Справа № 466/6351/14-а
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/6351/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді
Луців-Шумської Н.Л.

секретаря
Дудинської З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання неправомірними
дій відповідача щодо закінчення
виконавчого провадження,-

в с т
а н о в и в :

09.09.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом, у якому просить визнати дії
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 14.08.2014 року № 43429965, №
43430075 неправомірними, скасувати ці
постанови та зобов'язати відповідача
подати у встановлений судом строк звіт
про виконання судового рішення по
даній справі.

Свої вимоги мотивує тим, що він
пенсіонер, ліквідатор аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії,
інвалід війни другої групи. 22 серпня 2014
року він отримав від відповідача
постанову про закінчення виконавчих
проваджень від 14.08.2014 року № 43429965, №
43430075, якими закінчено виконавче
провадження до боржника де стягувачем
виступає він.

Вищевказаними постановами про
закінчення виконавчого провадження
від 14.08.2014 року встановлено, що до
боржника були застосовані штрафні
санкції передбачені ст.89 Закону
України "Про виконавче впровадження",
направлено подання про притягнення до
кримінальної відповідальності
боржника, за невиконання рішення суду
на підставі чого, керуючись п.11 ч.1 ст.49
Закону виконавчі листи № 2а-419/2011 та №
2а-69/2011, видані Шевченківським
районними судом м. Львова 15.08.2014 року
повернуто до суду, з чим він незгідний.

Відповідачем по справі вказані
виконавчі провадження було відкрито
26.05.2014 року, а закінчено 14.08.2014року,
тобто через 81 день, відповідно до п.2
ст.30 Закону України "Про виконавче
провадження", виконання по даному
виконавчому листу має бути проведено
протягом двох місяців (60 днів), а тому в
порушення, державним виконавцем
вищевказаної статті Закону, на протязі
строку виконання, не було вжито всіх
заходів передбачених п.2 ст.75 Закону до
боржника, який зобов'язаний вчинити дії
по донарахуванню та виплаті по
виконавчому листу, а саме: не було
проведено виклику боржника, державним
виконавцем не було повідомлено, з метою
профілактичного впливу на боржника,
органи державної влади про фактичне
порушення боржником Закону (п.3, п/п17
ст.11 Закону), державним виконавцем не
було проведено звернення до суду щодо
обмеження у праві виїзду керівника
відповідача за межі України за
ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням суду (п.3 пп.18 ст.11 Закону),
державним виконавцем не було проведено
зміни способу і порядку виконання
рішення суду (ст.36 Закону).

Вищевикладене свідчить про формальний
підхід відповідача до виконання
обов'язків щодо примусового виконання
рішень суду, покладених на нього
державою і як наслідок винесення
оскаржуваної постанови, тому змушений
звернутись до суду.

В судове засідання позивач не з'явився,
на адресу суду на дійшла заява про
розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального засобу
не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
постановами державного виконавця
Романа Н.О. підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 14 серпня 2011року виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-419/2011 виданого
Шевченківським районним судом м.
Львова 20.06.2012 року про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.4
ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
не нижчому восьми мінімальних пенсій
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з 01 листопада
2010 року та № 2а-69/2011 від 02.08.2012 року про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова призначити і виплатити на
користь ОСОБА_1 гідно ст.ст. 54,50 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» основну
пенсію в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 11 жовтня 2010
року по 31 жовтня 2010 року з урахуванням
виплачених сум, закінчено.

У відповідності до ч.2 ст.21 Закону
України "Про виконавче провадження" на
підрозділ примусового виконання
рішень відділів державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції
покладається виконання рішень за якими
боржниками є територіальні підрозділи
центральних органів державної влади.

Відповідно до ч.1 ст.24 вищезгаданого
Закону державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Судом встановлено, що до боржника були
застосовані штрафні санкції
передбачені ст.89 Закону України "Про
виконавче впровадження" та виконавцем
було направлено подання про
притягнення до кримінальної
відповідальності боржника, за
невиконання рішення суду. Однак,
виконати рішення суду без участі
боржника неможливо, що відповідно до
ст.ст.49, 75 Закону України "Про виконавче
провадження" є підставою для
закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.75 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Враховуючи вищенаведені норми, суд
дійшов висновку, що оскаржувані
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 14 серпня 2014 року
винесені з дотримання вимог Закону
України "Про виконавче провадження".
Державним виконавцем Романом Н.О. вжито
всіх необхідних заходів щодо
примусового виконання виконавчих
листів №2а-36/2011 та 2а-419/2011 виданих
Шевченківським районним судом м.
Львова, однак у зв'язку з
неперерахуванням коштів боржнику,
виконати рішення без участі боржника
неможливо. Закінчення виконавчих
проваджень з примусового виконання
вищевказаних виконавчих листів,
виданих Шевченківським районним судом
м. Львова, не позбавляє стягувача
повторно пред'явити виконавчі листи до
виконання, а відтак вимоги позивача про
визнання дій відповідача
неправомірними та скасування
вищевказаних постанов є
безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Враховуючи те, що рішення у вказаній
справі не на користь позивача, то
вимога про зобов'язання відповідача
подати звіт про виконання судового
рішення не підлягає до задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 158, 160, 161,
162, 163 КАС України, Законом України «Про
виконавче провадження», суд, -

п о с т а
н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання дій щодо
винесення постанов про закінчення
виконавчого провадження від 14.08.2014р.
№4342965, №43430075 неправомірними,
скасування цих постанов та
зобов'язання подати звіт про виконання
судового рішення у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову судді
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська