Справа № 808/5654/14
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року 16 год. 07 хв.Справа №
808/5654/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Татаринові Д.В., при
секретарі Білоусі А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за
позовною заявою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування рішення,

За участю представників:

від позивача - Соболь С.С. (довіреність
№б/н від 25.09.14)

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов позов Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області
(далі - позивач або Відділення) до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - відповідач або
Красноармійська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області), в якому позивач
просить суд скасувати рішення №
від 08 серпня 2014 року про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несвоєчасно сплату (несвоєчасного
перерахування) єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
начальником Красноармійської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області було
винесено рішення № від 08 серпня
2014 року про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несвоєчасну сплату (несвоєчасного
перерахування) єдиного внеску. Згідно
цього рішення на відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.
Красноармійську накладений штраф у
розмірі 2289,50 грн та нараховано пеню у
розмірі 91,58 грн за період з 21 по 24 червня
2014 року. Позивач зазначає, що
Відділення проводить всі свої платежі,
в тому числі і платіж єдиного
соціального внеску не самостійно, а
через управління Казначейства. Тому, на
думку позивача, відповідальність щодо
своєчасно не сплачених сум єдиного
соціального внеску у цьому спорі
покладена на управління Казначейства,
як банк, який обслуговує Відділення.
Позивач вважає, що ним не було скоєно
протиправних діянь щодо несвоєчасної
оплати єдиного соціального внеску,
оскільки платіжні доручення на сплату
єдиного соціального внеску були
підготовлені та надані до управління
Казначейства 05 червня 2014 року. Проте 05
червня 2014 року управління Казначейства
відмовилося робити напис про одержання
ним платіжних доручень та реєстрі, і за
період з 05 червня 2014 року по 16 червня 2014
року Держказначейством надані
платіжні доручення не були проведені у
зв'язку з неотриманням дозволу. Крім
того вказує, що з 16 червня 2014 року по 24
червня 2014 року ДКСУ у Донецькій області
було заблоковано, не здійснювало
платежі та поновило свою роботу 24
червня 2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. 16 вересня 2014 року
на адресу суду від Красноармійської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області
надійшли письмові заперечення, в яких
зазначено, що відповідач не визнає
позовні вимоги. Відповідач,
посилаючись на Закон України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» зазначає, що
позивачем порушено приписи вказаного
Закону щодо своєчасності
перерахування сум єдиного внеску.
Вказує, що органи казначейства на
прийнятих розрахункових документах
обов'язково зазначають дату реєстрації
платіжного доручення та відмітку у
вигляді штампу «Оплачено», що
відповідає даті списання з рахунку
платника коштів. Відомості щодо
особливих обставин роботи у період з 16
по 23 червня 2014 року з боку управління
Державної казначейської служби
України в м. Красноармійську до
відповідача не надходили. У зв'язку з
викладеним Відділенню було винесено
рішення № від 08 серпня 2014 року про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
(несвоєчасное перерахування) єдиного
внеску.

Представник відповідача у
запереченнях просив відмовити у
задоволенні позову, та розглянути
справу без його участі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. 29 вересня 2014 року
на адресу суду від Управління
державної казначейської служби
України у м. Красноармійськ Донецької
області надійшли письмові пояснення, в
яких третя особа просила рішення у
даній справі прийняти на розсуд суду,
справу розглянути без участі
представника Управління державної
казначейської служби України у м.
Красноармійськ Донецької області.

У судовому засіданні, відповідно до
статті 160 КАС України, проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
судом з'ясовано наступне.

08 серпня 2014 року Красноармійською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Донецькій області
винесено Рішення № про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування) єдиного
внеску, відповідно до якого Відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області
нараховано штраф у розмірі 2289,50 грн. та
пеню у розмірі 91,58 грн. за період з 21
червня 2014 року до 24 червня 2014 року.

В матеріалах справи наявні платіжні
доручення з відміткою «одержано банком
24.06.2014р.» та «оплачено 24 червня 2014»:

- №1237 від 05 червня 2014 року на суму 1905,57
грн.;

- №1238 від 05 червня 2014 року на суму 20616,40
грн.;

- №1240 від 05 червня 2014 року на суму 26,00
грн.;

- №1241 від 05 червня 2014 року на суму 347,00
грн.

В матеріалах адміністративної справи
також міститься Реєстр платіжних
доручень ВВД ФССНВВПЗ у м.
Красноармійську від 05 червня 2014 року,
підписаний начальником Відділення та
головним бухгалтером Відділення, в
якому зазначені вищевказані платіжні
доручення.

Відповідно до Листа Управління
державної казначейської служби
України у м. Красноармійськ
Донецької області від 31 липня 2014 року
№4-18/611 Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області
повідомлялось, що Управлінням були
здійснені розрахункові операції по
платіжним дорученням Відділення на
перерахування сум єдиного соціального
внеску, нарахованого та утриманого із
заробітної плати за травень 2014 року
(№1237 на суму 1905,57 грн., №1238 на суму 20616,40
грн., №1240 на суму 26,00 грн., №1241 на суму
347,00 грн.) 24 червня 2014 року.

Згідно інтегрованої картки платника
єдиного внеску Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області,
суми платіжних доручень від 05 червня 2014
року №1237, №1238, №1240, №1241 - зараховані 24
червня 2014 року.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області не
погодившись із рішенням відповідача
№ від 08 серпня 2014 року про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несвоєчасно сплату
(несвоєчасного перерахування) єдиного
внеску, оскаржило його до суду.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску регулюються Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464-VІ від 08
липня 2010 року (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон України
№2464-VІ). Дія інших нормативно-правових
актів може поширюватися на зазначені
відносини лише у випадках,
передбачених цим Законом, або в
частині, що не суперечить цьому Закону
(частина 1 статті 2 Закону України
№2464-VІ).

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
України №2464-VІ виключно цим Законом
визначаються: принципи збору та
ведення обліку єдиного внеску;
платники єдиного внеску; порядок
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску; розмір єдиного внеску;
орган, що здійснює збір та веде облік
єдиного внеску, його повноваження та
відповідальність; склад, порядок
ведення та використання даних
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; порядок
здійснення державного нагляду за
збором та веденням обліку єдиного
внеску.

Позивач відповідно до приписів Закону
України №2464-VІ є платником єдиного
внеску.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 6
Закону України №2464-VІ платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Частиною 4 статті 8 Закону України
№2464-VІ встановлено, що порядок
нарахування, обчислення і сплати
єдиного внеску визначається цим
Законом, в частині адміністрування -
Податковим кодексом України, та
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

За правилами частини 7 статті 9 Закону
України №2464-VІ єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця (частина 8
статті 9 Закону України №2464-VІ).

Пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону
України №2464-VІ встановлено, що днем
сплати єдиного внеску вважається у
разі перерахування сум єдиного внеску
з рахунку платника на відповідні
рахунки органу доходів і зборів - день
списання банком або центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок органу доходів
і зборів.

Суд також зазначає, що процедуру
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) страхувальниками, визначеними
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
нарахування і сплати фінансових
санкцій, стягнення заборгованості зі
сплати страхових коштів органами
доходів і зборів визначає Інструкція,
затверджена Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 09 вересня
2013 року № 455 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 19 вересня
2013 року за №1622/24154 (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Інструкція №455).

Згідно підпункту 2 пункту 4.2 Розділу 4
Інструкції №455 єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку.

За правилами підпункту 3 пункту 4.2.
Розділу 4 Інструкції №455 днем сплати
єдиного внеску у разі перерахування
сум єдиного внеску з рахунку платника
на відповідні рахунки органів доходів
і зборів вважається день списання
банком або органами Державної
казначейської служби України суми
платежу з рахунку платника незалежно
від часу її зарахування на рахунок
органів доходів і зборів.

Відповідно до підпункту 6 пункту 4.3
Розділу 4 Інструкції №455 нараховані за
відповідний календарний місяць суми
єдиного внеску сплачуються платниками
не пізніше 20 числа наступного місяця,
крім гірничих підприємств, які
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 28 числа наступного місяця
незалежно від виплати заробітної плати
та інших видів виплат, на суми яких
нараховується єдиний внесок.

Станом на час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затверджена
Постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року №22 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 29 березня 2004 року за №377/8976
(далі - Інструкція №22).

Відповідно до пункту 1.1 Глави 1
Інструкції №22 ця Інструкція
розроблена відповідно до Законів
України "Про Національний банк
України", "Про банки і банківську
діяльність", "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України, Податкового кодексу
України, інших законодавчих актів
України та нормативно-правових актів
Національного банку України (далі -
Національний банк).

Згідно пункту 1.2 Глави 1 Інструкції №22
вона встановлює загальні правила, види
і стандарти розрахунків клієнтів
банків та банків у грошовій одиниці
України на території України, що
здійснюються за участю банків.

За правилами пункту 1.3 Інструкції №22
вимоги цієї Інструкції поширюються
на всіх учасників безготівкових
розрахунків, а також на стягувачів та
обов'язкові для виконання ними.

Пунктом 2.14 Глави 2 Інструкції №22
встановлено, що банк платника на всіх
примірниках прийнятих розрахункових
документів і на реєстрах обов'язково
заповнює реквізити "Дата надходження" і
"Дата виконання", а банк стягувача -
"Дата надходження в банк стягувача"
(якщо ці реквізити передбачені формою
документа), засвідчуючи їх підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку. На документах,
прийнятих банком після закінчення
операційного часу, крім того, ставиться
штамп "Вечірня".

Відміткою про дату реєстрації банком
платіжного доручення платника про
сплату платежів до бюджету є
заповнення в ньому реквізиту "Дата
надходження", який банк заповнює
незалежно від дати складання платником
цього платіжного доручення.

Відповідно до листа Управління
Державної казначейської служби
України в м.
Красноармійську Донецької області від
31 липня 2014 року №4-18/610, та листа від 31
липня 2014 року №4-18/611, копії яких
містяться в матеріалах
адміністративної справи, «…Органи
казначейства згідно п.2.14 Постанови
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року за №22,
затвердженого в Міністерстві юстиції
України 29 березня 2004 року за №377/8976, на
всіх примірниках прийнятих
розрахункових документів обов'язково
заповнюють реквізити «Одержано
банком», «Проведено банком», що
підтверджують відміткою у вигляді
штампа «Оплачено», яке відповідає даті
списанню з рахунку платника коштів…».

Згідно пункту 1.19 Глави 1 Інструкції №22
банк не несе відповідальності за
достовірність змісту платіжного
доручення, оформленого клієнтом, а
також за повноту і своєчасність сплати
клієнтом податків, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиного
внеску) (обов'язкових платежів).

Як встановлено судом, на платіжних
дорученнях від 05 червня 2014 року №1237 на
суму 1905,57 грн., №1238 на суму 20616,40 грн.,
№1240 на суму 26,00 грн., №1241 на суму 347,00
грн., наданих Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
м. Красноармійську Донецької області
Управлінню Державної казначейської
служби України в м. Красноармійську
Донецької області, - наявні відмітки
казначейства «Одержано банком
24.06.2014р.», «оплачено 24 червня 2014» та
«проведено банком» із підписом
відповідної особи на кожному з
платіжних доручень.

Отже, з огляду на вищевикладене суд
дійшов висновку, що днем сплати
позивачем єдиного внеску є 24 червня 2014
року, тобто позивачем порушено приписи
вищевказаних норм щодо строків сплати
єдиного внеску.

Судом не приймаються твердження
позивача щодо не проведення
Держказначейством наданих Відділенням
платіжних доручень у зв'язку з
неотриманням дозволу, про те, що з 16
червня 2014 року по 24 червня 2014 року ДКСУ
у Донецькій області було заблоковано, а
також суд не може прийняти посилання
позивача на повідомлення прес-служби
Донецької облдержадміністрації про
блокування роботи обласного
казначейства, оскільки сторонами не
надано жодного офіційного документа як
доказу в підтвердження
вищезазначеного. Також, наведене
твердження позивача не підтверджує
пояснення неприйняття відповідачем
платіжних доручень саме з 05 червня 2014
року.

За приписами частини 11 статті 9 Закону
України №2464-VІ у разі несвоєчасної або
не в повному обсязі сплати єдиного
внеску до платника застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про збір та
ведення обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

За визначенням пункту 6 частини 1 статті
1 Закону України №2464-VІ недоїмка - це
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом.

Частиною 6 статті 1 Закону України
№2464-VІ встановлено, що органи доходів і
зборів мають право застосовувати
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

Органи доходів і зборів зобов'язані
здійснювати контроль за дотриманням
платниками єдиного внеску вимог цього
Закону (пункт 3 частини 1 статті 14 Закону
України №2464-VІ).

Відповідно до пункту 3-1 частини 1 статті
1 Закону України №2464-VІ органи доходів і
зборів - центральний орган виконавчої
влади, що формує податкову і митну
політику (в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів,
єдиного внеску) та забезпечує її
реалізацію (центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), та його
територіальні органи.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті
20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України;

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
України №2464-VІ рішення, прийняті
органами доходів і зборів та органами
Пенсійного фонду з питань, що належать
до їх компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

За правилами частини 3 статті 25 Закону
України №2464-VІ суми недоїмки
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням штрафів.

Частиною 10 статті 25 Закону України
№2464-VІ на суму недоїмки нараховується
пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми
недоплати за кожний день прострочення
платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону
України №2464-VІ встановлено, що орган
доходів і зборів за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску накладає на платника
єдиного внеску штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

За приписами частини 14 статті 25 Закону
України №2464-VІ про нарахування пені та
застосування штрафів, передбачених цим
Законом, посадова особа органу доходів
і зборів у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим
Законом, підлягають сплаті платником
єдиного внеску протягом десяти робочих
днів після надходження відповідного
рішення. Зазначені суми зараховуються
на рахунки органів доходів і зборів ,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
зарахування єдиного внеску. При цьому
платник у зазначений строк має право
оскаржити таке рішення до органу
доходів і зборів вищого рівня або до
суду з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
територіального органу доходів і
зборів, яким прийнято це рішення.

Згідно пункту 6.1 Розділу 6 Інструкції
№455 заходи стягнення та впливу
застосовуються до платників,
визначених підпунктами 1-4 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, на яких
згідно із Законом покладено обов'язок
нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок.

Сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону підпунктом 6
пункту 4.3, абзацом другим підпункту
2,підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2
пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції,
обчислена органами доходів і зборів у
випадках, передбачених Законом, є
недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів (пункт 6.2 Розділу 6 Інструкції
№455).

Згідно пункту 7.1 Розділу 7 Інструкції
№455 за порушення норм законодавства
про єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до платників, на
яких згідно із Законом покладено
обов'язок нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок,
застосовуються фінансові санкції
(штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Отже, зважаючи на вищенаведене та
матеріали адміністративної справи,
позивач не виконав приписи Закону
України №2464-VІ в частині своєчасності
перерахування сум єдиного внеску.

Зважаючи на все вищевикладене, суді
дійшов висновку, що відповідачем
правомірно та обґрунтовано
застосовані штрафні санкції та
нараховано пеню Відділенню виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області,
оформлені рішенням № від 08
серпня 2014 року, оскільки позивачем
належних та допустимих доказів
стосовно своєчасності перерахування
єдиного внеску не надано.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінивши докази, які є у справі, в їх
сукупності приходить до висновку, що
Красноармійською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області законно та обґрунтовано
винесено спірне рішення №
від 08 серпня 2014 року про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несвоєчасно сплату
(несвоєчасного перерахування) єдиного
внеску, а отже вищезазначене рішення
прийняте на підставі та у
відповідності до чинного
законодавства України, у зв'язку з чим
воно є правомірним та таким, що не
підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2-10, 11, 12, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з
(дня отримання копії постанови),
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Постанову буде складено у повному
обсязі відповідно до частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, протягом п'яти днів.

Суддя
Д.В. Татаринов