Справа № 2а-3058/12/2670
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 вересня 2014 року м.
Київ В/800/3163/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:
Веденяпіна О.А. - судді-доповідача,

Маринчак Н.Є., Моторного О.А., Муравйова
О.В., Юрченко В.П.,

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 20 січня 2014 року у справі №
2а-3058/12/2670

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Т.М.М»

до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
січня 2014 року, якою касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби залишено
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
травня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 вересня 2012 року залишено без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: п. 1.4 ст. 1, пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п 4.1.
ст. 4, пп. 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від 3
квітня 1997 року « 168/97-ВР (із змінами та
доповненнями) та п. 5.1, пп. 5.3.9 п. 5.3, п. 5.9
ст. 5, пп. 7.6.1, пп. 7.6.3, п.7.6 ст. 7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28 грудня 1994 року №
334/94-ВР.

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 25
червня 2014 року № К/9991/54941/12.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справи, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Відмовити Державній податковій
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві у допуску до перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
січня 2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Т.М.М» до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Судді
О.А. Веденяпін

Н.Є. Маринчак

О.А. Моторний

О.В. Муравйов

В.П. Юрченко