Справа № 2а-4500/10/1470
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року м.
Київ К/800/38116/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів
України, Державної судової
адміністрації України, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України, третя особа -
Апеляційний суд Миколаївської області
про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії, за касаційними скаргами
Кабінету Міністрів України і Державної
судової адміністрації України на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2013
року, -

у с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернулась з
позовом до Кабінету Міністрів України,
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України, третя особа-Апеляційний суд
Миколаївської області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання перерахувати розмір її
заробітної плати з липня 2005 року по
березень 2010 року та виплатити
заборгованість.

Позов обґрунтувала тим, що внаслідок
протиправної бездіяльності
відповідачів розмір її заробітної
плати, як судді апеляційного суду, у
спірний період не відповідав вимогам
статті 44 Закону України від 15 грудня 1992
року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі
Закон № 2862-ХІІ, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин), в
зв'язку з чим просила про задоволення
позову та стягнення заборгованості з
заробітної плати у розмірі 299683,11
гривень.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2010 року, позов задоволено
частково, визнано протиправною
бездіяльність відповідачів та
стягнено на користь позивача
заборгованість з заробітної плати в
розмірі 161606,43 гривень. В решті позову
відмовлено.

Оскаржуваною постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 4 червня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалене нове
про часткове задоволення позову,
визнано протиправною бездіяльність
відповідачів та зобов'язано провести
перерахунок та виплату позивачу
заробітної плати за період з липня по 31
грудня 2005 року включно у відповідності
до вимог статті 44 Закону № 2862-ХІІ з
урахуванням вже виплачених сум за цей
період. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідачі,
Кабінет Міністрів України (далі КМУ) і
Державна судова адміністрація України
(далі ДСА), посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, в частині
задоволених позовних вимог, просить
ухвалене ним судове рішення, в цій
частині, скасувати та відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Судами встановлено, що позивач
протягом спірного періоду, з липня по 31
грудня 2005 року, працювала на посаді
судді Апеляційного суду Миколаївської
області та отримувала заробітну плату,
виходячи з розміру посадового окладу -
514,00 гривень, встановленого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
грудня 1999 року № 2288 «Про впорядкування
умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих
органів, органів прокуратури, судів та
інших органів».

Разом з тим, у відповідності до частини
2 статті 44 Закону № 2862-ХІІ (в редакції,
яка діяла під час здійснення спірних
виплат) розміри посадових окладів
суддів встановлюються у відсотковому
відношенні до посадового окладу Голови
Верховного Суду України і не можуть
бути меншими від 50 відсотків його
окладу. Посадовий оклад судді не може
бути меншим від 80 відсотків
посадового окладу голови суду, в якому
працює суддя.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30 червня 2005 року № 514 «Про оплату
праці Голови та заступників Голови
Верховного Суду України» зазначеним
особам було підвищено посадові оклади
з 01 червня 2005 року, а саме,
установленні посадовий оклад Голови
Верховного Суду України - 15
розмірів мінімальної заробітної плати,
першого заступника Голови - 12,8,
заступника Голови - 11,8 розміру
мінімальної заробітної плати.

Однак, перерахунок окладів іншим
суддям з 1 червня 2005 року на підставі
цієї постанови не проводився і лише 3
вересня 2005 року Кабінет Міністрів
України прийняв постанову № 865 «Про
оплату праці суддів», якою привів
оклади суддів у відповідність з
встановленим частиною 2 статті 44
Закону № 2862-ХІІ співвідношенням до
посадових окладів Голови Верховного
Суду України та голови суду, в якому
працює суддя.

Зазначена постанова набрала чинності з
1 січня 2006 року.

Таким чином, в період з 1 червня 2005 року
по 31 грудня 2005 року оклади суддів не
відповідали вимогам частини другої
статті 44 Закону № 2862-ХІІ

Враховуючи викладене, висновки суду
апеляційної інстанції про наявність
підстав для задоволення цієї частини
позовних вимог ґрунтуються на
правильному застосуванні норм
матеріального і процесуального права,
відповідають судовій практиці, доводи
касаційних скарг його висновків не
спростовують, а тому підстав для
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Кабінету Міністрів
України і Державної судової
адміністрації України відхилити, а
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало