Справа № 389/380/13-а (2-а/389/14/13)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/13171/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області (далі -
Управління), начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області Суслова
Леоніда Григоровича про визнання
рішення протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила: визнати протиправним
рішення Управління про відмову у
призначенні пенсії за вислугу років та
зобов'язати відповідача нарахувати та
сплатити пенсію з 4 грудня 2012 року.

Постановою Знам'янського районного
суду Кіровоградської області від 4
березня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним рішення
Управління від 9 січня 2013 року №4247 про
відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за
вислугу років. Зобов'язано Управління
призначити ОСОБА_2 відповідно до пункту
«е» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсію за
вислугу років з 4 грудня 2012 року. В
частині позовних вимог заявлених до
начальника Управління відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року скасовано
постанову Знам'янського районного суду
Кіровоградської області від 4 березня
2013 року, прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалене ним судове
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 серпня 1984 року по 2
лютого 1987 року працювала на посаді
викладача з фаху фортепіано в
Богданівській музичній школі, а з 2
лютого 1987 року по 31серпня 2012
року викладачем з фаху фортепіано в
Знам'янській дитячій музичній школі.
Наказом від 31 серпня 2012 року №38-о
позивача звільнено з посади викладача.

4 грудня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
Управління із заявою про призначення
пенсії, оскільки має 25 років
викладацького стажу. Відповідач
відмовив їй у призначенні пенсії,
мотивуючи тим, що посада викладача
музичної школи не передбачена
постановою Кабінету Міністрів України
№909 від 4 листопада 1993 року «Про перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років» (далі -
Перелік).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до частини 1 статті 39 Закону
України «Про освіту» від 23 травня
1991 року №1060-ХІІ (далі - Закон №1060-ХІІ)
до позашкільних учбових закладів
належать школи мистецтв, а тому стаж
роботи позивача надає їй право на
пенсію за вислугу років.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що в Переліку зазначено
такі посади в позашкільних навчальних
закладах: директори, їх заступники з
навчально-виховної, навчальної,
виховної роботи, завідуючі відділами
(лабораторіями, кабінетами), художні
керівники, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи;
посада викладача в позашкільних
закладах освіти цим Переліком не
передбачена, тому Управління на
законних підставах не зарахувало до
спеціального стажу позивача період
роботи в дитячій музичній школі і
правильно відмовило в призначенні
пенсії за вислугу років

Відповідно до статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за вислугу років мають:
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Згідно із статтею 29 Закону №1060-ХІІ
позашкільна освіта разом із загальною
середньою, професійно-технічною, вищою
та іншими освітами становить
структуру (систему) освіти в Україні.

Статтею 21 Закону України «Про
позашкільну освіту» від 22 червня 2000
року №1841-ІІІ передбачено, що права,
обов'язки та соціальні гарантії для
педагогічних працівників
позашкільного навчального закладу
визначаються Конституцією України,
Законом України «Про освіту», цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами. Педагогічні працівники
позашкільних навчальних закладів
мають право на пенсію за вислугу років
за наявності педагогічного стажу
роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України
№963 від 14 червня 2000 року «Про
затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників» посада викладача
музичної школи включена до переліку
посад педагогічних працівників.

Крім того, Переліком встановлено, що в
музичних і художніх школах право на
пенсію за вислугу років мають особи,
які працювали, зокрема, на посаді
учителя.

На підставі наведеного, колегія суддів
погоджується із позицією суду першої
інстанції, щодо часткового задоволення
позовних вимог, оскільки позивач має
право на пенсію за вислугу років.

За правилами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року скасувати,
постанову Знам'янського районного суду
Кіровоградської області від 4 березня
2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І.
Ємельянова

А.Ф. Загородній