Справа № 826/12153/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 03 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Овак» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
визнання протиправними та скасування
рішень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 03
вересня 2014 року позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю «Овак» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
визнання протиправними та скасування
рішень задоволено, визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м.Києві щодо невизнання як податкової
звітності декларації з податку на
додану вартість за травень 2014 року ТОВ
«Овак», оформленого у вигляді листа
«Про відмову у прийнятті податкової
декларації» від 26 червня 2014 року
№8137/10/26-59-18-04-17; визнано протиправним та
скасовано рішення ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві щодо невизнання як податкової
звітності декларації з податку на
додану вартість за червень 2014 року ТОВ
«Овак», оформленого у вигляді листа
«Про відмову у прийнятті податкової
декларації» від 22 липня 2014 року
№9404/10/26-59-18-04-17.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції з мотивів порушення норм
матеріального права та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що позивачем при
заповненні податкових декларацій було
вказано податкову адресу, за якою він
фактично не знаходиться, що відповідно
до п.48.7 ст.48 Податкового кодексу
України є підставою для невизнання
податкових декларацій з податку на
додану вартість за травень та червень
2014 року такими, що створюють юридичні
наслідки для позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
20 червня 2014 року позивачем за допомогою
засобів поштового зв'язку подано
відповідачу декларацію з податку на
додану вартість за звітний податковий
період «травень 2014 року».

Відповідачем листом від 26 червня 2014
року №8137/10/26-59-18-04-17 «Про відмову у
прийнятті податкової декларації»
повідомлено позивача про невизнання
податкової декларації з ПДВ за звітний
податковий період «травень 2014 року», у
зв'язку з недостовірністю
обов'язкового реквізиту
«місцезнаходження платника податків».

18 липня 2014 року позивачем за допомогою
засобів поштового зв'язку подано
відповідачу декларацію з податку на
додану вартість за звітний податковий
період «червень 2014 року».

Відповідачем листом від 22 липня 2014 року
№9404/10/26-59-18-04-17 «Про відмову у прийнятті
податкової декларації» повідомлено
позивача про невизнання податкової
декларації з ПДВ за звітний податковий
період «червень 2014 року», у зв'язку з
недостовірністю обов'язкового
реквізиту «місцезнаходження платника
податків».

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
прийнятих рішень від 26 червня 2014 року
№8137/10/26-59-18-04-17, яким не визнано
податкову декларацію з ПДВ за звітній
податковий період «травень 2014 року», та
від 22 липня 2014 року №9404/10/26-59-18-04-17, яким
не визнано податкову декларацію з ПДВ
за звітній податковий період «червень
2014 року».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне:

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно п.49.2 ст.49 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
за кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

У п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України
визначено, що податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством
(п.49.3 ст.49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.49.8 ст.49 Податкового
кодексу України прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.п.48.3 та 48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п.48.1 ст.48 Податкового кодексу
України форма податкової декларації
повинна містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Як зазначено в п.48.3 ст.48 Податкового
кодексу України, податкова декларація
повинна містити обов'язкові реквізити,
а саме: тип документа (звітний,
уточнюючий, звітний новий); звітний
(податковий) період, за який подається
податкова декларація; звітний
(податковий) період, що уточнюється (для
уточнюючого розрахунку); повне
найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами; код
платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер; реєстраційний номер облікової
картки платника податків або серію та
номер паспорта (для фізичних осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган
і мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання)
платника податків; найменування
контролюючого органу, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення - залежно від
форми); ініціали, прізвища та
реєстраційні номери облікових карток
або інші відомості, визначені в абзаці
сьомому цього пункту, посадових осіб
платника податків; підписи платника
податку-фізичної особи та/або
посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Підпунктом 49.11.1 п.49.11 ст.49 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
отримання податкової декларації,
надісланої платником податків до
контролюючого органу поштою або
засобами електронного зв'язку,
заповненої з порушенням вимог п.п.48.3 та
48.4 ст.48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
цьому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови
протягом п'яти робочих днів з дня її
отримання.

Податкова декларація, надіслана
платником податків або його
представником поштою або засобами
електронного зв'язку, вважається
неподаною за умови її заповнення з
порушенням норм п.п.48.3 і 48.4 ст.48 цього
Кодексу та надсилання контролюючим
органом платнику податків письмової
відмови у прийнятті його податкової
декларації (п.49.15 ст.49 Податкового
кодексу України).

У відповідності до п.48.7 ст.48
Податкового кодексу України податкова
звітність, складена з порушенням норм
цієї статті, не вважається податковою
декларацією, крім випадків,
встановлених п.46.4 статті 46 цього
Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваних рішень
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м.Києві від 26 червня 2014
року №8137/10/26-59-18-04-17, від 22 липня 2014 року
№9404/10/26-59-18-04-17, позивачу повідомлено, що
подана податкова звітність не
вважається податковою декларацією у
зв'язку з недостовірністю
обов'язкового реквізиту
«місцезнаходження платника податків».

Вищевказані висновки відповідача
ґрунтуються на довідці про
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків від 23
червня 2014 №4842 та повідомленні про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням від 24 червня 2014 року
№1436/9/26-59-18-05-20, що надсилалося
державному реєстратору.

Відповідно до ч.12 ст.19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» у
разі ненадходження в установлений
частиною одинадцятою цієї статті строк
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки. У
разі надходження державному
реєстратору від органу доходів і
зборів повідомлення встановленого
зразка про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Як відображено в картці щодо даних
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
«Реєстраційні дані», позивачем
регулярно протягом квітня-липня 2014
року вчинялись неодноразові дії із
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

В декларації з податку на додану
вартість за звітний податковий період
«травень 2014 року» та декларації з
податку на додану вартість за звітний
податковий період «червень 2014 року»
позивачем зазначено його
місцезнаходження за адресою: м.Київ,
вул.Ярославів Вал, 13/2, літера Б, що
відповідає відомостям, внесеним до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, які
згідно ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Крім того, на підтвердження свого
місцезнаходження за цією адресою ТОВ
«Овак» надано копію договору суборенди
нежитлового приміщення від 31 липня 2013
року №06/09/38 із додатками (актами
приймання-передачі приміщення) та
додатковою угодою до нього від 31 липня
2013 року, а також докази щодо
підтвердження відомостей про юридичну
особу, зокрема: описи документів, що
надаються юридичною особою державному
реєстратору для проведення
реєстраційної дії «Підтвердження
відомостей про юридичну особу» від 25
квітня 2014 року, 13 травня 2014 року, 19
травня 2014 року, 12 червня 2014 року, 18
червня 2014 року, 22 липня 2014 року, 29 липня
2014 року.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем не доведено
правомірність прийнятих рішень від 26
червня 2014 року №8137/10/26-59-18-04-17, від 22
липня 2014 року №9404/10/26-59-18-04-17, якими не
визнано подану податкову звітність
податковими деклараціями з ПДВ за
звітній податковий період «травень,
червень 2014 року», оскільки у
відповідності до п.48.3 ст.48 Податкового
кодексу України позивачем у поданих
податкових деклараціях зазначені
обов'язкові реквізити, серед яких і
місцезнаходження позивача, які є
достовірними в силу ст.18 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців», а
тому зазначені рішення відповідача є
протиправними та підлягають
скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 03 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 13
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
В.П.Мельничук

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.