинено) установлено, що підприємства,
установи та організації усіх форм
власності, які використовують в
Україні тару і пакувальні матеріали
або імпортують їх разом з продукцією,
зобов'язані забезпечити виконання
встановлених пунктом 3 цієї постанови
норм утилізації, незалежно від того,
самостійно чи на підставі укладених
договорів вони здійснюють збирання і
заготівлю використаних тари і
пакувальних матеріалів.

Відповідно до пункту 3 Постанови,
установлено такі мінімальні норми
утилізації використаних тари і
пакувальних матеріалів для
підприємств, установ, організацій усіх
форм власності у відсотках загальної
маси тари і пакувальних матеріалів, які
вони використовують в Україні або
імпортують разом з продукцією: 2009 рік-
25, 2010 рік - 30. 2011 рік і наступні роки - 35.

У зв'язку з вищевикладеним, Державною
екологічною інспекцією у Житомирській
області правомірно застосовано чинний
п. 5 постанови КМУ від 26.07.2001 року № 915
«Про впровадження системи збирання,
заготівлі та утилізації відходів як
вторинної сировини».

Що стосується тверджень суду першої
інстанції щодо неможливості укладення
угод з відповідними організаціями на
збирання та утилізацію тари через те,
що вона перебуває у кінцевого
споживача та, що законодавством не
визначено порядок утилізації, то дані
твердження є безпідставними.

Відповідно до п. б) ст. 17 Закону України
«Про відходи» суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані забезпечувати
приймання та утилізацію використаних
пакувальних матеріалів і тари, в яких
знаходилася продукція цих підприємств,
установ та організацій - суб'єктів
господарської діяльності, або укладати
угоди з відповідними організаціями на
їх збирання та утилізацію.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 2001 року №
915 «Про впровадження системи збирання,
заготівлі та утилізації відходів як
вторинної сировини» підприємства,
установи та організації усіх форм
власності, які використовують в
Україні тару і пакувальні матеріали
або імпортують їх разом з продукцією,
зобов'язані самостійно з дотриманням
вимог законодавства забезпечити
приймання та утилізацію використаних
тари і пакувальних матеріалів
відповідно до встановлених пунктом 3
Постанови мінімальних норм утилізації
або укласти договори про організацію
їх збирання, заготівлі та утилізації з
оплатою послуг за тарифами,
затвердженими пунктом 2 Постанови, а
також забезпечити виконання
встановлених пунктом 3 Постанови норм
утилізації, незалежно від того,
самостійно чи на підставі укладених
договорів вони здійснюють збирання і
заготівлю використаних тари та
пакувальних матеріалів.

Відповідно до п. 4 «Порядку збирання,
сортування, транспортування, переробки
та утилізації використаної тари
(упаковки)», затвердженого наказом
Міністерства економіки та з питань
Європейської інтеграції України № 224
від 02.10.2001 року та зареєстрованого в
міністерстві юстиції України 05.10.2001
року за № 866;6057, приймання та утилізація
використаної тари (упаковки)
здійснюються підприємствами,
установами, організаціями, які
використовують тару (упаковку) для
пакування і транспортування продукції,
у процесі діяльності яких утворюється
тара (упаковка), а також імпортерами,
продукція яких міститься в тарі
(упаковці), самостійно або шляхом
укладення договорів з Державною
компанією «Укрекокомресурси» чи
іншими спеціалізованими
підприємствами щодо надання послуг зі
збирання, сортування, транспортування,
переробки та утилізації використаної
тари (упаковки).

Саме вищевказані нормативно - правові
акти вказують, що саме суб'єкти
господарювання зобов'язані самостійно
або укласти угоди на здійснення
збирання, заготівлю та утилізацію
використаних в Україні тари і
пакувальних матеріалів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відходи», утилізація відходів -
використання відходів як вторинних
матеріальних чи енергетичних ресурсів.

Споживач товару в тарі не може
використовувати відходи як вторинні
матеріальні чи енергетичні ресурси,
так як для нього необхідно мати
виробничі потужності, які є у
спеціалізованих підприємств, які
здійснюють збирання та утилізацію
використаних в Україні тари і
пакувальних матеріалів відповідно до
договорів з суб'єктами господарювання.

Що стосується висновків суду першої
інстанції щодо відсутності у чинному
законодавстві чіткого порядку
утилізації такої тари слід зазначити
наступне.

Судом першої інстанції не враховано
вимоги п. 7 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі відсутності закону, що
регулює відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Чіткий порядок утилізації
використаних пакувальних матеріалів і
тари, викладається у договорі про
надання послуг між суб'єктом
господарювання та спеціалізованим
підприємством.

Процесуальним порушення суду першої
інстанції, є безпідставне скасування п.
2 припису Державної екологічної
інспекції у Житомирській області №18/3
від 23.01.2014 року так і в цілому припису
№18/3 від 23.01.2014 року.

Як вбачається з постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду, судом першої
інстанції взагалі не розглядалось
питання щодо правомірності п. 2 припису
Державної екологічної інспекції у
Житомирській області № 18/3 від 23.01.2014
року - надати довідку ДЕІ у
Житомирській області про кількість
тари і пакувальних матеріалів,
використаних при виробництві
продукції ПАТ «Житомирський
маслозавод» протягом 2013 року (в кг.)
помісячно та окремо по кожному виду
тари та пакувальних матеріалів.
Вказане є порушенням принципів
здійснення правосуддя в
адміністративних судах - офіційного
з'ясування всіх обставин у справі.

Водночас, судом апеляційної інстанції
встановлено, що абз.4 п.5 Постанови №915
установлено, що підприємства, установи
та організації усіх форм власності, які
використовують в Україні тару і
пакувальні матеріали або імпортують їх
разом з продукцією, зобов'язані
подавати щороку до 10 грудня
територіальним органам Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища інформацію про обсяги
використаних ними тари і пакувальних
матеріалів.

При цьому положення даного абзацу,
названої постанови не є зупиненими чи
скасованими, а відтак, ПАТ
"Житомирський маслозавод" зобов'язане
надавати обумовлену інформацію до
територіального органу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища. Окрім того, такий обов'язок
закріплено у п. "д" ст. 20-2 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", який передбачає що до
компетенції центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить одержання безоплатно в
установленому порядку необхідних для
виконання покладених на нього завдань
інформації, документів і матеріалів
від державних органів та органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, і організацій усіх форм
власності та їх посадових осіб,
фізичних осіб.

Позивач доказів на спростування
обставин встановлених в ході перевірки
не надав, а відповідно не довів
протиправних дій та припису
відповідача.

На підставі викладеного, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу слід
задовольнити, оскаржуване судове
рішення скасувати та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Житомирській
області задовольнити, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" липня 2014
р. скасувати. Прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позову
Публічному акціонерному товариству
"Житомирський маслозавод".

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Житомирський
маслозавод" вул. Івана
Гонти,4,м.Житомир,10019

3- відповідачу/відповідачам: Державна
екологічна інспекція у Житомирській
області вул.
Черняхівського,12а,м.Житомир,10014

4- Блажкевич О.М. - м.Житомир, вул.Гоголя,
94, кв.31,