Справа № 2а-1858/10/0370
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.
Справа № 876/3865/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Ковельсільмаш» на ухвалу
Волинського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення по справі
№2а - 1858/10/0370 за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України у м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області до
Публічного акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, -

УСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області звернулося до
Волинського окружного
адміністративного суду із заявою про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення, в якій просив:
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2010
року у справі №2а - 1858/10/0370, стягнувши із
ПАТ «Ковельсільмаш» на користь
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ковелі заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у залишковій сумі 178 748
гривень 38 коп. у повному розмірі, без
розстрочення платежів.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року заяву Управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення у даній справі задоволено
частково: змінено порядок виконання
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2010
року у справі шляхом стягнення з
публічного акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» на користь Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2010
року несплаченої суми заборгованості
без її розстрочення.

В задоволенні заяви Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про зміну способу
та порядку виконання судового рішення
в адміністративній справі в частині
зміни способу виконання рішення суду
відмовлено.

З таким судовим рішенням суду першої
інстанції не погодився відповідач і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись у
поданій апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
ухвалу та закрити провадження по
справі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, зазначає, що припинення наданої
розстрочки або скасування ухвали суду
про надання розстрочки нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено. Із заяви вбачається, що
позивач не ставить вимоги про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, а про скасування (припинення)
розстрочення. Тобто, заявник фактично
просить скасувати ухвалу, якою
розстрочено виконання рішення суду.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання представників не
направили, хоча належним чином та у
встановленому законом порядку були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання у справі.

Також, від вказаних осіб відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

У зв'язку з цим та у відповідності до ст.
197 Кодексу адміністративного
судочинства України справу розглянуто
в письмовому провадженні на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач в порушення вимог
Конституції України та Кодексу
адміністративного судочинства України
не виконує рішення Волинського
окружного адміністративного суду від 20
липня 2010 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області до публічного
акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.
Позивач надав суду докази невиконання
відповідачем умов розстрочення
виконання постанови Волинського
окружного адміністративного суду від 20
липня 2010 року, тому суд вважав за
необхідне задовольнити заяву
Управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області в частині зміни
порядку виконання судового рішення
шляхом стягнення несплаченої суми
заборгованості без її розстрочення.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
постановою Волинського окружного
адміністративного суду Волинської
області 20 липня 2010 року стягнуто з
публічного акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» на користь Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі Волинської області
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в сумі
309 548 гривень 38 коп..

За заявою боржника (відповідача)
ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2010 року відстрочено виконання
судового рішення до листопада 2010 року
та розстрочено його виконання до
квітня 2011 року із визначенням
щомісячних платежів.

Також, ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду Волинської
області 03 березня 2011 року було
розстрочено виконання постанови суду
від 20 липня 2010 року у даній
адміністративній справі про стягнення
279 548 гривень 38 коп. на відшкодування
витрат на виплату і доставку пенсій на
58 календарних місяців, починаючи з
березня місяця 2011 року до грудня місяця
2015 року.

З посиланням на невиконання судового
рішення та систематичне невиконання
встановлених ухвалою суду зобов'язань
щодо щомісячної сплати розстрочених
платежів, Управління Пенсійного фонду
України у місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області 21 січня 2013
року звернулося до суду із заявою про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення, в якій просило
стягнути на користь Управління
Пенсійного фонду України у місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області заборгованість у
залишковій сумі 178 748 гривень 38 коп. в
повному розмірі, без розстрочення
платежів. Також, заявник (стягувач)
зазначив, що із листопада 2012 року
публічне акціонерне товариство
«Ковельсільмаш» в порушення ухвали від
03 березня 2011 року про розстрочення
виконання судового рішення припинило
щомісячну сплату згідно встановленого
порядку погашення заборгованості.

В обґрунтування заяви Управлінням
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області надано копії карток
особового рахунку боржника, а також акт
звірки з відділом державної виконавчої
служби Ковельського міськрайонного
управління юстиції, що підтверджують
наявну та несплачену заборгованість.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду звертає увагу
на таке.

У відповідності до ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Згідно змісту вказаної статті для
відстрочення, розстрочення виконання
рішення та зміни способу виконання
існують різні підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання
рішення, а для зміни способу і порядку
виконання - обставини, які роблять
виконання судового рішення неможливим.

Прийнявши 03 березня 2011 року ухвалу про
розстрочення виконання судового
рішення від 20 липня 2010 року, суд першої
інстанції у такий спосіб встановив
порядок виконання судового рішення
шляхом погашення заборгованості
щомісячно фіксованими платежами.
Також, постановляючи 28 січня 2012 року
ухвалу про зміну порядку виконання
рішення, суд першої інстанції змінив
порядок: із розстрочення стягнення
заборгованості на 58 календарних
місяців на стягнення всієї суми
заборгованості. При цьому, таке рішення
прийнято за наявності обставин, які
свідчать про неможливість виконання
судового рішення, про що в оскаржуваній
ухвалі судом першої інстанції
викладено обґрунтовані мотиви. На
підтвердження цих обставин заявником
були подані до суду першої інстанції
відповідні докази.

Разом з тим, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
заяви в частині зміни способу
виконання рішення.

Тому, колегія суддів апеляційного суду
погоджується із твердженням суду
першої інстанції, що розстрочка та
відстрочка є складовими способу та
порядку виконання судового рішення, і,
відповідно, умови їх надання можуть
бути переглянуто у процесі розгляду
судом заяви про зміну способу та
порядку виконання судового рішення.

З огляду на вказані вище обставини та
положення відповідних статей Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суть поданої позивачем
заяви, а також викладених на
обґрунтування заяви обставин, на які
послався позивач, свідчать про
наявність підстав для прийняття
рішення про зміну порядку виконання
судового рішення. Отже, суд першої
інстанції прийшов до законних та
обґрунтованих висновків.

В поданій апеляційній скарзі боржник
(відповідач по справі) посилається на
те, що припинення наданої розстрочки
або скасування ухвали суду про надання
розстрочки нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено, а суд першої інстанції
не наділений повноваженнями щодо
скасування власних рішень, про що
просив у поданій заяві стягувач
(позивач). Проте колегія суддів
апеляційного суду вважає такі доводи
безпідставними і не враховує їх у своїх
висновках, оскільки суд першої
інстанції оскаржуваною ухвалою змінив
встановлений ухвалою від 03 березня 2011
року порядок виконання постанови суду,
що узгоджується із положеннями ст. 263
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

На підставі системного аналізу
вказаних правових норм, враховуючи
вищевикладені обставини, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що оскаржувана ухвала суду
першої інстанції відповідає
вищевказаним вимогам щодо законності
та обґрунтованості судового рішення і
при її постановленні були дотримані
процесуальні норми.

Порушення норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи згідно ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставами для скасування ухвали
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження її розгляду.

Проте, доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції
процесуальних норм не свідчать про
наявність таких обставин, а тому такі
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Тому, апеляційної скаргу позивача слід
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції, відповідно, - без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» залишити без
задоволення, а ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 28
січня 2013 року про зміну способу і
порядку виконання судового рішення по
справі №2а - 1858/10/0370 за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України у м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області до
Публічного акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський