Справа № 813/5762/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/5762/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Сільник
за участю представника позивача Пенюка
А.Є., третьої особи ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області до відділу
державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції у Львівській
області, третьої особи суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання до вчинення дій, -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції у Львівській
області, третьої особи суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання до вчинення дій. В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що незважаючи на
неодноразові нагадування відповідачу
про вжиття заходів щодо примусового
виконання вимоги Пенсійного фонду,
державним виконавцем не використано
всі надані йому статтею 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
права по примусовому стягненню боргу.
Тому з боржника й надалі не стягнуто
суму заборгованості. Вказано, що це
свідчить про бездіяльність державного
виконавця, що не відповідає положенням
Закону України «Про виконавче
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві.
Заявою від 07 жовтня 2014 року
конкретизував позовні вимоги та просив
позов задовольнити, визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця по виконавчому
провадженню № 38428589 згідно вимоги № 727
від 03.05.2013 року та зобов'язатии
державного виконавця винести
постанову про стягнення на заробітну
плату з боржника з внесенням до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень та звернутись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
ОСОБА_2 за межі України - до виконання
зобов'язань. Просив позов задовольнити.
На адресу суду від відповідача
надійшло заперечення у якому
зазначено, що державним виконавцем
вжито заходи щодо з'ясування майнового
стану боржника та з'ясовано, що боржник
пенсії не отримує, у його власності не
перебуває автотранспорт та він не
володіє нерухомим майном. Оскільки
з'ясовано, що боржник працевлаштувався
в ПП ОККО «Нафтопродукт», державним
виконавцем звернено стягнення на
доходи боржника. Вказано, що державним
виконавцем вчинено всі дії, які
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» для
примусового виконання виконавчого
документа. Відповідач просив відмовити
у задоволенні позову.
Відповідач явки в судове засідання
представника не забезпечив, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи.
У судовому засіданні третя особа позов
заперечив. Вказав, що визнає
заборгованість перед Пенсійним фондом,
однак не має майна необхідного для
погашення боргу. Він влаштувався на
роботу та з його заробітної плати на
підставі постанови державного
виконавця щомісячно утримується сума
та перераховується на погашення цієї
заборгованості. У зв'язку з поступовим
погашенням суми боргу він заперечує
щодо обмеження його права виїзду за
Заслухавши пояснення представника
позивача, третьої особи, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі факти, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для вирішення спору по суті,
суд встановив наступні обставини та
надав їм правову оцінку.
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України «Про виконавче провадження».
Згідно з статтею 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до частини 1 статті 33 цього
Закону у разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 2 цієї статті
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом; надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження;
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання; заявляє в
установленому порядку про самовідвід
за наявності обставин, передбачених
цим Законом; роз'яснює сторонам їхні
права і обов'язки.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: 1) проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; 2) здійснювати перевірку
виконання юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; 3) з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; 4) безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; 5) накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; 7) за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; 8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення; 9)
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа; 10)
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання; 11) викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ; 12)
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; 13) накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом; 14) застосовувати
під час провадження виконавчих дій
відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у
процесі виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно
та кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх
в установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та
вилучати належне боржникові майно,
яке там перебуває та на яке за законом
можливо звернути стягнення; 16) вимагати
від матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; 17) з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання
або роботи особи про факти порушення
нею вимог законодавства про виконавче
провадження; 18) у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням; 19) у разі необхідності
залучати до проведення чи організації
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача; 20) здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Відповідно до статті 32 цього Закону
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

З матеріалів справи судом встановлено,
що постановою головного державного
виконавця 13 червня 2013 року відкрито
виконавче провадження №38428587 щодо
виконання вимоги управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області від 03.05.2013 року про стягнення з
ОСОБА_2 1 194,03 грн. У вказаній постанові
боржнику надано строк для самостійного
виконання вимоги до 20 червня 2013 року.

Окрім того, у відділі державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції у
Львівській області знаходиться
зведене виконавче провадження № 39076890,
відкрите щодо боржника ОСОБА_2

Встановлено, що з метою з'ясування
майнового стану боржника державним
виконавцем скеровувались запити до
реєстраційних органів міста Самбора.

Постановою державного виконавця від 13
серпня 2013 року до зведеного
виконавчого провадження приєднано
виконавче провадження № 38428587.

Довідкою ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у
Львівській області з обслуговування м.
Самбір та Самбірського району
повідомлено, що за ОСОБА_2
автотранспортного засобу не
зареєстровано.

При з'ясуванні майнового стану
боржника за місцем проживання
встановлено, що боржник не володіє
майном на яке можна звернути стягнення
в рахунок погашення боргу, про що
складено акт, який підписаний
державним виконавцем та представником
Пенсійного фонду.

З відповіді управління Пенсійного
фонду України в м. Самборі та
Самбірському районі Львівської
області на запит державного виконавця
встановлено, що ОСОБА_2 на обліку в
управлінні не перебуває та пенсії не
отримує.

Інформаційними довідками ДПС України
від 25.11.2013 року підтверджено, що у ДПС
щодо ОСОБА_2 відсутня інформація про
номери рахунків, відкритих у банках та
інших фінансових установах України та
відсутня інформація про джерела його
доходів..

В результаті вжитих заходів державним
виконавцем з'ясовано, що ОСОБА_2 працює
в ПП ОККО «Нафтопродукт», тому
постановою від 15 липня 2014 року звернено
стягнення на заробітну плату в розмірі
20%. В рахунок часткового погашення
боргу державним виконавцем стягнуто з
заробітної плати боржника та
перераховано стягувачу 265,95 грн.

Відповідно до довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна встановлено, що
ОСОБА_2 не володіє нерухомим майном на
праві власності.

Отже, з'ясувавши наявність у боржника
доходу, державний виконавець виніс
постанову про стягнення на заробітну
плату з боржника, що відповідає вимогам
ст.. 11, 32 та 68 Закону України «Про
виконавче провадження».

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
звернення державного виконавця до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань , суд зазначає що
вчинення таких дій згідно зі статтею 11
Закону України «Про виконавче
провадження» є правом державного
виконавця.

Таким чином державним виконавцем, в
межах наданих йому повноважень, вжито
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів з
примусового виконання виконавчого
документа, спрямованих на виявлення
майна, за рахунок якого можна було б
погасити заборгованість, не допущено
бездіяльності та вчинено виконавчі
дії, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Матеріали справи
свідчать, що відповідні положення
відповідачем дотримані.

Отже, в судовому засіданні встановлено,
що державний виконавець діяв в межах
діючого законодавства, вжив заходів
для належного виконання виконавчого
документа, а тому судом не встановлено
законом передбачених підстав для
задоволення заявлених вимог позивача.

Відповідно до статті 94 КАС України
судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167,
181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову
відмовити повністю.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10
жовтня 2014 року

Суддя
М.В. Лейко-Журомська