Справа № 872/13095/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа № 804/4416/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 25 квітня 2013 року

у справі № 804/4416/13-а

за позовом Криворізької
центральної міжрайонної

Державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області

Державної
податкової служби,

пр.
Дзержинського, 42, м. Кривий ріг, 50007;

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1;

про стягнення 48.953,46
грн.,

встановив: Криворізькою центральною
МДПІ Дніпропетровської області
Державної податкової служби подано
позов до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення 48.953,46 грн.
податкового боргу.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Дєєв М.В.)
своєю постановою від 25 квітня 2013 року
позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
внаслідок несвоєчасної сплати
самостійно визначеного податкового
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності відповідач має
податковий борг у розмірі 48.953,46 грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2, Відповідач, вказує на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
станом на 01.01.2012 року податкове
зобов'язання сплачено не було. Проте,
відповідач вважає, що у податкового
органу не виникло право на стягнення
податкового боргу, оскільки не була
надіслана податкова вимога на підставі
норм Податкового кодексу України.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати. У
позові відмовити.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: як встановлено судом
першої інстанції, станом на 18 березня
2013 року Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_2 має суму податкового
боргу у розмірі 48.953,46 грн., в їх числі по
платі за землю за період з березня 2011
року по грудень 2012 року, а також штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн.
внаслідок порушення пункту 286.2
Податкового кодексу України.

Стягнення суми податкового богу було
предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання щодо орендної плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточній рік,
сплачується рівними частками
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, якій
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 57.1 статті57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Плата за землю - загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності (пункт 14.1.147
статті 14 ПК України). Грошове
зобов'язання платника податку набуває
статусу податкового боргу з моменту
його узгодження та несплати у порядку,
визначеному Податковим кодексом
України.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Отже, податкове зобов'язання
відповідача зі сплати орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності за 2011-2012 роки є
узгодженим податковим зобов'язанням.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право в тому числі стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

Податкова вимога надсилається
платнику податків органом державної
податкової служби в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення, у
разі, коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
що встановлено частиною 1 пункту 59.1
статті 59 Податкового кодексу України.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення - рішення
згідно з п. 59.4. ст. 59 Податкового кодексу
України.

Разом з тим, у пункті 59.5 статті 59
Податкового кодексу України визначено,
що у разі коли у платника податків,
якому надіслано (вручено) податкову
вимогу, сума податкового боргу
збільшується, погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Податковим органом були надіслані
відповідачу перша податкова вимога №
1/1031 від 05.08.2010 року та друга податкова
вимога № 2/1225 від 06.09.2010 року, які
отримані ним особисто.

Позивачем дотримано вказані умови,
платнику податків надсилались
податкові вимоги на відповідний
податковий борг, сума якого
збільшилась. Отже у податкового органу
виникло право на стягнення податкового
боргу, що виник після надіслання
податкової вимоги відповідачу.

Відповідачем не сплачені самостійно
задекларовані податкові зобов'язання з
орендної плати за земельні ділянки,
сума основного боргу складає 48.783,46 грн.,
а також штрафні (фінансові) санкції за
несвоєчасну сплату орендної плати за
земельні ділянки у розмірі 170,00 грн.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового
кодексу України передбачено, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Проте, доказів про сплату самостійно
узгодженого податкового зобов'язання
відповідачем не надано.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни постанови
суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2013 року у справі № 804/4416/13-а - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна