Справа № 815/5470/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5470/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Катаєвої
Е.В.

секретаря Косіциної
В.В., Швеця В.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
юстиції у місті Києві про визнання
протиправним, незаконним та скасування
наказу, визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у місті
Києві (далі ГУЮ у м. Києві), в якому
просила: - визнати противоправним та
скасувати наказ відповідача від 09.09.2014
року № 2039/03 «Про припинення державної
служби ОСОБА_1.» та звільнення її з
займаної посади за порушення Присяги
державного службовця посилаючись на п.6
ч. 1 ст.30 Закону України «Про державну
службу»; - поновити її на посаді
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві; -
визнати противоправною відмову у
наданні відпустки без збереження
заробітної плати по догляду за дитиною
до 22 серпня 2015 року; - зобов'язати
відповідача надати їй відпустку без
збереження заробітної плати по догляду
за дитиною до 22 серпня 2015 року, негайно
після поновленні на роботі.

Позивач зазначила, що вона працювала з
14.11.2012 року згідно Наказу ГУЮ у м. Києві
№2359/03 від 14.11.2012 року на посаді
заступника начальника служби -
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві.
02.12.2013 року у зв'язку зі зміною
організаційно-штатної структури та
штатного розпису була переведена на
посаду начальника відділу державної
РАЦС ГУЮ у м. Києві.

У зв'язку з необхідністю
домашнього режиму та індивідуального
догляду за дитиною, звернулась до
начальника ГУЮ у м. Києві із заявою від
03.09.2014 року, зареєстровану 04.09.2014 року
вхід № 5.4/9310, про надання їй відпуски
без збереження заробітної плати за
доглядом за дитиною до 22.08.2015 року,
відповідно до висновку ЛКК від 22.08.2014
року №758. Про надану заяву вона також
повідомила доповідною запискою від
04.09.2014 року начальника реєстраційної
служби ГУЮ у м. Києві.

У порушеня вимог ст.84,179 КЗпП
України така відпустка їй не була
надана, чим порушені її права, крім того
наказом відповідача від 09.09.2014 року №
2039/03 «Про припинення державної служби
ОСОБА_1.» була звільнення з займаної
посади за порушення Присяги державного
службовця.

Підставою припинення у відношенні неї
державної служби зазначена довідка
щодо проведення позапланової цільової
перевірки діяльності відділів
державної реєстрації актів цивільного
стану м. Києва, в тому числі відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби ГУЮ, з якою
її ознайомили лише після звільнення -
10.09.2014 року. В довідці головою робочої
групи та її членами зазначено, що
виявлені порушення та недоліки, як у
відділі ГУЮ м. Києва, так і у відділах
державної реєстрації актів цивільного
стану м. Києва свідчать про неналежну
організацію їх роботи, наявність
порушень у сфері державної реєстрації
актів цивільного стану.

Перевірка проводилась під час її
перебування в основній щорічній
відпустці з 05.08.2014 року по 21.08.2014 року.
Пункт 3.1 Порядку проведення Державною
реєстраційною службою України
перевірок діяльності реєстраційних
служб територіальних органів
Міністерства юстиції України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 28.03.2013 року за № 569/,5
передбачає проведення наради за участю
членів робочої групи, а також
начальника територіального органу МЮУ,
керівництва та відповідальних
працівників реєстраційної служби, яка
перевірятиметься, з питань організації
здійснення перевірки та ознайомлення
зазначених посадових осіб з планом її
проведення. Однак з планом проведення
перевірки, як і з складом робочої групи
її не знайомили.

Відповідно до Положення про відділ
державної РАЦС реєстраційної служби
ГУЮ у м. Києві, Посадової інструкції
начальника відділу державної РАЦС
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, на
неї було покладено здійснення
керівництва діяльністю відділом РАЦС
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві,
забезпечення виконання покладених на
відділ завдань щодо участі у
забезпеченні реалізації державної
політики у сфері державної реєстрації
актів цивільного стану, проведення
роботи щодо організаційного і
методичного забезпечення та
координації діяльності підвідомчих
відділів, контроль за їх діяльністю,
формування Державного реєстру актів
цивільного стану громадян.

В зазначеній довідці головою робочої
групи та її членами зазначено, що
виявлені порушення та недоліки, як у
відділі ГУЮ м. Києва, так у відділах
державної реєстрації актів цивільного
стану м. Києва свідчать про неналежну
організацію їх роботи, наявність
порушень у сфері державної реєстрації
актів цивільного стану.

У зв'язку з виявленими порушеннями та
недоліками у роботі відділу та
підвідомчих відділів було
запропоновано розглянути питання щодо
застосування до неї відповідальності у
вигляді звільнення з займаної посади
за порушення Присяги державного
службовця посилаючись на п.6 ч.1 ст.30
Закону України «Про державну службу»
за неналежне виконання, як начальника
відділу своїх службових обов'язків, на
думку робочої групи, за недбале та
безвідповідальне ставлення до
організації роботи підпорядкованих
відділів, що також на думку робочої
групи, підриває довіру до відділу
державної РАЦС реєстраційної служби
ГУЮ у м. Києві та відділів державної
РАЦС м. Києва як носіїв влади, а також
дискредитує та призводить до
приниження всієї системи органів
державної реєстрації актів цивільного
стану

Проте недоліки та порушення, на які
вказано в довідці про перевірку як в
підвідомчих відділах, так і в
очолюваному нею відділі безпосередньо
пов'язані із неуважністю працівників у
зв'язку з їх великим навантаженням. При
цьому, допущення саме нею фактів
порушень як керівником відділу не
встановлено.

Значна кількість виявлених недоліків
усувалась працівниками відділів ЗАЦС
під час перевірки. Що стосується її
посадових зобов'язань, то працівниками
очолюваного нею відділу за її
дорученням щороку проводились цільові
перевірки стану організації роботи
щодо надання платних послуг, в ході
яких перевірялась діяльність всіх
підвідомчих відділів. Зокрема, за
результатами перевірок при виявленні
фактів надання платних консультацій у
день, коли така послуга мала надаватись
безкоштовно, на зазначене вказувалось
у довідках перевірки. Крім того,
проводились комплексні, цільові,
інспекторські перевірки діяльності з
різних напрямків роботи.

Зазначене не може свідчити про її
безвідповідальне ставлення до
виконання службових обов'язків,
неналежну організацію роботи відділу
та підвідомчих відділів, а також
відсутність контролю тощо, тобто
звільнення її з посади за підставами
викладених у довідці перевірки є
незаконним.

Також позивач зазначає, що
відповідно до Порядку проведення
службового розслідування стосовно
державних службовців, затвердженого
постановою КМ України від 13.06.2000 року №
950, для встановлення всіх обставин
справи, причин та умов, що призвели до
порушення та прийняття відповідного
рішення відносно посадової особи може
бути проведено службову перевірку або
службове розслідування.

Стосовно неї службове розслідування як
державного службовця на підставі
зазначених порушень не проводилось,
навіть пояснення з цього приводу від
неї не були витребувані.

Позивач вважає, що жодного порушення
Присяги вона не допускала, будь-яких
дій при виконанні своїх службових
обов'язків, які дискредитують та могли
привести до приниження всієї системи
органів державної реєстрації актів
цивільного стану не здійснювала.

Крім того, відповідно до ч.1ст. 14 Закону
України «Про державну службу», за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення (передбачені КЗпПУ, а також у
вигляді попередження про неповну
службову відповідність або затримка до
одного року у присвоєнні чергового
рангу або у призначенні на вищу посаду).
Пунктом 6 ч.1 ст. 30 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої у статті 17 цього Закону.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби. До того ж
відповідачем жодним чином не було
враховане те, що на час застосування до
неї крайнього заходу відповідальності
у вигляді звільнення займаної посади
за порушення Присяги державного
службовця вона не мала жодного
дисциплінарного стягнення з моменту
прийняття Присяги державного
службовця.

Позивач зазначила, що відповідно до
статті 43 Конституції України,
громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення, у зв'язку з чим
просила задовольнити позов.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, посилаючись
на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала,
вважала позовні вимоги
необґрунтованими, а доводи позивача
такими, що не відповідають дійсним
обставинам. Представник відповідача
пояснила, що з 19.08.2014 року по 08.09.2014 року
проведено позапланову цільову
перевірку діяльності відділів
державної РАЦС реєстраційної служби
ГУЮ у м. Києві за період з 01.06. 2013 року по
18.08. 2014 року, за результатами якої
складено Довідку у трьох примірниках,
та надана на ознайомлення Начальнику
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві А.М.
Янчуку 08.09.2014.

Представник відповідача вважає
недоречним посилання позивача на норми
порядку проведення службового
розслідування стосовно державних
службовців, затвердженого Постановою
КМ України від 13.06.2000 №950, оскільки
перевірка проводилась на підставі
іншого нормативного акту - Порядку
проведення Державною реєстраційною
службою України перевірок діяльності
реєстраційних служб територіальних
органів Міністерства юстиції України,
затвердженого Наказом МЮУ від 28.03.2013
№569/5, що є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
визначає механізм здійснення
Державною реєстраційною службою
України перевірок діяльності
реєстраційних служб територіальних
органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до Порядку Довідка
підписується членами робочої групи та
надається для ознайомлення керівнику
реєстраційної служби, що перевірялась.
Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що її було
ознайомлено з Довідкою про результати
перевірки вже після звільнення не
мають жодного юридичного значення, та
не може бути прийнято судом до уваги,
оскільки згідно Порядку від 28.03.2013 №569/5
ознайомлюватись з актом має лише
начальник реєстраційної служби, що
перевірялась.

У довідці викладені порушення та
недоліки у роботі відділів державної
РАЦС, у тому числі який очолювала
позивач. За результатами перевірки,
робоча група дійшла висновків, що
виявлені порушення та недоліки як у
Відділі ГУЮ, так і відділах державної
РАЦС м. Києва свідчать про неналежну
організацію їх роботи, наявність
порушень у сфері державної реєстрації
актів цивільного стану. За наявності
ефективного керівництва роботою
Відділу ГУЮ, відділів державної РАЦС м.
Києва, здійснення належного контролю
зі сторони керівництва за
працівниками, зазначених порушень
можна було б уникнути.

Керівництво Відділом Головного
управління юстиції та контроль за
роботою працівників цього відділу та
відділів державної реєстрації актів
цивільного стану м. Києва здійснюється
начальником Відділу Головного
управління юстиції ОСОБА_1,
безвідповідальне ставлення якої до
покладених на неї обов'язків призвело
до наведених вище порушень.

На думку представника відповідача,
твердження позивача, що її звільнено з
порушенням норм КЗпПУ не відповідає
дійсності, оскільки до правовідносин,
які виникають при звільненні за ст.30
Закону України «Про державну службу»
не повною мірою застосовуються
положення КЗпПУ, зокрема Закон України
«Про державну службу» не містить
обмежень щодо неможливості звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності, не
вимагає погодження з профспілковою
організацією. Тому позиція позивача, що
відповідачем порушені норми КЗпПУ є
абсолютно необґрунтованими.

Представник відповідача зазначив, що
доводи позивача про відсутність
підстав її звільнення в порядку ст.30
Закону України «Про державну службу
України» не витримують жодної критики,
оскільки Довідкою чітко встановлено
невиконання ОСОБА_1 покладених на неї
обов'язків, що призвело до порушень у
діяльності відділу, які порочать та
дискредитують роботу органів
державної РАЦС.

Що стосується позовних вимог позивача
про визнати противоправною відмови у
наданні відпустки без збереження
заробітної плати по догляду за дитиною
до 22 серпня 2015 року та зобов'язати
надати їй цю відпустку, представник
відповідача вважала їх безпідставними
та такими що не підлягають задоволенню,
оскільки позивачу не було відмовлено у
наданні відпустки. Представник
відповідача не заперечувала про
надходження 04.09.2014 року заяви ОСОБА_1
про надання їй соціальної відпустки,
яка поступила до працівника кадрової
роботи лише 05.09.2014 року (п'ятниця), але у
зв'язку з відсутністю на заяві віз
керівників, що є необхідним для
складання наказу, а також відсутністю
дати з якої ОСОБА_1 просить надати
відпустку, заява ОСОБА_1 потребувала
уточнень, а також погодження з
керівниками шляхом накладення
резолюцій. Однак 08.09.2014 року начальнику
ГУЮ у м. Києві був переданий примірник
Довідки щодо проведеної перевірки, з
урахуванням висновків якої державна
служба Головач К.Е. була припинена за
порушення Присяги державного
службовця був виданий 09.09.2014 року наказ
про її звільнення, у зв'язку з чим
подальший розгляд заяви про надання
відпустки не має правових підстав.
Також представник відповідача вважає,
що загострення активності ОСОБА_1 по
оформленню соціальної відпустки по
догляду за дитиною свідчить про
намагання уникнути відповідальності.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
надані сторонами докази, суд встановив,
що ОСОБА_1 з 14.11.2012 року знаходилась на
державній службі згідно Наказу ГУЮ у м.
Києві №2359/03 від 14.11.2012 року на посаді
заступника начальника служби -
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві (а.с.18).
02.12.2013 року у зв'язку зі зміною
організаційно-штатної структури та
штатного розпису була переведена на
посаду начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві
(а.с.20).

09.09.2014 року начальником реєстраційної
служби Янчук А.М. виданий наказ №2039/03
«Про припинення державної служби
ОСОБА_1.» та звільнення її за порушення
Присяги державного службовця з 09.09.2014
року з займаної посади.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання противоправним та
скасування наказу відповідача від
09.09.2014 року № 2039/03 та поновлення її на
посаді начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Згідно наказу №2039/03 від 09.09.2014 року «Про
припинення державної служби ОСОБА_1.»
припинена державна служба позивача
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві та
вона звільнена з займаної посади за
порушення Присяги державного
службовця на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону
України «Про державну службу» з 09.09.2014
року.

Підставою для видання наказу №2039/03 від
09.09.2014 року, яким припинено державну
службу позивача, зазначена довідка
щодо проведення позапланової цільової
перевірки діяльності відділів
державної реєстрації актів цивільного
стану м. Києва, в тому числі відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві (а.с.21).

Судом встановлено, що зазначена
довідка складена за результатами
позапланової цільової перевірки
діяльності відділів державної РАЦС м.
Києва, в тому числі відділу державної
РАЦС реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві, якій є структурним підрозділом
ГУЮ у м. Києві, за період з 01 червня 2013
року по 18 серпня 2014 року, здійсненої з
19.08. 2014 року по 08.09. 2014 року на підставі
наказу Державної реєстраційної служби
України від 18.08.2014 року №451 «Про
проведення позапланової цільової
перевірки» (а.с.24-63,152-155).

Проведення зазначених перевірок
регламентовано Порядком проведення
Державною реєстраційною службою
України перевірок діяльності
реєстраційних служб територіальних
органів Міністерства юстиції України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 28.03.2013 №569/5 (далі за
текстом - Порядок №569/5), що є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який відповідно до п.1.1 розділу І
визначає механізм здійснення
Державною реєстраційною службою
України перевірок діяльності
реєстраційних служб територіальних
органів Міністерства юстиції України.

Порядок №569/5 визначає у І розділі
поняття перевірок та підстави для їх
здійснення, організацію проведення
перевірки - щодо підготовки видання
наказу та складання робочої групи
(розділ ІІ), проведення перевірки
(розділ ІІІ), оформлення результатів
перевірки (розділ ІV), розгляд
результатів перевірки (розділ V).

Відповідно до п.4.1, п.4.2 розділу ІV за
результатами перевірки складається
довідка у трьох примірниках, яка має
розкривати визначені планом перевірки
питання, містити аналіз діяльності
реєстраційної служби, що перевірялася,
повний перелік встановлених фактів
порушень чинного законодавства,
висновки та пропозиції щодо покращення
діяльності реєстраційної служби.
Довідка за результатами перевірки
складається з чотирьох частин: -
вступної, в який крім іншого
зазначаються підстави для проведення
перевірки; - описової, в який
зазначаються показники діяльності
реєстраційної служби та виявлені
порушення; - висновку, в якому
відображається узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
законодавства в діяльності
реєстраційної служби з посиланням на
відповідні підпункти, пункти, статті
нормативно-правових актів; -
рекомендацій, в якому надаються
пропозиції щодо покращення стану
діяльності, усунення виявлених
порушень і недоліків у діяльності
реєстраційної служби з перевірених
напрямів.

Довідка підписується членами
робочої групи та надається для
ознайомлення керівнику реєстраційної
служби, що перевірялась.

Згідно з п.4.3 Порядку №569/5
керівник реєстраційної служби, що
перевірялася, за необхідності письмово
викладає пропозиції та обґрунтовані
пояснення і спростування стосовно
наведених у довідках фактів і
висновків, у яких виникли розбіжності.
У разі незгоди з викладеною у довідці
інформацією керівник реєстраційної
служби, що перевірялася, зобов'язаний
зробити відповідний письмовий запис за
своїм особистим підписом.

Розділом V «Розгляд результатів
перевірки» встановлено, що структурний
підрозділ, відповідальний за
організацію та проведення перевірок,
інформує першого заступника та
заступника Голови Укрдержреєстру і
доповідає Голові Укрдержреєстру про
результати перевірок

Керівник реєстраційної служби,
що перевірялася, протягом трьох
робочих днів після ознайомлення з
довідкою розробляє план заходів щодо
усунення порушень, виявлених під час
перевірки та в установлені у плані
заходів строки інформує Укрдержреєстр
про проведену роботу.

Згідно з п. 5.3 розділу V
структурний підрозділ, відповідальний
за організацію та проведення
перевірок, спільно з кадровою службою
за результатами перевірки проводить
оцінку фактів виявлених порушень,
вивчає наявність підстав для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності керівників
реєстраційних служб та подає на
розгляд Голові Укрдержреєстру
пропозиції щодо притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності.

Аналізуючи зазначені положення
Порядку №569/5 та дослідивши складену
довідку від 08.09.2014 року суд вважає, що її
зміст не відповідає вимогам Порядку
№569/5, зокрема в частині розділів
«висновки» та «рекомендації», оскільки
у «висновках» за перевірками відділів
державної РАЦС замість відображання
узагальненого опису виявлених
перевіркою порушень законодавства в
діяльності реєстраційної служби з
посиланням на відповідні підпункти,
пункти, статті нормативно-правових
актів, вказується на неналежний
контроль зі сторони керівників
відділів, несумлінне ставлення їх до
виконання своїх службових обов'язків,
неналежне їх виконання, що порочить та
дискредитує роботу відділів, а у
розділі «рекомендації» замість
надання пропозиції щодо покращення
стану діяльності, усунення виявлених
порушень і недоліків у діяльності
реєстраційної служби з перевірених
напрямів, пропонується розглянути
питання до притягнення до
дисциплінарної відповідальності
керівників відділів шляхом оголошення
догани або звільнення за порушення
присяги державного службовця, у тому
числі щодо позивача.

Між тим згідно розділу V Порядку
№569/5 лише за наслідками розгляду
результатів перевірки структурний
підрозділ, відповідальний за
організацію та проведення перевірок,
спільно з кадровою службою проводить
оцінку фактів виявлених порушень,
вивчає наявність підстав для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності керівників
реєстраційних служб, та лише при
встановленні їх наявності подає на
розгляд Голові Укрдержреєстру
пропозиції щодо притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності.

Тобто Порядком №569/5 чітко
визначено, що робоча група, яка
здійснює перевірку, не має повноважень
щодо пропозицій притягнення до
дисциплінарної відповідальності
посадових осіб, вказані повноваження
покладені на структурний підрозділ,
відповідальний за організацію та
проведення перевірок спільно з
кадровою службою.

Таким чином, твердження представника
відповідача, що відповідно до Порядку
№569/5 з Довідкою ознайомлюватись має
лише начальник реєстраційної служби
ґрунтується на положеннях Порядку
№569/5, оскільки Порядком встановлено
надання її копії саме керівнику
реєстраційної служби, проте її
твердження, що посилання ОСОБА_1 на те,
що її було ознайомлено з Довідкою про
результати перевірки вже після
звільнення не мають жодного юридичного
значення, не можуть бути прийняти судом
до уваги, оскільки сама Довідка, яка
складена не у відповідності до Порядку
№569/5, містить висновки та пропозиції
щодо притягнення до дисциплінарної
відповідальності посадових осіб або їх
звільнення, тобто безпосередньо
стосується їх прав та інтересів, що є
безумовною підставою для ознайомлення
цих посадових осіб, у тому числі ОСОБА_1,
з вказаною довідкою. Висновок суду
підтверджується тим, що з вказаною
Довідкою 10 та 11 вересня 2014 року були
ознайомлені не тільки позивач, але і
інші посадові особи, відносно яких в
Довідки ставилось питання про
притягнення їх до відповідальності
(а.с.196).

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача щодо
недоречності посилання позивача на
норми порядку проведення службового
розслідування стосовно державних
службовців, затвердженого Постановою
КМ України від 13.06.2000 №950, оскільки, на
думку представника відповідача,
перевірка проводилась на підставі
іншого нормативного акту - Порядку
№569/5, що є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
визначає механізм здійснення
Державною реєстраційною службою
України перевірок діяльності
реєстраційних служб територіальних
органів Міністерства юстиції України.
Таки доводи представника відповідача
не ґрунтуються на вимогах
законодавства.

Згідно з Порядком №569/5З складена за
результатами перевірки Довідка сама по
собі не може бути підставою для
звільнення посадової особи, а може бути
лише підставою для відповідного
структурного підрозділу,
відповідальний за організацію та
проведення перевірок, спільно з
кадровою службою, для подання
пропозицій щодо притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності, у
тому числі і звільнення.

Суд вважає, що саме від вказаної
пропозиції за результатами перевірки
щодо державних службовців (притягнення
до дисциплінарної відповідальності
або звільнення, у тому числі за
порушення Присяги), залежать подальші
дії суб'єкта владних повноважень
відносно вказаної особи щодо
відповідної процедури притягнення до
дисциплінарної відповідальності або
звільнення.

Саме тому, є обґрунтованими доводи
позивача, що ця процедура відносно неї
не дотримана: не проведено службове
розслідування, не відібрані будь-які
пояснення. Отже позивач був
позбавлений будь-якого права на
надання пояснень з приводу
встановлених в Довідки порушень
діяльності відділу державної РАЦС,
якій нею очолювався.

Таким чином, наказ №2039/03 виданий 09.09.2014
року начальником реєстраційної служби
ГУЮ у м. Києві Янчуком А.М. про
звільнення позивача за порушення
Присяги державного службовця на
підставі Довідки перевірки відділів
державної РАЦС, отриманої ним 08.09.2014
року, є протиправним, винесеним з
порушенням вимог законодавства, а
також в порушення принципу
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визначаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідач при звільненні посадової
особи за порушення Присяги державного
службовця, якій є самим суворим заходом
відповідальності державного
службовця, не мав права звужувати
права такого державного службовця у
порівнянні з правами, наявними у
державного службовця, якого звільняють
за дисциплінарні порушення з підстав,
встановлених КЗпП України.

Порядком проведення службового
розслідування стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
затвердженого Постановою КМ України
від 13.06.2000 №950 (далі Порядок №950),
встановлений не обов'язок, а право
проведення службового розслідування,
зокрема у випадках: у разі невиконання
або неналежного виконання ними
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, що призвело до
людських жертв або заподіяло значну
матеріальну чи моральну шкоду
громадянинові, державі, підприємству,
установі, організації чи об'єднанню
громадян; у разі недодержання ними
законодавства про державну службу,
службу в органах місцевого
самоврядування, антикорупційного
законодавства, порушення етики
поведінки.

Проте суд вважає, що при вирішенні
питання щодо звільненні державного
службовця з підстав порушення Присяги
державного службовця (надання
відповідного подання тощо) службове
розслідування повинно бути проведено в
обов'язковому порядку. Висновок суду
ґрунтується на наступному.

Статтею 244-2 КАС України встановлено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
в своєї діяльності нормативно-правовий
акт, що містять зазначені норми права,
та для всіх судів України.

Верховний Суд України щодо
правовідносин про звільнення
державних службовців за порушення
Присяги державного службовця у
постановах від 09.07.2013 року та від 21.05.2013
року зазначив, що як порушення Присяги,
так і інше дисциплінарне
правопорушення, можуть бути наслідком
недотримання державним службовцем
правових та етичних (моральних) засад
проходження публічної служби. Таким
чином, припинення державної служби у
зв'язку з порушенням Присяги та інша
дисциплінарна відповідальність
державних службовців можуть бути
наслідком існування схожих фактичних
підстав у разі вчинення державним
службовцем достатньо близьких за
характером одне до одного
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення за вчинення
іншого дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини першої статті
30 Закону N 3723-XII є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення має бути мотивовано.

Необхідно враховувати, що наслідком
вчинення дисциплінарного
правопорушення можуть бути припинення
державної служби за порушення Присяги
або звільнення, які є санкціями різних
рівнів відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Суд вважає, що вказані питання можуть
бути вирішені лише під час проведення
службового розслідування відносно
державного службовця, порядок
проведення якого гарантує дотримання
прав державного службовця, які
встановлені Порядком №950. Відповідно
до п.6 Порядку члени комісії з
проведення службового розслідування
несуть персональну відповідальність
згідно із законодавством за повноту,
всебічність і об'єктивність висновків
службового розслідування та
нерозголошення інформації, що
стосується цього розслідування.

Проведення вказаного службового
розслідування відповідає також
вимогам ст. 43 Конституції України,
відповідно до якої кожному
гарантовано право на працю та
гарантується захист від незаконного
звільнення.

Що стосується вимог ОСОБА_1 щодо
надання відпустки без збереження
заробітної плати по догляду за дитиною,
то судом встановлено, що 04.09.2014 року за
вхід № 5.4/9310 ГУЮ у м. Києві
зареєстрована заява позивача від 03.09.2014
року про надання їй мені відпуски без
збереження заробітної плати за
доглядом за дитиною до 22.08.2015 року,
відповідно до висновку ЛКК від 22.08.2014
року №758 та згідно з довідкою про
потребу дитини у домашньому догляді
від 22.08.2014 №758 (а.с.14-16).

08.09.2014 року позивач повідомила
начальника Реєстраційної служби ГУЮ у
місті Києві Янчука А.М. про подану нею
до ГУЮ м. Києва заяву від 03.10.2014 року про
надання соціальної відпустки (а.с.17).

Судом встановлено, що вказана заява
позивача подана до ГУЮ у м. Києві 04.09.2014
року про надання відпустки без
збереження заробітної плати за
доглядом за дитиною станом на 09.09.2014
року не була розглянута по суті,
відпустка позивачу не надана.

09.09.2014 року начальником реєстраційної
служби Янчук А.М. виданий наказ №2039/03
«Про припинення державної служби
ОСОБА_1.» та звільнення її за порушення
Присяги державного службовця з 09.09.2014
року з займаної посади.

При таких обставинах суд вважає
обґрунтованими доводи відповідача, що
позивачу не було відмовлено в наданні
соціальної відпустки, оскільки
будь-яке рішення відповідачем не
приймалось, відповідь про відмову у
наданні відпустки позивачу не
надавалась.

В той же час суд вважає
необґрунтованими доводи відповідача,
що наказ по заяві позивача про надання
соціальної відпустки, яка надійшла
04.09.2014 року та 05.09.2014 року була вже у
відділі кадрової роботи, не був виданий
у зв'язку з відсутністю на заяві віз
керівників, що є необхідним для
складання наказу, а також відсутністю
дати з якої ОСОБА_1 просить надати
відпустку. Ці обставини стосуються
організації роботи відповідача по
розгляду заяв і видання відповідних
наказів, та не можуть бути підставою
для не вирішення питання по суті у
встановленому порядку про надання
соціальної відпустки позивачу.

Щодо твердження представника
відповідача, що загострення активності
ОСОБА_1 по оформленню соціальної
відпустки по догляду за дитиною
свідчить про намагання уникнути
відповідальності, взагалі є
неспроможним та при наявності медичної
довідки про потребу дитини у
домашньому догляді у зв'язку з хворобою
є неетичним зі сторони суб'єкта владних
повноважень, враховуючи, що Закон
України «Про відпустки» встановлює два
види відпусток без збереження
заробітної плати: які надаються за
бажанням працівника в обов'язковому
порядку та які надаються за угодою між
працівником та власником або
уповноваженим ним органом.

Перелік підстав для надання відпусток
без збереження заробітної плати за
бажанням працівника саме в
обов'язковому порядку міститься у ст.25
Закону, зокрема відповідно до п.3 ч.1
цієї статті в обов'язковому порядку за
бажанням працівника надається
відпустка без заробітної плати матері
в разі якщо дитина потребує домашнього
догляду - тривалістю, визначеною в
медичному висновку, але не більш як до
досягнення дитиною шестирічного віку.
Таким чином, при наявності
вищезазначеної заяви позивача
зазначена відпустка їй повинна бути
надана в обов'язковому порядку.

З урахуванням викладених обставин суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
визнання противоправною відмову у
наданні відпустки без збереження
заробітної плати по догляду за дитиною
до 22 серпня 2015 року та зобов'язання
відповідача надати їй відпустку без
збереження заробітної плати по догляду
за дитиною до 22 серпня 2015 року, негайно
після поновленні на роботі, підлягають
частковому задоволенню шляхом
зобов'язання відповідача розглянути
заяву ОСОБА_1 від 03.09.2014 року (вхід №
5.4/9310 від 04.09.2014 року) про надання
соціальної відпустки без збереження
заробітної плати по догляду за дитиною
до 22.08.2015 року.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення.

У відповідності до статті 8 КАС України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визначаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими і
підлягають частковому задоволенню
шляхом визнання противоправним та
скасування наказу відповідача від
09.09.2014 року № 2039/03, поновлення ОСОБА_1 на
посаді начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві з
09.09.2014 року, зобов'язання відповідача
розглянути заяву позивача від 03.09.2014
року (вхід № 5.4/9310 від 04.09.2014 року) про
надання соціальної відпустки
збереження заробітної плати по догляду
за дитиною до 22.08.2015 року

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 поновлюється
на роботі, то в силу пункту 3 частини 1
статті 256 КАС України рішення в частині
поновлення його на роботі підлягає
негайному виконанню.

При цьому суд вважає необхідним
встановити відповідно до ст.163 КАС
України строк для подання суб'єктом
владних повноважень - відповідачем до
суду звіту про виконання постанови
суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві з 09.09.2014
року та розгляду заяви ОСОБА_1 від
03.09.2014 року (вхід № 5.4/9310 від 04.09.2014 року)
про надання соціальної відпустки
збереження заробітної плати по догляду
за дитиною до 22.08.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164, ч.1 статті 256 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у місті
Києві про визнання
протиправним,незаконним та скасування
наказу, визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати противоправним та скасувати
наказ Головного управління юстиції у
місті Києві від 09.09.2014 року № 2039/03 «Про
припинення державної служби ОСОБА_1.»
щодо припинення державної служби
ОСОБА_1, начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, та
звільнення її з займаної посади за
порушення Присяги державного
службовця на підставі п.6ч.1ст.30 Закону
України «Про державну службу» з 09.09.2014
року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
з 09.09.2014 року.

Зобов'язати Головне управління юстиції
у місті Києві розглянути заяву ОСОБА_1
від 03.09.2014 року (вхід № 5.4/9310 від 04.09.2014
року) про надання соціальної відпустки
без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною до 22.08.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
посаді начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві з 09.09.2014
року.

Зобов'язати Головне управління юстиції
у місті Києві подати до 26 жовтня 2014 року
до Одеського окружного
адміністративного суду звіт про
виконання постанови суду щодо
поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
з 09.09.2014 року та розгляду заяви ОСОБА_1
від 03.09.2014 року (вхід № 5.4/9310 від 04.09.2014
року) про надання соціальної відпустки
без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною до 22.08.2015 року.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС
України.

Суддя
Катаєва Е.В.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у місті
Києві про визнання
протиправним,незаконним та скасування
наказу, визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати противоправним та скасувати
наказ Головного управління юстиції у
місті Києві від 09.09.2014 року № 2039/03 «Про
припинення державної служби ОСОБА_1.»
щодо припинення державної служби
ОСОБА_1, начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, та
звільнення її з займаної посади за
порушення Присяги державного
службовця на підставі п.6ч.1ст.30 Закону
України «Про державну службу» з 09.09.2014
року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
з 09.09.2014 року.

Зобов'язати Головне управління юстиції
у місті Києві розглянути заяву ОСОБА_1
від 03.09.2014 року (вхід № 5.4/9310 від 04.09.2014
року) про надання соціальної відпустки
без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною до 22.08.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
посаді начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві з 09.09.2014
року.

Зобов'язати Головне управління юстиції
у місті Києві подати до 26 жовтня 2014 року
до Одеського окружного
адміністративного суду звіт про
виконання постанови суду щодо
поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
з 09.09.2014 року та розгляду заяви ОСОБА_1
від 03.09.2014 року (вхід № 5.4/9310 від 04.09.2014
року) про надання соціальної відпустки
без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною до 22.08.2015 року.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС
України. Повний текст постанови буде
виготовлений судом 15 жовтня 2014 року.

Суддя
Катаєва Е.В.

Визнати противоправним та скасувати
наказ Головного управління юстиції у
місті Києві від 09.09.2014 року № 2039/03 «Про
припинення державної служби ОСОБА_1.»
щодо припинення державної служби
ОСОБА_1, начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, та
звільнення її з займаної посади за
порушення Присяги державного
службовця на підставі п.6ч.1ст.30 Закону
України «Про державну службу» з 09.09.2014
року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
з 09.09.2014 року.

Зобов'язати Головне управління юстиції
у місті Києві розглянути заяву ОСОБА_1
від 03.09.2014 року (вхід № 5.4/9310 від 04.09.2014
року) про надання соціальної відпустки
без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною до 22.08.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити

15 жовтня 2014 року