Справа № 819/263/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року м.
Київ К/800/47652/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І. Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Тернопільській області, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - Рота міліції
особливого призначення «Беркут» при
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ в Тернопільській області про
поновлення на роботі, провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому, з урахуванням заяв про
зміну та збільшення позовних вимог,
просив визнати протиправним та
скасувати наказ УМВС України в
Тернопільській області від 23.07.2012 року
№ 744 «Про порушення законності та
службової дисципліни, допущені
працівником РМОП «Беркут» при УМВС
України в області, та покарати винних»;
визнати протиправним та скасувати
наказ УМВС України в Тернопільській
області від 24.07.2012 року № 162 о/с про
звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх
справ у запас Збройних сил пп. «є» п. 64
(за порушення дисципліни») Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою КМ України № 114 від 29.07.1991
року (далі - Положення); визнати дії
начальника Управління кадрового
забезпечення УМВС України в
Тернопільській області протиправними;
зобов'язати УМВС України в
Тернопільській області поновити його
на посаді заступника командира РМОП
«Беркут» при УМВС України в
Тернопільській області, стягнути з
УМВС України в Тернопільській області
на його користь грошове утримання за
час вимушеного прогулу.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано
наказ відповідача від 23.07.2012 року
№ 744 «Про порушення законності та
службової дисципліни, допущені
працівником РМОП «Беркут» при УМВС
України в області, та покарання
винних»;

- визнано протиправним та скасовано
наказ відповідача по особовому складу
від 24.07.2012 року № 162 о/с про звільнення
ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ у
запас Збройних сил за пп. «є» п. 64 (за
порушення дисципліни) Положення;

- поновлено позивача на посаді
заступника командира роти міліції
особливого призначення «Беркут» при
УМВС України в Тернопільській області;

- стягнути з відповідача на користь
позивача грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу за період з 25.07.2012
року по 10.04.2013 року у розмірі 39 712,40 грн.
із утриманням обов'язкових податків та
зборів до Державного бюджету України;

- в задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що дисциплінарне
стягнення, накладено на позивача через
9 місяців і 7 днів (з вирахуванням строку
провадження по адміністративній
справі), тобто з грубим порушенням
вимог ч. 3 ст. 16 Дисциплінарного статуту,
а тому спірні накази слід визнати
протиправними та скасувати, поновивши
позивача на займаній посаді.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 10
квітня 2013 року скасовано та ухвалено
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що
оскаржувані накази прийняті
компетентними особами в межах чинного
законодавства, а тому підстави для
визнання їх протиправними та
скасування відсутні.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасоване помилково.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у
спірних правовідносинах, при прийнятті
та реалізації рішення про звільнення з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних сил за п.« 64» (за порушення
дисципліни) Положення були допущені
порушення закону, зокрема в частині
строків і порядку накладення
дисциплінарного стягнення, порушення
вимог трудового законодавства в
частині ознайомлення із змістом
оспорюваних наказів. Також як на грубе
порушення, позивач посилається на те,
що на час його звернення до суду йому не
видано трудової книжки, не нараховані
та не виплачені належні грошові суми.

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

З березня 2003 року позивач ОСОБА_4
проходив службу в органах внутрішніх
справ - в роті міліції особливого
призначення «Беркут» при УМВС в
Тернопільській області.

16.05.2012 року до Начальника відділення
внутрішньої безпеки ДВБ МВС України в
Тернопільській області Кольцова Є.С.
надійшов рапорт в якому старшина РМОП
«Беркут» сержант міліції Хільчук М.І.
повідомив про факт вимагання ОСОБА_4
під загрозою звільнення з ОВС талонів
на паливно-мастильні матеріали на
загальну суму 3800 грн., придбання
будівельних матеріалів для ремонту
службових приміщень підрозділу та
проведення ремонту вказаних приміщень.
В цьому ж рапорті Хільчук М. І.
повідомляє, що на виконання цих
вказівок ним були витрачені особисті
кошти в розмірі від 7000 до 7500 грн.
Зазначений рапорт прийнято відділом
внутрішньої безпеки 16.05.2012 року, згідно
штампу вхідної кореспонденції №
Х-15(оп). Згідно резолюції на вказаній
заяві, накладеної начальником
відділення внутрішньої безпеки ДВБ МВС
України в Тернопільській області
доручено провести ретельну перевірку
викладених у заяві фактів. (а.с. 65).

Згідно інформаційної картки про
кримінальне або адміністративне
корупційне правопрушення 30.05.2012 року
прокурором м. Тернополя складено
протокол про порушення вимог ч. 1 ст. 6
Закону України «Про засади запобігання
та протидії корупції» від 07.04.2011 року №
3206-VI, яким зафіксовано факт порушення
ОСОБА_4 спеціальних обмежень щодо осіб
начальницького складу органів
внутрішніх справ, спрямоване на
попередження корупції, встановлене п.
«д» ч. 1 ст. 4, п. 4 ч. 1 ст. 6 вказаного
Закону (а. с. 99).

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 22.06.2012 року, яка
залишена без змін постановою
Апеляційного суду Тернопільської
області від 19.07.2012 року, ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні корупційного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172
- 2 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу з
конфіскацією незаконно одержаної
неправомірної вигоди матеріального
характеру в доход держави.

Начальником УМВС України в
Тернопільській області 06.06.2012 року
затверджено висновок службового
розслідування за вищезазначеним
фактом, службове розслідування по
факту складення адміністративного
протоколу стосовно заступника
командира РМОП «Беркут» УМВС України в
Тернопльській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_4 завершено.
Питання про притягнення його та його
керівників до дисциплінарної
відповідальності у відповідності до
вимог наказу МВС України від 26.03.2010 року
№ 90 вказано вирішити після розгляду
судом адміністративного протоколу
щодо порушення ним антикорупційного
законодавства.

23.07.2012 року наказом УМВС України в
Тернопільській області № 744 «Про
порушення законності та службової
дисципліни, допущені працівником РМОП
«Беркут» при УМВС України в області, та
покарання винних», заступника
командира РМОП «Беркут» при УМВС
України в області старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_4 за порушення
службової дисципліни та вимог Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» ч. 2 ст. 172-2 КУпАП,
наказів МВС України від 16.03.2007 року № 81,
від 15.05.2007 року № 157, від 26.04.2010 року № 90,
№ 155-12 звільнено з ОВС за пп. «є»
п. 64 Положення.

24.07.2012 року наказом УМВС України, № 162
о/с по особовому складу: старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_4 (М-07089),
заступника командира роти з кадрового
забезпечення РМОП «Беркут» при УМВС,
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас Збройних сил за пп. «є» п. 64 (за
порушення дисципліни) Положення.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки регулюється спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України «Про міліцію», Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
Постановою КМ України № 114 від 29.07.1991
року, та Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України від 22.02.2006
року № 3460-IV.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону
України «Про міліцію» порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 64 Положення, особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік), зокрема, за
порушення дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України).

Відповідно до статті 5 вказаного
Статуту за вчинення дисциплінарного
проступку особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим статутом, статтею 7 якого
передбачені обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України щодо
дотримання службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
визначено види дисциплінарних
стягнень, які накладаються на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни, зокрема і
звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього ж Статуту визначений
порядок накладення таких
дисциплінарних стягнень, а статтями 16
та 18 - строк їх накладення та виконання
відповідно.

Як правильно встановлено судами
попередніх інстанцій дисциплінарне
стягнення на позивача накладено в
межах строків визначених ст.ст. 16-18
Статуту.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» особи, яких
притягнуто до кримінальної або
адміністративної відповідальності за
корупційні правопорушення, пов'язані з
порушенням обмежень, передбачених цим
Законом, підлягають звільненню з
роботи (служби) у триденний строк з дня
отримання органом державної влади,
органом місцевого самоврядування,
підприємством, установою, організацією
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили, якщо інше не
передбачено законом. Тобто, вчинення
корупційного правопорушення, за яке
особу притягнуто до адмінстративної
відповідальності, є порушенням
службової дисципліни та є окремою
підставою для звільнення.

Як зазначалось вище, постановою
Тернопільського міськрайонного суду
від 22.06.2012 року, яка залишена без змін
постановою Апеляційного суду
Тернопільської області від 19.07.2012 року,
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 172 - 2 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу з конфіскацією
незаконно одержаної неправомірної
вигоди матеріального характеру в доход
держави.

Відтак вбачається, що підставою для
звільнення позивача зі служби в
органах внутрішніх справ стало
порушення службової дисципліни, яке
виразилось у вчиненні корупційного
правопорушення.

Суд касаційної інстанції відхиляє
доводи заявника про те, що йому не дали
належним чином ознайомитись із наказом
про звільнення та отримати трудову
книжку, оскільки в матеріалах справи
наявні листи відповідача, що надіслані
на ту ж адресу яку зазначено в
адміністративному позові, якими
позивача неоднаразово повідомлялось
про наявність оскаржуваного наказу та
можливість ознайомлення з ним у ГКЗ
РМОП «Беркут» при УМВС України в
Тернопільській області і отримання
трудової книжки, військового квитка
(а.с. 92, 94-98).

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що оскаржувані накази
прийняті компетентними особами в межах
чинного законодавства, а тому підстави
для визнання їх протиправними та
скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення, суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального
чи процесуального права, які могли б
бути підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року у справі № 819/263/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска