Справа № 2а-3045/12/1470
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-3045/12/1470

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

10 жовтня 2014 р.

м.Одеса

Справа № 2а-3045/12/1470

Категорія: 10.1

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів – Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2012 року за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Снігурівському районі Миколаївської області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

За наслідками розгляду адміністративного позову Миколаївським окружним адміністративним судом 04 липня 2012 року ухвалено постанову про відмову УПФУ у задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов’язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров’я громадян у процесі трудової діяльності. Відповідно до ст.. 46 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не формуються за рахунок Державного бюджету України і не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням. Отже, зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку та враховуючи те, що адресна допомога, як окремий вид соціальної допомоги, не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Миколаївський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

В апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове – про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказав, що страховиком в разі виплати пенсії по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві є органи УПФУ, а відшкодовувати ці витрати повинен Фонд. При цьому УПФУ послалося на Закон України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з набранням чинності якого обов’язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або у разі його смерті при настанні страхового випадку покладено на Фонд.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування витрат пов'язаних із виплатою щомісячної державної адресної допомоги суд першої інстанції виходив із того, що Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» не встановлено обов'язку Фонду відшкодовувати державну адресну допомогу.

Така позиція суду є правильною і відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанови ВСУ від 6 червня 2011 року (справа № 21-57а11), від 20 червня 2011 року (справа № 21-59а11) та від 14 листопада 2011 року (справа № 21- 343а11).

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до якої останній зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», якою передбачено надання щомісячної державної адресної допомоги, дає підстави вважати, що така допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів, які відповідно до статті 46 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати з виплати державної адресної допомоги.

З огляду на зазначені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що Миколаївський окружний адміністративний суд правомірно та обґрунтовано відхилив аргументи позивача і відмовив йому в задоволенні позову про відшкодування витрат пов'язаних із виплатою щомісячної державної адресної допомоги.

Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2012 року за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Снігурівському районі Миколаївської області про стягнення заборгованості – без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: