Справа № 808/4414/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року о/об 11 год. 15 хв.Справа
№ 808/4414/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Горобцової Я.В., за
участю секретаря судового засідання
Федорук І.В., розглянувши у місті
Запоріжжі у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

до Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стадіон
«Машиностроитель»

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Продмаш»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тріо курорт»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МБГ»

про накладення арешту на кошти та інші
цінності, які знаходяться в установах
банку, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

08 липня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стадіон
«Машиностроитель», треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Продмаш»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тріо курорт»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МБГ» про накладення
арешту на кошти та інші цінності, які
знаходяться в установах банку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач має податковий борг з
орендної плати за землю, який виник у
зв'язку з несплатою підприємством
грошового зобов'язання по вказаному
податку, узгодженого самостійно у
поданих до контролюючого органу
податкових деклараціях. З метою
встановлення джерел погашення
податкового боргу за рахунок наявного
у боржника майна, позивачем досліджено
майновий стан ТОВ «Стадіон
«Машиностроитель». У зв'язку з
відсутністю майна позивач просить
накласти арешт на всі кошти та інші
цінності відповідача, що знаходяться в
установах банку.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 11 липня 2014
року відкрито провадження по справі та
призначено судове засідання.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. 17 вересня 2014 року
через службу діловодства суду подав
клопотання, в якому просить суд
розглянути справу без його участі. На
заявлених позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача та
представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору в судове засіданні не прибули.
Про дату, час та місце проведення
судового засідання повідомлені
належним чином, про причину неприбуття
не повідомляли.

Судова повістка надсилалась
відповідачу та третім особам, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на адреси, наявні в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, проте
повернулись до суду без вручення
адресатам з поштовими відмітками «за
закінченням терміну зберігання», «за
зазначеною адресою на проживає».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відтак, відповідач є таким, який
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання. За
таких обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
адміністративної справи без участі
представників сторін на підставі
матеріалів, які містяться в матеріалах
адміністративної справи.

Відповідно ч. 1 ст. 41 КАС України суд під
час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Товариство з
обмеженою відповідальністю «Стадіон
«Машиностроитель» 30.05.2003 зареєстровано
за адресою: 72310, Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 57,
ідентифікаційний номер 32533680 (а. с. 9-10).

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) визначено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

15.01.2013 Товариством з обмеженою
відповідальністю «Стадіон
«Машиностроитель» до податкової
подано декларацію від 15.01.2013, в якій
самостійно нараховано орендну плату за
землі державної або комунальної
власності на 2013 рік у розмірі 58 018,15 грн.

Судом встановлено, що згідно довідки
про заборгованість, розрахунку
заборгованості та податкової
декларації від 15.01.2013 відповідач має
податковий борг з податку по орендній
платі за землю у розмірі 14 504,52 грн.

Враховуючи, що за відповідачем
рахується переплата у розмірі 996,75 грн.
сума заборгованості зменшилась та
складає 13 507,77 грн.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму додаткового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України та п.п.
16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений
обов'язок платників податків
сплачувати податки та збори у строки та
в розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК
України передбачено право органів
державної податкової служби України
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Тобто, право звертатися до суду з
позовом про накладення арешту на кошти
та інші цінності платника податку
виникає у податкового органу в разі
одночасної наявності двох умов:
наявність у платника податків
податкового боргу та відсутність майна
для його погашення.

З метою виявлення активів відповідача
та їх вартості, позивачем було
направлено запити до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з отриманими відповідями, а саме
з Інформаційної довідки від 05.03.2014
№18603126, вбачається, що відомості про
наявні об'єкти нерухомого майна
відсутні.

Крім того, позивачем складено Акт опису
майна від 23.06.2014, яким підтверджено
відсутність на день складання Акту
майна, що може бути описано у податкову
заставу.

З наведеної норми пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК
України вбачається, що податковий
орган повинен надати суду докази
наявності у платника податків кошти та
інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку.

Проте, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази наявності у
відповідача будь-яких коштів чи інших
цінностей, що знаходяться в банку.

З огляду на викладене, звернення
податкового органу до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, є зверненням щодо
арешту майна, що належить платнику
податків.

Проте доказів наявності у відповідача
коштів чи інших цінностей в банку,
позивачем до суду не надано.

Суд вважає необґрунтованими посилання
позивача, як на підставу для
застосування виняткового способу
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків щодо сплати
останніх у вигляді накладення арешту
на кошти та інші цінності такого
платника податків, лише на наявність у
відповідача узгодженого податкового
боргу та відсутності майна, яке може
бути джерелом погашення податкового
боргу, оскільки контролюючим органом
не надано доказів існування майна, на
яке може бути накладений арешт.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова