Справа № 804/13045/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі судового
засідання - Федуркіній А.В.,
представник позивача -
представник відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТЗТ
ЄВРОМЕТАЛ» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними рішення, картки відмови
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТЗТ
ЄВРОМЕТАЛ» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці
Міндоходів №110000003/2014/200106/2 від 24.07.14р.
про коригування митної вартості
товарів, картку відмови в прийнятті
митної декларації №110100000/2014/00227 від
24.07.14р. митного посту
«Дніпропетровськ-лівобережний»;

- встановити митну вартість за митною
декларацією №110100000/2014/219450 у розмірі
69729,04 грн.;

- стягнути судовий збір, сплачений при
поданні позовної заяви, з Державного
бюджету України.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що декларантом
надано Митниці всі необхідні для
підтвердження заявленої митної
вартості товару документи, визначені
статтею 53 МКУкраїни, в яких маються всі
відомості щодо ціни, що підлягає сплаті
за цей товар. Ненадання Декларантом для
підтвердження заявленої митної
вартості будь-яких необов'язкових для
цього документів, не є законною та
обґрунтованою підставою вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товару.

Ухвалою суду від 29.08.14р. відкрито
провадження по справі №804/13045/14 та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 12.09.14р.

В подальшому розгляд справи було
відкладено на 19.09.14р. та 26.09.14р.

26.09.14р. в судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив позов
задовольнити, з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, надала суду письмові
заперечення та зазначила, що, оскільки
позивачем не надані документи,
запитувані митницею, які у розумінні
вимог Митного кодексу України є
належними, а у митниці виникли
обґрунтовані сумніви щодо
правильності заявленої митної
вартості товару, митний орган
правомірно застосував шостий метод
визначення митної вартості, а тому
рішення відповідача про коригування
митної вартості товарів №110000003/2014/200106
від 24.07.2014 року та картка відмови в
митному оформленні №110100000/2014/00227 від
24.07.2014 року є такими, що відповідають
вимогам чинного законодавства,
прийнятим у спосіб та в межах
повноважень, наданих органам доходів і
зборів законодавством та цілком
обґрунтованими.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків:

19 грудня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «АТЗТ
ЄВРОМЕТАЛ» (далі -ТОВ «АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ»,
покупець, позивач, декларант) та
компанією «OPTIMUM MASCHINEN GERMANY GMBH»
(Німеччина) (далі - продавець) було
укладено прямий зовнішньоекономічний
контракт №19/12/13, відповідно до якого
постачальник продає, а покупець
придбаває товар на умовах, в кількості
та асортименті, визначеному в
специфікаціях.

Ціна товарів,що постачаються
відповідно до контракту, визначена у
специфікації. Валюта контракта та
оплати - Євро, форма розрахунків
встановлюється специфікацією.

Приймання товару по кількості та по
якості здійснюється згідно діючого
законодавства держави, в якій
знаходиться пункт доставки.

22.07.2014 року ТОВ «АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ» було
подано до Митного посту
Дніпропетровськ-Лівобережний(далі -
Дніпропетровська митниця Міндоходів,
митниця, митний орган, відповідач)
вантажно-митну декларацію (далі - ВМД)
№110100000/2014/219015 на митне оформлення
товару з загальною митною вартістю
товарів визначеною декларантом за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються і становила
3971,91євро. Загальна сума, заявлена
позивачем при декларуванні становила
69729,04грн., в тому числі: вартість товару
за інвойсами 62350,17грн. (із розрахунку
3971,91 Євро * 15,697782 (курс валюти із ВМД)) та
транспортно-експедиційні витрати по
іноземній території у розмірі 7378,87грн.

02 червня 2014р. ТОВ «АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ»
(замовник) уклало з ТОВ «Хельманн
Східна Європа» (експедитор) уклали
договір який регламентує порядок
взаємовідносин, що виникають між
експедитором та замовником при
організації надання
транспортно-експедиційних послуг то
порядку розрахунків між сторонами за
надані транспортно-експедиційні
послуги у міжнародному автомобільному
та авіаційному сполученні та по
території України.

До декларації на підтвердження митної
вартості товару, були подані наступні
документи: зовнішньоекономічний
контракт № 19/12/13 від 19.12.13р., додаткова
угода №1 від 10.04.2014р. до контракту №19/12/13
від 19.12.13р., додаткова угода №2 від
11.04.14р. до контракту №19/12/13 від 19.12.13р,
специфікація №4 від 19.12.13р.,
специфікація №5 від 19.12.13р., рахунок
(Інвойс) №4403289 від 07.07.14р., рахунок
(Інвойс) №4403293 від 08.07.14р., платіжне
доручення №43 від 10.07.14р., пакувальний
лист №4304384 від 07.07.14р., пакувальний лист
№4304385 від 07.07.14р., пакувальний лист
№4304392 від 08.07.14р., міжнародна
товарно-транспортна накладна (CMR) б/н
від 09.07.14р., рішення органу з
сертифікації №061/1191РМД від 21.07.14р.,
061/1192РМД від 21.07.14р., №177/1195 РНС від
21.07.14р., №061/1193ВНД від 21.07.14р., №061/1194ВНД
від 21.07.14р., UA.TR.061.D.00716-14 від 12.02.14р., лист
від виробника б/н від 22.07.14р., договір
№UA0448 про надання
транспортно-експедиційних послуг від
02.06.14р. та заявка №714 від 11.07.14р. (додаток
до договору № UA0448 від 02.06.14р.), довідка
про транспортні витрати №714 від 17.07.14р.,
прас-лист від виробника товару №б/н від
01.05.14р. та інші необхідна додаткові
документи. Також, у ході електронного
листування з митним інспектором було
додатково надано: лист №23/7 від 23.07.14р.,
яким пояснив, що заявка 03.06.14р. №573 була
помилково розглянута Митницею, на
підставі того, що вона надавалася
позивачем під час оформлення іншої
митної декларації (№110100000/2014/215049 від
13.06.14р.). На підтвердження цього
позивачем надано належну заявку №714
від 11.07.14р. та лист від виробника з
поясненнями №б/н від 22.07.14р., а також
митні декларації країни відправника
від 07.07.14р. №MRN 14DE00E4, від 09.07.14р.
№ЬКТ 14DE51E2.

Частиною 2 ст.53 МКУ визначений перелік
документів, які підтверджують митну
вартість товару, в тому числі згідно з
п.1 ч.2 ст.53 МКУ декларація митної
вартості.

Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МКУ.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до ст. 337 МКУ - перевірка
документів та відомостей, які
відповідно до статті 335 цього Кодексу
подаються органам доходів і зборів під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій (шляхом проведення
формато-логічного контролю, контролю
співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Судом встановлено, що за результатами
перевірки документів та відомостей
(формато-логічний контроль), наданих до
митного оформлення, Митним постом
Дніпропетровськ-Лівобережнийздійснен
о контроль наявності в підтверджуючих
документах усіх відомостей в
кількісному виразі, використаних при
обчисленні митної вартості.

В результаті такого контролю
встановлено, документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності, а саме:

1) перевезення вантажу здійснюється на
підставі договору про
транспортно-експедиційні витрати №
UA0448 від 02.06.14р., умовами якого
передбачено, що перевезення
здійснюється на підставі заявки,
оплата послуг проводиться за
рахунком-фактурою, У підтвердження
вартості декларантом надана заявка від
03.06.14р. №573, відповідно до якої вартість
фрахту складає 17000грн. До митного
оформлення надана довідка про
транспортні витрати №714 від 17.07.14р., за
даними якої транспортні витрати
складають 13000грн.

Плата експерту за надання ним послуг з
організації та забезпечення
перевезень імпортованих вантажів на
умовах поставки, які передбачають
оплату транспортних витрат за рахунок
покупця товару, в тому числі в разі
надання послуг на всьому шляху
прямування вантажу від пункту його
відправлення до пункту його
призначення, нерозділеної до та після
перетину митного кордону України, є
частина загальних витрат на
транспортування, тому в межах вимог
законодавства з питань державної
митної справи (зокрема, частини 4, 10 ст. 58
МК України), Податкового кодексу
України (п.190.1 ст.190) є обов'язковою для
включення до бази оподаткування таких
товарів. У поданих до митного
оформлення документах відсутні
відомості щодо наявності/відсутності
експедиційних витрат, а тому у митниці
наявні підстави вважати, що у митну
вартість товару не в повній мірі
включені всі складові митної вартості.

2) в інвойсі від 07.07.14р. №4403289 від 08.07.14р.
№4403293 до ціни товарів, що оцінюються,
наявний «discount», «extra discount» 30%-45%. При
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів
митний орган повинен упевнитися, що
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість товару ґрунтується на дійсній
вартості, під якою відповідно до VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994року, згода на обов'язковість якої
надана Верховною Радою України,
розуміється ціна, якою такий або
аналогічний товар продається або
пропонується для продажу при
нормальній ході торгівлі в умовах
повної конкуренції.

Відповідно до п. 2 ст. 52 МКУ декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Слід відзначити, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

22.07.2014 позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для здійснення митного оформлення
товарів:№ 1 „верстат пияльний"; №2
„монтажний комплект"; №3 „комплект
зажимних пристроїв"; №4 „лінійка
вимірювальна"; №5 „плата управління до
фрезерного станку"; №6 „плата
управління до стрічкової пилки"; №7
„електродвигун до стрічкової пилки";
№8 „насос СОЖ до стрічкової пилки"; №9
„револьверний хшозиційний упор"; №10
„обертаючий центр".

Митна вартість товару була заявлена
позивачем за ціною договору (основний
метод) відповідно до ст. 58 МК України, а
саме: товар №1 - 1854,22 Євро/кг, товар №2 -
1334,58 Євро/кг, товар №3 - 69,68 Євро/кг, товар
№4 - 95,68 Євро/кг, товар №5 - 113,85 Євро/кг,
товар №6 - 162,25 Євро/кг, товар №7 - 140,58
Євро/кг, товар №8 - 136,4 Євро/кг, товар №9 -
38,63 Євро/кг, товар №10 - 26,04 Євро/кг, товар
№11 - 3 971,91 Євро/кг.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем були надані документи,
зазначені у гр.44 МД.

До переліку витрат, які мають
включатися до митної вартості товарів,
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
згідно з пунктом 5 частини десятої
статті 58 Кодексу входять витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту місця ввезення на
митну територію України.

Відповідно до Методичних рекомендацій
з формування собівартості перевезень
(робіт, послуг) на транспорті,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 05.02.2001 p. N 65,
собівартість перевезень (робіт, послуг)
- це виражені в грошовій формі поточні
витрати транспортних підприємств,
безпосередньо пов'язані з підготовкою
та здійсненням процесу перевезень
вантажів і пасажирів, а також
виконанням робіт і послуг, що
забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних
рекомендацій зазначено, що до
собівартості перевезень включаються
також витрати, пов'язані з реалізацією
перевезень (робіт, послуг), зокрема,
оплата послуг
транспортно-експедиторських,
страхових та посередницьких
організацій (включаючи комісійну
винагороду).

Враховуючи викладене, плата
експедитору за надання ним послуг з
організації та забезпечення
перевезень імпортованих вантажів на
умовах поставки, які передбачають
оплату транспортних витрат за рахунок
покупця товару, в тому числі в разі
надання послуги на всьому шляху
прямування вантажу від пункту його
відправлення до пункту його
призначення нерозділеної до та після
перетину митного кордону України, є
частина загальних витрат на
транспортування, тому в межах вимог
законодавства з питань державної
митної справи (зокрема, частини
четвертої, десятої статті 58 Митного
кодексу України), Податкового кодексу
України (пункту 190.1 статті 190) є
обов'язковою для включення до бази
оподаткування таких товарів.

З матеріалів справи вбачається, що у
поданих до митного оформлення
документах відсутні відомості щодо
наявності/відсутності експедиційних
витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з тим, що у митниці були
наявні підстави вважати, митну
вартість товару не в повній мірі
включені всі складові митної вартості.

Щодо інвойсів №4403289 від 07.07.14р., №4403293
від 08.07.14р., то слід зазначити, що
примітками до п.2 статті VII „Оцінка
товару для митних цілей" Генеральної
Угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947)
визначено, що сумісним зі статтею VII
було б припущення, що „дійсна вартість"
може бути представлена ціною,
зазначеною у рахунку, плюс будь-які не
включені до неї збори за виправдані
витрати, які є звичайними складовими
„дійсної вартості", а також плюс
будь-яка виняткова знижка чи інше
зменшення звичайної конкурентної ціни.

Відповідно до п.2 та п.10 ст.58 та у
відповідності з підпунктом 2 п.2 ст.52
декларант зобов'язаний подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Відповідно до вимог другої та третьої
частини ст. 53 Митного кодексу України,
митним органом направлено електронне
повідомлення, яким було зобов'язано
позивача протягом 10 календарних днів
надати (за наявності) такі додаткові
документи: транспортні (перевізні)
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваного товару;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, прейскуранти (прайс-листи)
виробника товару; копію митної
декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно п.6 ст.53 Митного кодексу України,
декларант за власним бажанням може
подати додаткові наявні у нього
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товару.

З урахуванням вищезазначеної норми
позивачем листом було надано
відповідачу: заяву №714 від 11.07.14р., лист
виробника від 22.07.14р., прас-лист від
01.05.14р., копії МД країни відправника від
07.07.14р. №MRN14DE00E4, від 09.07.14р.
№MRN14DE51E2 та просив прийняти
рішення щодо завершення митного
оформлення, з урахуванням того, що
надавати будь-які інші документи на м/п
«Дніпропетровськ-Лівобережний»,
законодавством не передбачено.

За результатами розгляду додатково
наданих відповідно до ст.53 МКУ
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
відповідачем було встановлено
наступне:

у відповідності до ст. 58 МК України
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У зв'язку з вищезазначеними
обставинами 03.04.2014р. уповноваженою
особою митниці прийняте рішення про
коригування митної вартості товарів №
110100000/2014/200106/2, де зазначається про
неподання позивачем до митного
оформлення документів, які
підтверджують складові митної
вартості у відповідності до вимог ч. 2-4
статті 53 Митного кодексу України.
Вказується також, що метод визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, не може бути
прийнятий у зв'язку тим, що використані
декларантом відомості не підтверджені
документально (документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності).

Згідно з ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих
товарів як до, так і після їх випуску,
якщо митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Відповідно до пункту другого частини
шостої статті 54 МК України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодекс, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Такі суттєві розбіжності не дають
можливості ідентифікувати товар та
свідчать про наступне: заявлено
неповні відомості про митну вартість
товарів; використані декларантом
відомості не підтверджені
документально (документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності).

Таким чином, наявність в
товаросупровідних документах
розбіжностей, не дає можливості
достовірно обрахувати всі складові
митної вартості заявленого до митного
оформлення товару.

Відповідно до п. 7 ст. 55 МК України, у
випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів
митний орган за зверненням декларанта
або уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу X цього Кодексу. Строк дії таких
гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

Так, товар випущено у вільний обіг за
бажанням підприємства за МД №
110100000/2014/219450 під фінансову гарантію
декларанта зі сплатою податків і
зборів до Держбюджету України.

До прийняття оскаржуваного рішення
Позивач не надав митниці всі документи,
що вимагались, а оскільки виявлені
розбіжності усунені не були, то
посадовою особою Дніпропетровської
митниці Міндоходів було послідовно
перейдено до другорядних методів
визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі
якщо митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 МК України, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Відсутність інформації про продаж
ідентичних товарів унеможливила
застосування цього методу для
визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 МК У країни (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів), у разі якшо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями ст. ст. 58
і 59 МК України, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристик і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих
же комерційних рівнях, що й оцінювані
товари. Відсутність інформації про
продаж подібних (аналогічних )
унеможливила застосування цього
методу для визначення митної вартості
товару.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (ст.62 ст.63 МК
України) повинні ґрунтуватися на даних,
які є об'єктивними, підтверджуються
документально, піддаються обчисленню
та належать до вартості витрат,
понесених виробником при виробництві
оцінюваних товарів. Відсутність
необхідних документів унеможливила
застосування зазначених методів

Застосований митницею резервний метод
визначення митної вартості (ст. 64 МК
України) базується на світовій
практиці, згідно якої в рамках цього
методу допускається розумна гнучкість
в підходах до застосування попередніх
методів визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 64 МК України у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
грунтуватися на раніше визнаних
(визначених) митними органами мита
вартостях.

Аналогічні норми містяться в ст. 7 Угоди
про застосування статті VII Генеральної
угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.
Приміткою до статті 7 передбачено, що
митні вартості, визначені згідно з
положеннями статті 7, повинні
настільки, наскільки можливо,
ґрунтуватися на раніше визначених
митних вартостях. Методи оцінювання,
які мають використовуватися згідно зі
статтею 6, повинні бути методами,
викладеними в статтях 1-6, проте
обґрунтована гнучкість у застосуванні
таких методів відповідатиме цілям та
положенням статті 7.

Одним з прикладів обґрунтованої
гнучкості є: ідентичні товари - вимога
про те, що ідентичні товари повинні
експортуватися в той самий час чи
приблизно в той час, як і товари, що
оцінюються, може тлумачитися гнучко;
ідентичні імпортні товари, вироблені в
країні, іншій, ніж країна експорту
товарів, що оцінюються, можуть бути
основою для митного оцінювання; можуть
використовуватися митні вартості
ідентичних імпортних товарів, які вже
визначені згідно з положеннями статей 5
і 6.

Відповідно до положень ст. 54 п.5, п.6 МК
України митну вартість товарів, що
імпортується, скориговано із
застосуванням другорядного
(резервного) методу визначення митної
вартості згідно з положеннями ст.64 МК
України. З урахуванням проведеного
розрахунку з урахуванням знижки, а саме
загальна митна вартість по товарам
складає: товар №1 - митна вартість
3902,8Євро, товар №2 - 3145,39Євро, товар №3 -
168,96Євро, товар №4 - 204,68Євро, товар №5 -
207,43Євро, товар №6 - 296,15 Євро, товар №7 -
261,34Євро, товар №8 - 250,75Євро, товар №9 -
94,17Євро, товар №10 - 60,8Євро.

Отже, розрахунок митної вартості
здійснювався за наступними
показниками: ціна зі знижкою, без
знижки, з транспортними витратами,
різниця транспортних витрат, з яких
саме і була складена зазначена вище
митна вартість товарі під номерами
№1-10.

При цьому, посадовою особою
Дніпропетровської митниці у графі 33
рішення про коригування заявленої
митної вартості, відповідно до Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів Україні
від 24.05.2012р. № 598, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за
№ 883/21195 зазначено причини, через які
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції). Також
посадовою особою митниці зазначено,
про проведення консультацій з
декларантом та про здійснення
коригування митної вартості товару із
застосуванням другорядного методу 2(ґ)
відповідно до ст. 60 МК України. З
урахуванням наявної у митному органі
вартість аналогічних товарів.

З урахуванням викладеного, посадова
особа митниці, відповідно до ст. 55 МК
України, прийняла рішення про
коригування заявленої митної вартості
товару № 110100000/2014/00227 від 24.07.2014р.,
відповідно до якого митну вартість
скориговано до товар №1 -3902,8Євро, товар
№2 - 3145,39Євро, товар №3 - 168,96Євро, товар
№4 - 204,68Євро, товар №5 - 207,43Євро, товар №6
- 296,15 Євро, товар №7 - 261,34Євро, товар №8 -
250,75Євро, товар №9 - 94,17Євро, товар №10 -
60,8Євро на підставі наявних у митниці
відомостей із застосуванням
резервного методу відповідно до ст. 60
МК України.

При цьому, посадовою особою
Дніпропетровської митниці у графі 33
рішення про коригування заявленої
митної вартості, відповідно до Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів Україні
від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за
№ 883/21195 зазначено причини, через які
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Таким чином, Рішення про коригування
митної вартості товарів прийняті
митницею відповідно до норм чинного
законодавства.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про визначення митної вартості товару,
за митною декларацією було відмовлено
в митному оформленні та видано картку
відмови від 24.07.2014р. №110100000/2014/00227.

Відповідно до ст. 256 МКУ, відмова у
митному оформленні - це письмове
вмотивоване рішення митного органу про
неможливість здійснення митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через невиконання декларантом або
уповноваженою ним особою умов,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 264 МКУ, у разі відмови
у прийнятті митної декларації
посадовою особою митного органу
заповнюється картка відмови у
прийнятті митної декларації за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері фінансів. Один
примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

Таким чином, Картка відмови прийнята
митницею відповідно до норм чинного
законодавства.

З урахуванням того, що в судовому
засіданні не встановлено
протиправність рішення про
коригування митної вартості товарів №
110000003/2014/200106 від 24.07.2014 року та картки
відмови в митному оформленні
№110100000/2014/00227 від 24.07.2014року прийняті
Митним постом
Дніпропетровськ-Лівобережний, тому
вимоги позивача: встановити митну
вартість за митною декларацією
№110100000/2014/219450 у розмірі 69729,04 грн. та
стягнути судовий збір, сплачений при
поданні позовної заяви, з Державного
бюджету України також не підлягають
задоволенню.

До того ж, питання контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, як і визначення методу
її обчислення у встановленому законом
порядку в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відноситься до
виключної компетенції митних органів.
Тому суди, встановивши протиправність
рішень митного органу про визначення
митної вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

Від-так, задоволення позову в частині
зобов'язання митниці здійснити митне
оформлення вантажу за ціною контракту
є формою втручання в дискреційні
повноваження митних органів та
виходять за межі завдань
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих доказів достатньо для
встановлення обставин справи та для
ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі відмови в
задоволенні позову судові витрати не
присуджуються на користь сторони з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова або
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 87,160-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про визнання протиправними рішення,
картки відмови їх скасування -
відмовити.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено
01 жовтня 2014 року

Суддя С.В.
Ніколайчук