Справа № К/9991/31800/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/31800/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Відділу реєстрації актів цивільного
стану по м. Красноармійську
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції у Донецькій області
про визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Відділу реєстрації актів
цивільного стану по м. Красноармійську
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції у Донецькій області
(далі РАЦС), у якому просив визнати дії
незаконними та зобов'язати внести
зміну у актовому записі про його
народження в графі по батькові, зокрема
з «Джаліл огли» на «Джалілович». В
обґрунтування позову посилався на те,
що є громадянином України і бажає мати
ім'я по батькові на український манер
із закінченням «ич» та без приставки
«огли». Проте, після звернення його
матері до відділу РАЦС з метою внесення
відповідних змін у актовий запис про
народження, відповідач відмовив на
підставі положень статті 149 Сімейного
кодексу України та статті 295 Цивільного
кодексу України та у зв'язку з
непред'явленням необхідних для цього
документів.

Вважаючи дану відмову
протиправною і такою, що порушує його
законні права та інтереси позивач
просив про задоволення позову.

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 24
березня 2011 року позовні вимоги
задоволено.

Оскаржуваною постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 квітня 2011 року постанову суду
першої інстанції скасована, ухвалено
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить його
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про часткове
задоволення касаційної скарги з таких
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову суд апеляційної інстанції
виходив з того, що правових підстав для
зміни актового запису про народження
позивача не має.

Проте, до такого висновку суд
апеляційної інстанції дійшов без
з'ясування дійсних прав та обов'язків
сторін, в порушення норм
процесуального права.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи суть
спору сторін зводиться до оскарження
відмови відповідача у зміні ім'я по
батькові позивача. При цьому позов
також містить вимоги про відповідну
зміну актового запису про народження.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог,
як суд першої так і суд апеляційної
інстанції не з'ясували юридичну
природу спірних правовідносин та не
встановили того, чи позовні вимоги
містять ознаки публічного-правового
характеру.

Натомість суди до спірних
правовідносин застосували положення
Сімейного та Цивільного кодексу
України.

Дійсно, статті 28, 295 Цивільного кодексу
України та стаття 149 Сімейного кодексу
України визначають поняття імені
громадянина України, право та підставу
його зміни.

Судам слід було звернути увагу на
положення статті 2 Сімейного кодексу
України, яка визначає, що Сімейний
кодекс України регулює сімейні
особисті немайнові та майнові
відносини між подружжям, між батьками
та дітьми, усиновлювачами та
усиновленими, між матір'ю та батьком
дитини щодо її виховання, розвитку та
утримання.

Цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників (стаття 1
Цивільного кодексу України).

При цьому, за приписами частини 1 статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, наявність встановлених судами
ознак публічно-правових відносин між
сторонами у вирішенні спорів, на які
поширюється підвідомчість
адміністративної юрисдикції є
обов'язковою.

У відповідності пункту 1 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Вжитий у Кодексі адміністративного
судочинства України термін «суб'єкт
владних повноважень» означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі при виконанні делегованих
повноважень.

За приписами частини 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Судам слід було з'ясувати, чи позивач
заявив про порушене право публічного
та/або приватного характеру.

Виходячи з ознак такого права та
юридичної природи спору, судам слід
було з'ясувати суб'єктний склад
учасників процесу та характер спірних
правовідносин.

Колегія суддів звертає увагу судів на
те, що право особи на зміну імені є
правом приватним, а вимога про внесення
змін у актовий запис про народження є
похідною від зазначеної. Тобто, судам
слід спочатку вирішити спір про таке
право і спосіб його реалізації, а потім
встановити, чи підвідомчий даний спір
суду адміністративної юрисдикції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що неповне
з'ясування судами фактичних обставин
справи призвело до ухвалення рішень,
які не відповідають вимогам статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо законності і
обґрунтованості.

Тому рішення судів підлягають
скасуванню в повному обсязі, а справа
згідно правил статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, направленню на новий розгляд
до суду першої інстанції, оскільки суд
касаційної інстанції не може
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судових рішеннях.

Під час нового розгляду судам слід
виходити з вимог частини 3 статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою визначено, що не
допускається об'єднання в одне
провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року і постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 квітня 2011 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало