Справа № 804/15449/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р. Справа № 804/15449/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя
Парненко В.С.

при секретарі судового засідання
Драгота С.А,

за участю:

представник позивача
Кириченко О.П.

представник відповідача
Лук’янов А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Головного
управління Держсанепідслужби у
Дніпропетровській області до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
протиправними дії, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2014 р. Головне управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області (надалі - позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції (надалі -
відповідач), з наступними позовними
вимогами:

1. Визнати протиправними дії державного
виконавця Амур - Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції;

2. Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП № 44605717 від
04.09.2014 р. виданого державним виконавцем
Амур - Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції;

3. Зобов'язати Амур-Нижньодніпровський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції прийняти до
розгляду заяву Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№804/6921/14, що виданий Дніпропетровським
окружним адміністративним судом 07.08.2014
р. та зобов'язати Амур -
Нижньодніпровський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції відкрити
виконавче провадження за виконавчим
листом №804/6921/14.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
відповідачем неправомірно та всупереч
нормам діючого законодавства
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження (в прийнятті до
провадження виконавчого документа), а
тому є всі підстави для скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (в прийнятті
до провадження виконавчого документа)
та зобов'язання таке виконавче
провадження відкрити.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом (ч. 1
ст. 17 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 вказаного закону
визначено, що відповідно до цього
закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи як виконавчі листи, що
видаються судами.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону в інших
передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 03.06.2014 р.
винесена постанова по справі №804/6921/14
за позовом Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області до Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський хлібокомбінат №2»
про застосування заходів реагування,
відповідно якої до ДП
««Дніпропетровський хлібокомбінат №2»
було застосовано заходи реагування
щодо державного нагляду контролю у
вигляді зупинення роботи виробничого
приміщення (цеху виготовлення
формового хлібу), приміщення холодної
експедиції, приміщення гарячої
експедиції, приміщення мийної
оборотної тари, майданчика для
тимчасового зберігання лому металу та
будівельних відходів розташованих на
території Дніпропетровського
хлібокомбінату №2 за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Ростовська, 141, до
приведення приміщень у відповідність
вимогам санітарного законодавства.

Постанова набрала законної сили 07.08.2014.

Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 07.08.2014 р. було
видано виконавчий лист № 804/6921/14 про
примусове виконання постанови суду, а
саме застосування заходів реагування
щодо державного нагляду контролю до
Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський хлібокомбінат №2»
у вигляді зупинення роботи виробничого
приміщення (цеху виготовлення
формового хлібу), приміщення холодної
експедиції, приміщення гарячої
експедиції, приміщення мийної
оборотної тари, майданчика для
тимчасового зберігання лому металу та
будівельних відходів розташованих на
території Дніпропетровського
хлібокомбінату №2 за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Ростовська, 141, до
приведення приміщень у відповідність
вимогам санітарного законодавства.

На виконання вказаної постанови
позивачем було подано заяву до
відповідача та надано виконавчий лист
по справі. Заява та виконавчий отримано
відповідачем 02.09.2014 р., що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем 04.09.2014 р. було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) ВП № 44605717, відповідно до
якого відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого листа № 804/6921/14
виданого 07.08.2014 р. Дніпропетровським
окружним адміністративним судом про
застосування заходів реагування щодо
державного нагляду (контролю) до ДП «
Дніпропетровський хлібокомбінат №2».

Підставою відмови у відкритті
провадження стало відсутність заходів
примусового характеру щодо
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду передбачених
ст. 32 Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток),доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням. На
підставі викладеного відповідачем
застосовано п.8 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» та
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчий лист № 804/6921/14.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження, зокрема, у
разі наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Отже, виконавче провадження
здійснюється за виконавчим документом,
який повинен відповідати вимогам
закону та мати всі необхідні реквізити.
Підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження мають бути
законодавчо визначені.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
03.06.2014 р. застосовано до Дочірнього
підприємства «Дніпропетровський
хлібокомбінат №2» заходи реагування у
сфері державного нагляду (контролю) у
вигляді зупинення роботи виробничого
приміщення (цеху виготовлення
формового хлібу), приміщення холодної
експедиції, приміщення гарячої
експедиції, приміщення мийної
оборотної тари, майданчика для
тимчасового зберігання лому металу та
будівельних відходів розташованих на
території Дніпропетровського
хлібокомбінату №2 за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Ростовська, 141, до
приведення приміщень у відповідність
вимогам санітарного законодавства.

Фактично вказаним рішенням суд
зобов'язав відповідача утриматися від
вчинення певних робіт. Тобто, чітко
визначено які дії зобов'язального
характеру мають бути вчинені
підприємством.

Порядок виконання судових рішень в
адміністративних справах визначений
ст. 257 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до ч. 4
якої примусове виконання судових
рішень в адміністративних справах
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

За кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист (ст. 258 вказаного
Кодексу).

Виконавчі листи, що видаються судами,
згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» є виконавчими
документами, які відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою.

Посилання державного виконавця на те,
що резолютивна частина судового
рішення не відповідає принципу
примусовості його виконання державною
виконавчою службою, є некоректними і
неприйнятними.

Виходячи з наведеного державний
виконавець прийшов до помилкового
висновку про наявність обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Крім того, якщо судове рішення є
незрозумілим, то це не є підставою для
відмови у прийнятті до виконання
виконавчого документа, а є підставою
для звернення з заявою про роз'яснення
судового рішення у порядку ст. 170
Кодексу адміністративного судочинства
України.

За таких обставин суд приходить до
висновку про визнання протиправними
дії державного виконавця Амур -
Нижньодніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції в частині
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП № 44605717 від
04.09.2014 р. та скасування такої постанови.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції прийняти до
розгляду заяву Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№804/6921/14, що виданий Дніпропетровським
окружним адміністративним судом 07.08.2014
р. та зобов'язання
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції відкрити виконавче
провадження за виконавчим листом
№804/6921/14, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не має втручатися у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за заявленими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства, інакше було б
порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади не допускає
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право.

Тому завданням адміністративного суду
є контроль за легітимністю прийняття
рішень. Суд не може підміняти інший
орган державної влади та перебирати на
себе повноваження щодо вирішення
питань, які законодавством віднесені
до компетенції цього органу державної
влади.

Положення Закону України «Про
виконавче провадження» свідчать про
наявність у державного виконавця
дискреційності повноважень при
виконанні певної процедури, в яку
адміністративний суд при здійсненні
судочинства не має права втручатися. А
отже, позовна вимога 3 задоволенню не
підлягає.

Суд вважає, що задоволення позовних
вимог 1 в частині винесення постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) та 2
достатньо для відновлення порушеного
права позивача в рамках розгляду
даного позову.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В заперечення заявлених позовних вимог
відповідачем не надано жодного
належного та достатнього доказу.

За наведених обставин у сукупності, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення адміністративного позову
Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області до Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
протиправними дії, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного
управління Держсанепідслужби у
Дніпропетровській області до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
протиправними дії, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного
виконавця Амур - Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в частині винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) ВП № 44605717 від 04.09.2014 р.;

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП № 44605717 від
04.09.2014 р. виданого державним виконавцем
Амур - Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено
03 жовтня 2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 03.10.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко
В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун