Справа № 742/768/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
742/768/14 Головуючий у 1-й
інстанції: Ільченко О. І.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка В.
В., Чаку Є. В.

при секретарі:
Приходько К. М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2
(далі позивач, ОСОБА_2.) до Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуки
та Прилуцькому районі (відповідач 1),
Управління соціального захисту
населення Прилуцької РДА (далі
відповідач 2) про визнання нечинною та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуки
та Прилуцькому районі, Управління
соціального захисту населення
Прилуцької РДА про визнання дій
відповідачів неправомірними,
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, відповідно до положень ст.98
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із застосуванням
тарифної ставки 60,6. Постановою
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 27.03.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нову
про задоволення позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб що
з'явилися до судового засідання,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Позивач - ОСОБА_2 є інвалідом ІІ
групи та постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що підтверджується відповідними
посвідченнями та не заперечується
відповідачем (а. с. 4).

10.01.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням оплати праці в
зоні відчуження за шість днів (4, 5, 6, 12, 13,
16 червня 1986 року) в загальній сумі 186,38
крб., вмотивовану тим, що завод
«Пожмашина», де він працював слюсарем
по складанню металоконструкцій 3-го
розряду, при видачі довідки про
заробітну плату невірно визначив
тарифну ставку 0,539 замісить правильної
60,6, що вплинуло на розмір заробітної
плати (а. с. 9).

Листом № 9/10/Д-3 від 13.01.2014 року
відповідача 1, в задоволенні заяви
позивачу було відмовлено (а. с. 10).

Позивач, не погоджуючись із
зазначеним рішенням, звернувся з
позовом до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 98 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», перахунок
пенсії провадиться на підставі
документів про вік, стаж, заробіток та
інших, наявних на час перерахунку в
пенсійній справі, а також додаткових
документів, поданих пенсіонером на час
перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть
додаткові документи, які дають право на
подальше підвищення пенсії у зв'язку з
введенням у дію цього Закону (про стаж
роботи, заробіток, сімейний стан та
інші), то пенсія знову перераховується
за нормами цього Закону. При цьому
перерахунок провадиться за минулий
час, але не більш як за 12 місяців перед
поданням додаткових документів і не
раніше ніж з дня введення в дію цього
Закону.

Як свідчать матеріали справи,
пенсія позивачу обчислена із
заробітку, одержаного за роботу в зоні
відчуження за 6 днів червня 1986 року (4, 5,
6, 11, 13, 16) - 142,20 грн. відповідно до
довідки, виданої Прилуцьким орендним
заводом «Пожмашина» 16.03.2006. Коефіцієнт
заробітної плати - 3,96648 (а. с. 7). Інших
довідок, встановленого зразка, про
заробітну плату ОСОБА_2 подано не було,
а заробітна плата за шість днів червня
1986 року в сумі 186,38 крб. обрахована ним
самостійно.

Архівні довідки
Прилуцького орендного заводу
«Пожмашина» про оплату праці з
тарифними ставками
працівників-відрядників, зайнятих на
роботах із шкідливими умовами праці, де
зокрема зазначено, що тарифна ставка
становить 60,6, подані позивачем, не
приймаються до уваги судом, оскільки
розміру заробітної плати позивача за
відповідний період там не вказано, а
відповідач 1 не має повноважень
самостійно обраховувати розмір
заробітної плати (а. с. 8, 45).

Крім того , відповідно до Типового
Положення про комісії з визначення
даних про заробітну плату працівників
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України № 886 від 26
вересня 2012 року (далі - Положення про
комісію) розгляд письмових заяв
громадян з числа інвалідів внаслідок
каліцтва або захворювання (категорія 1)
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
про видачу довідки про заробітну плату,
одержану працівниками за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках здійснюється
комісією Мінсоцполітики (далі -
центральна комісія) і комісіями
обласних держадміністрацій (далі -
регіональна комісія) за поданням
райдержадміністрацій.

Регіональна комісія
розглядає відповідні письмові заяви,
про видачу довідки про заробітну плату,
у разі коли підприємство, установу або
організацію ліквідовано без
правонаступника.

Як вбачається з матеріалів
справи, 21.01.2013 року регіональною
комісією позивачеві відмовлено у
видачі довідки, оскільки в пенсійній
справі наявна довідка про заробітну
плату за роботу у зоні відчуження з
урахуванням кратності, з якої пенсію
обчислено у розмірі більшому, ніж
мінімальний (а. с. 29).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відмовляючи позивачеві у
перерахунку пенсії, відповідно до
положень ст.98 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» із
застосуванням тарифної ставки 60,6
відповідач 1 діяв в межах наданих йому
повноважень та з дотриманням вимог
чинного законодавства, що виключає
підстави для задоволення позову.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається позивач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
27.03.2014 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 27.03.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.