Справа № 284/1851/14-а
Суддя: Піщуліна І. С.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд
Житомирської області
Справа № 284/1851/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
смт.
Народичі

Народицький районний суд Житомирської
області в складі:

під головуванням судді Піщуліної
І.С.,

розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Народицької
районної державної адміністрації
Житомирської області, Межиліської
сільської ради про зобов'язання
вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить
зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної адміністрації
Житомирської області провести з 23.03.2014
року нарахування і виплату коштів ст.37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи"(надалі - Закон) в розмірі 50%
від мінімальної заробітної плати,
зобов'язати Межиліську сільську раду
провести з 23.03.2014 року донарахування
доплати до заробітної плати за ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи"(надалі - Закон) у розмірі
трьох мінімальних заробітних плат й
подати розрахункові документи до
управління праці та соціального
захисту населення Народицької
районної державної адміністрації
Житомирської області, мотивуючи тим, що
кошти виплачувались йому не в розмірах,
встановлених Законом, а згідно
Постанови КМУ №836 від 26.07.1996 року, що
призвело до порушення його прав.

Представники відповідачів заперечень
проти позову не подавали.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов наступного висновку.

Позивач працює та проживає в
с.Межиліска Народицького району
Житомирської області, яке Переліком
населених пунктів Житомирської і
Київської областей, віднесених до зони
радіоактивного забруднення внаслідок
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 106 від 23.07.91 та
розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93,
віднесено до зони безумовного
(обов'язкового) відселення.

Згідно Закону позивач має право на
відповідні доплати, які отримував
згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996 року в
конкретних розмірах, а зокрема за ст.37 -
2,6 грн., ст.39 - в сумі 13,2 грн.(пропорційно
відпрацьованому часу).

Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" на час виникнення
правовідносин були передбачені
слідуючи виплати :

-ст.37 Закону - громадянам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
- 50% від мінімальної заробітної плати;

-ст.39 Закону - громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 3 мінімальні заробітні
плати.

Зазначеною вище постановою №836
усупереч Закону, що визначив кратність
одноразової компенсації в залежності
від розміру мінімальної заробітної
плати, встановлено конкретні розміри
компенсацій і доплат, зокрема:

- для щомісячної грошової допомоги
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
- 260 тис.крб. (2,6 грн. за гр.реф.) ;

- для доплати громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення, у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - 1320 тис.крб.
(13,2 грн. за гр.реф.).

Згідно ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Законом (статті 62 та 67) Кабінету
Міністрів надано право проводити лише
роз'яснення порядку застосування цього
Закону та підвищувати розміри доплат,
пенсій і компенсацій, відповідно до
зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної
плати, але не зменшувати та
встановлювати їх у твердій сумі.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян, визначені
останнім, застосування зазначеної
постанови неможливе.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 4 від 16.03.2012 року (із відповідними
змінами) «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" №1622-VІІ від 31.07.2014
року, що набрав чинності 03.08.2014 року,
Кабінету Міністрів України надано
повноваження щодо визначення в 2014 році
розміру виплат за ст.37,39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Однак, враховуючи положення ст.58
Конституції України, згідно якої
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи, суд
вважає, що відсутні жодні обмеження
щодо застосування норм і положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
до правовідносин, що виникли до
набрання законної сили Законом України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік".

Розмір мінімальної заробітної плати в
Україні становив: з 01.01.2014 року -1218 грн.

Пунктом 7 статті 3 КАС України
визначено, що суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно п.п.2, 4 Порядку використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМ України № 936 від 20.09.2005 року,
розпорядниками коштів за ст.37 Закону є
управління праці та соціального
захисту населення по місцю реєстрації
громадян.

Згідно п.п.5,6 зазначеного вище Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, соціальні
виплати за ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
проводяться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності без утворення юридичної
особи, установами, організаціями та
військовими частинами відповідно до
розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці, а тому
підприємства, установи, організації та
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності виступають
в даних правовідносинах як суб'єкти
владних повноважень на основі
законодавства. Керівники підприємств
несуть персональну відповідальність
за несвоєчасність подання
розрахункових документів до
уповноваженого органу та правильність
призначення і нарахування
компенсаційних виплат та допомоги
певних видів. Уповноважений орган
перевіряє, реєструє, обліковує
розрахунки та подає органам Державного
казначейства платіжні документи для
здійснення відповідних видатків, що
проводяться в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

З огляду на викладене й враховуючи те,
що позивач не надав доказів того, що в
подальшому нарахування вищевказаних
коштів буде проводитись з порушенням
вимог Закону, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги слід задовольнити
частково по 30.06.2014 року, тобто в межах
періоду, за який відповідачами
фактично проводилось нарахування та
виплата коштів.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 73,08
грн., а тому відповідно до ч.1 ст.94 КАС
України сплачену суму слід повернути
позивачу із Державного бюджету
України.

На підставі ст.19 Конституції України,
ст.37,39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та керуючись ст.ст.
8-11,18,71,160-162, 267 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації Житомирської області
провести донарахування та виплату
ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства за період з 23.03.2014 року по
30.06.2014 року в розмірі, визначеному ст.37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що дорівнює 50% від мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом
України „Про Державний бюджет України
на 2014 рік", щомісячно, з урахуванням
виплачених коштів за вказаний період.

Зобов'язати Межиліську сільську раду
провести ОСОБА_1 донарахування доплати
до заробітної плати (ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи")
за період з 23.03.2014 року по 30.06.2014 року в
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат, визначених Законом України „Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
щомісяця, з урахуванням виплачених
коштів, та подати розрахункові
документи до управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації Житомирської області.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Повернути із Державного бюджету
України ОСОБА_1 сплачений судовий збір
в сумі 73,08 грн.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Народицької районної державної
адміністрації Житомирської області,
Межиліську сільську раду виконати
постанову негайно в межах суми
стягнення за один місяць та подати звіт
про виконання судового рішення на
протязі 1 місяця з дня набрання
законної сили постановою суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Народицький районний суд
Житомирської області може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: І. С. Піщуліна