Справа № 825/2938/14
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2938/14

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Скалозуб Ю.О.,
за участі секретаря Сугакової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної
податкової інспекції у м.Чернігові

про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, договір
від 29.07.2014, ордер від 29.07.2014 Серії ОД

№ 151527,

від відповідача Качанка О.М.,
довіреність від 15.08.2014 № 8121/9/25-26-10-00-10,

Бендіка Ю.В.,
довіреність від 02.10.2014 № 9396/9/25-26-10-00-10, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного
адміністративного суду 09.09.2014 року
надійшов адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1) до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (далі - ДПІ у м. Чернігові), в
якому позивач просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 09
липня 2014 року Державної податкової
інспекції у м. Чернігові ГУ Міндоходів
у Чернігівській обл. щодо
донарахування податку на додану
вартість в сумі 236090,00 грн., штрафних
санкцій на суму 115746,50 грн., а всього
донараховано на суму 351836 грн. 50 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вважає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення необґрунтованими
та прийнятим з порушенням вимог
чинного законодавства, оскільки
позивачем були надані на перевірку всі
необхідні первинні документи, але
контролюючий орган залишив їх поза
увагою з формальних підстав.

При цьому, наголосив, що дійсність
вчинених господарських операцій
підтверджена постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08.07.2014 року у справі № 825/949/14.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
посилаючись на обставини, зазначені у
позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову
заперечив та просив у його задоволенні
відмовити, пояснивши, що спірне
податкове повідомлення-рішення
відповідає вимогам чинного
законодавства з огляду на ненадання
позивачем необхідних документів на
перевірку.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) зареєстрована в
якості фізичної особи-підприємця
виконавчим комітетом Чернігівської
міської ради 13.02.2007, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця Серії НОМЕР_7
(том № 4 а.с.113).

Згідно Свідоцтва НОМЕР_8 про реєстрацію
платника податку на додану вартість
позивач з 18.07.2007 є платником ПДВ (том № 4
а.с.111).

Судом встановлено, що ДПІ у м. Чернігові
ГУ Міндоходів у Чернігівській області
на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.4 ст.77
Податкового кодексу України,
відповідно до направлень від 21.06.2013 №
1886 та № 1887 проведена документальна
планова виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання позивачем вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.12.2012, за результатами якої складено
акт від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1 (далі - акт
перевірки) (том № 1 а.с.8-21).

В акті перевірки встановлено порушення
позивачем вимог чинного законодавства,
а саме:

п.9 Порядку видачі Свідоцтва про сплату
єдиного податку, затвердженого наказом
ДПА України від 29.10.1999 № 599 «Про
затвердження Свідоцтва про сплату
єдиного податку та Порядку його
видачі», а саме позивачем несвоєчасно
подано до ДПІ у м. Чернігові звіт
платника єдиного податку за 1 квартал
2010 року;

пп.49.18.2 п.49.18, п.49.2 ст.49, п.177.5 ст.177 ПК
України, а саме позивачем несвоєчасно
подано до ДПІ у м. Чернігові податкову
декларацію про майновий стан та доходи
за 2011 рік;

ст.164 ПК України, в результаті чого
занижено валовий дохід за 2012 рік на
68028,34 грн.;

ст.138.4, ст.177.4 ПК України, в результаті
чого завищено витрати за 2011 рік на 68110,82
грн., за 2012 рік на 1037053,86 грн.;

ст.177 ПК України, в результаті чого
занижено чистий оподатковуваний дохід
за 2011 рік на 68110,82 грн. та за 2012 рік на
1105082,20 грн.

Усього донараховано податку на доходи
фізичних осіб за актом перевірки - 196216,62
грн., у тому числі за 2011 рік - 10637,12 грн.,
за 2012 рік - 185579,50 грн.

п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України, не в
повному обсязі надано на перевірку
документи;

п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України,
завищено податковий кредит - 236090,00 грн.,
в тому числі за січень 2011 року на 1339,00
грн., за лютий 2011 року на 310,00 грн., за
березень 2011 року на 277,00 грн., за квітень
2011 року на 641,00 грн., за травень 2011 року
на 989,00 грн., за червень 2011 року на 1043,00
грн., за липень 2011 року на 1875,00 грн., за
серпень 2011 року на 529,00 грн., за вересень
2011 року на 1094,00 грн., за жовтень 2011 року
на 528,00 грн., за листопад 2011 року на 1980,00
грн., за грудень 2011 року на 3016,00 грн., за
січень 2012 року на 12230,00 грн., за лютий 2012
року на 10092,00 грн., за березень 2012 року на
14920,00 грн., за квітень 2012 року на 16914,00
грн., за травень 2012 року на 14 504,00 грн., за
червень 2012 року на 3 720,00 грн., за липень
2012 року на 13 475,00 грн., за серпень 2012 року
на 21116,00 грн., за вересень 2012 року на 20320,00
грн., за жовтень 2012 року на 23023,00 грн., за
листопад 2012 року на 33295,00 грн., за
грудень 2012 року на 28860,00 грн.;

п.187.1 ст.187 та п.200.1 ст.200 ПК України
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету в сумі 236090,00
грн.

Усього донараховано податку на додану
вартість за актом перевірки 236 090,00 грн.

За висновками акта перевірки від 15.07.2013
№ 72/17/НОМЕР_1 ДПІ у м. Чернігові винесено
податкові повідомлення-рішення від
22.08.2013:

№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 354135,00 грн.
(236090,00 грн. за основним платежем та 118045,00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями);

№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 245080,51
грн. (196216,62 грн. за основним платежем та
48863,89 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями);

№ , яким до позивача застосовано
штрафні санкції в розмірі 510,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями
позивачем 07.10.2013 подано до Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області скаргу разом з первинними
документами, які не були надані ФОП
ОСОБА_1 до перевірки, яка оформлена
актом від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1 (том № 4 а.с.
147-152, том № 1 а.с. 45, 46).

Рішенням про результати розгляду
скарги від 04.12.2013 № 558/Л/10-215 Головним
управлінням Міндоходів у
Чернігівській області:

залишено без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові
від 22.08.2013 № про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб всього на суму
245079,89 грн. (в тому числі штрафна
(фінансова) санкція - 48863,89 грн.) та №
про застосування
адміністративного штрафу в сумі 510,00
грн., а скаргу від 07.10.2013 в цій частині
залишено без задоволення;

скасовано податкове
повідомлення-рішення від 22.08.2013 №
в частині збільшення суми грошового
зобов'язання у вигляді штрафної
(фінансової) санкції по ПДВ в сумі 2299,50
грн., а скаргу позивача в цій частині
задоволено;

залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 22.08.2013 №
в іншій частині всього в сумі 351836,50 грн.
(в тому числі штрафна (фінансова)
санкція - 115746,50 грн.), а скаргу в цій
частині залишено без задоволення (том
№ 4 а.с.143-146).

Судом встановлено, що 09.01.2014 ДПІ у м.
Чернігові на підставі акту перевірки
від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1 та рішення
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області від 04.12.2013 №
558/Л/10-215 прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 351836,50 грн. (236090,00 грн.
за основним платежем та 115746,50 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями) (том
№ 1 а.с.7).

Поряд з цим судом встановлено, що
підприємцем у скарзі зазначалось про
наявність всіх первинних документів та
які були надані ФОП ОСОБА_1 для розгляду
скарги від 07.10.2013 (вх. №Л/630 від 07.10.2013 р.).
На виконання завдання ГУ Міндоходів у
Чернігівській області від 04.11.2013 №
3873/7/10-215 та на підставі наказу від 12.11.2013
№ 967 (том № 4 а.с. 124) працівниками ДПІ у м.
Чернігові здійснена документальна
позапланова невиїзна перевірка
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства ФОП
ОСОБА_1 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012
року, за результатами якої складено акт
перевірки від 21.11.2013 № 768/17/НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ
Міндоходів у Чернігівській області для
проведення перевірки до ДПІ у м.
Чернігові були передані копії наданих
підприємцем документів. Вищевказані
документи не були завірені печаткою та
підписом підприємця. ДПІ у м. Чернігові
до ФОП ОСОБА_1 було надіслані письмове
повідомлення про дату початку та місце
проведення перевірки (від 12.11.2013 №
108/Л/17-216, том № 4 а.с. 116), що було отримане
позивачем 14.11.2013. У вищезазначеному
повідомленні зазначалось, що ФОП
ОСОБА_1 з 14.11.2012 необхідно забезпечити
надання всіх необхідних документів, що
підтверджують дані податкових
декларацій (розрахунків), зокрема
фінансову, статистичну та іншу
звітність, регістри податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, а також первинні
та інші документи, які
використовувались в бухгалтерському
та податковому обліку і пов'язані і
нарахуванням і сплатою податків та
зборів.

При цьому, судом встановлено з пояснень
представників сторін, що ФОП Ларіною.A.
відповідь та оригінали документів
надані не були.

У зв'язку з зазначеним, ДПІ у м.
Чернігові складені акти про ненадання
ФОП ОСОБА_1 документів для проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 14.11.2013 № 395/17, від 15.11.2013 №
400/17, від 18.11.2013 № 414/17, від 19.11.2013 № 417/17 та
від 20.11.2013 № 427/17 (том № 4 а.с. 125-134).

Також, судом встановлено, що ДПІ у м.
Чернігові повторно 19.11.2013 до підприємця
був надісланий запит № 6750/Л/25-26-17-01-16 з
проханням надати оригінали документів
проведення позапланової невиїзної
перевірки. Судом встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 (том № 4 а.с. 137-138) відповіді та
документи на вищезазначений лист не
було надано.

Таким чином, на підставі встановленого,
проведеною документальною
позаплановою невиїзною перевіркою ФОП
ОСОБА_1 актом від 21.11.2013 № 768/17/НОМЕР_1
підтверджено порушення, що встановлені
актом перевірки підприємця від 15.07.2013 №
72/17/НОМЕР_1 (том № 1 а.с. 22-35).

Суд вважає за необхідне зазначити, що
даними перевірками встановлено, що за
період з 01.01.2010 по 31.12.2012 ФОП ОСОБА_1
задекларований податковий кредит по
податку на додану вартість всього в
сумі 381303,00 грн.

Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період з 01.01.2010
по 31.12.2012р. встановлено його завищення
на 236090 грн., в тому числі за січень 2011
року на 1339,00 грн., за лютий 2011 року на 310,00
грн., за березень 2011 року на 277,00 грн., за
квітень 2011 року на 641,00 грн., за травень
2011 року на 989,00 грн., за червень 2011 року
на 1043,00 грн., за липень 2011 року на 1875,00
грн., за серпень 2011 року на 529,00 грн., за
вересень 2011 року на 1094,00 грн., за жовтень
2011 року на 528,00 грн., за листопад 2011 року
на 1980,00 грн., за грудень 2011 року на 3016,00
грн., за січень 2012 року на 12230,00 грн., за
лютий 2012 року на 10092,00 грн., за березень
2012 року на 14920,00 грн., за квітень 2012 року
на 16914,00 грн., за травень 2012 року на 14 504,00
грн., за червень 2012 року на 3 720,00 грн., за
липень 2012 року на 13 475,00 грн., за серпень
2012 року на 21116,00 грн., за вересень 2012 року
на 20320,00 грн., за жовтень 2012 року на 23023,00
грн., за листопад 2012 року на 33295,00 грн., за
грудень 2012 року на 28860,00 грн.

Так, перевіряючий зауважує, що ФОП
ОСОБА_1 включені до складу податкового
кредиту суми ПДВ з вартості придбаних у
2011 році автозапчастин у ПП «Дальнобой -
Сервіс» на загальну суму 59032,94 грн., у
тому числі ПДВ - 9839,00 грн. та у ФОП ОСОБА_6
(рнокпп НОМЕР_6) на загальну суму 22700,04
грн., у тому числі ПДВ - 3783,00 грн.
відповідно до податкових накладних. На
перевірку не надано актів списання
автозапчастин (інших документів), які
підтверджують фактичне використання
придбаних запчастин в господарській
діяльності. Перевіркою не встановлено
використання в підприємницькій
діяльності зазначених послуг.

Перевірками встановлено порушення п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а
саме: ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по
31.01.2012. Включено до складу податкового
кредиту суми ПДВ, які не підтверджені
податковими накладними.

Отже, перевіряючи фактичні підстави
проведення вищезазначених перевірок
суд, враховуючи частину 3 статті 2 КАС
України, зазначає, що відповідно до
підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України визначені види
перевірок, що мають право проводити
контролюючі органи, зокрема такими
перевірками є камеральна,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України визначено,
що документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків. Також у
даному підпункті зазначається, що
документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Розглядаючи підстави проведення ДПІ у
м. Чернігові документальної планової
виїзної перевірки, що оформлена актом
від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1, суд зауважує, що
відповідно до п. 77.1 ст. 77 Податкового
кодексу України, документальна планова
перевірка повинна бути передбачена у
плані-графіку проведення планових
документальних перевірок.

Згідно п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу
України, про проведення документальної
планової перевірки керівником
контролюючого органу приймається
рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
планової перевірки платника податків
надається лише у випадку, коли йому не
пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку або надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення копію наказу про
проведення документальної планової
перевірки та письмове повідомлення із
зазначенням дати початку проведення
такої перевірки.

Пунктом 77.7 ст. 77 Податкового кодексу
України передбачено, що строки
проведення документальної планової
перевірки встановлені статтею 82 цього
Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути
підставою для висновків під час
проведення документальної планової
перевірки, та порядок надання
платниками податків документів для
такої перевірки встановлено статтями
83, 85 цього Кодексу (п. 77.8 ст. 77
Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 77.9 ст. 77 Податкового
кодексу України, порядок оформлення
результатів документальної планової
перевірки встановлено статтею 86 цього
Кодексу.

У свою чергу, п. 82.1 ст. 82 Податкового
кодексу України визначає, що
тривалість перевірок, визначених у
статті 77 цього Кодексу, не повинна
перевищувати 30 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - 10
робочих днів, інших платників податків
- 20 робочих днів.

Продовження строків проведення
перевірок, визначених у статті 77 цього
Кодексу, можливе за рішенням керівника
контролюючого органу не більш як на 15
робочих днів для великих платників
податків, щодо суб'єктів малого
підприємництва - не більш як на 5
робочих днів, інших платників податків
- не більш як на 10 робочих днів.

Судом встановлено, що дана
документальна планова виїзна
перевірка проведена ДПІ у м. Чернігові
на підставі наказу від 11.06.2013 № 1745 (том
№ 4 а.с. 115) та направлень від 21.06.2013 № 1886
та № 1887 (том № 4 а.с. 117, 118) згідно пп. 20.1.4
п. 20.1 ст. 20, п. 77.4 ст. 77 Податкового
кодексу України.

При цьому, судом встановлено, що під час
проведення перевірки 26.06.2013 ДПІ у м.
Чернігові звернулась до позивача з
запитом за № 10722/Л/17-216 у якому просила у
порядку ст. 85 Податкового кодексу
України надати для проведення
документальної планової перевірки
оригінали документів за переліком (том
№ 4 а.с. 139-140), який отримано
уповноваженим представником позивача.

При цьому, вже 08.07.2013 контролюючим
органом складено Акт за № 13/17 Про
ненадання ФОП ОСОБА_1 документів для
проведення документальної планової
виїзної перевірки (том № 4 а.с. 141) та Акт
за № 14/17 про відсутність посадових осіб
за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання (том № 4 а.с. 142).

На підставі наведеного, контролюючим
органом складено акт від 15.07.2013 №
72/17/НОМЕР_1 у якому зазначено, що
запитуваних документів та пояснень для
проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 надано
не було, а тому висновки у акті
перевірки повністю базуються на
податковій інформації, що знаходилась
у розпорядженні податкового органу.

Поряд з цим, судом встановлено, що
позивачем під час оскарження
податкових повідомлень-рішень
винесених на підставі акту перевірки
від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1 було приєднано
до скарги копії документів, що не були
досліджені ревізорами під час
документальної планової виїзної
перевірки.

У зв'язку з зазначеним, ДПІ у м.
Чернігові наказом від 12.11.2013 № 967 (том №
1 а.с. 36) було призначено проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_1, за результатами
якої складено акт перевірки від 21.11.2013
№ 768/17/НОМЕР_1.

З пояснень представників сторін, судом
встановлено, що документи, які були
надані позивачем контролюючому органу
разом зі скаргою на
податкові-повідомлення рішення не були
завірені печаткою та підписом
підприємця, у зв'язку з чим, ДПІ у м.
Чернігові складені акти про ненадання
ФОП ОСОБА_1 оригіналів документів для
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки від
14.11.2013 № 395/17, від 15.11.2013 № 400/17, від 18.11.2013
№ 414/17, від 19.11.2013 № 417/17 та від 20.11.2013 №
427/17 (том № 4 а.с. 125-134) та як наслідок
підтверджено порушення, що встановлені
актом перевірки від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1.

Так, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу встановлено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин: платником податків подано в
установленому порядку контролюючому
органу заперечення до акта перевірки
або скаргу на прийняте за її
результатами податкове
повідомлення-рішення, в яких
вимагається повний або частковий
перегляд результатів відповідної
перевірки або скасування прийнятого за
її результатами податкового
повідомлення-рішення у разі, коли
платник податків у своїй скарзі
(запереченнях) посилається на
обставини, що не були досліджені під
час перевірки, та об'єктивний їх
розгляд неможливий без проведення
перевірки. Така перевірка проводиться
виключно з питань, що стали предметом
оскарження.

Пунктом 85.1 ст. 85 Податкового кодексу
України, забороняється витребування
документів від платника податків
будь-якими посадовими (службовими)
особами контролюючих органів у
випадках, не передбачених цим Кодексом.

Даною статтею передбачено, що платник
податків зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам контролюючих
органів у повному обсязі всі документи,
що належать або пов'язані з предметом
перевірки. Такий обов'язок виникає у
платника податків після початку
перевірки.

При цьому, посадова (службова) особа
контролюючого органу, яка проводить
перевірку, у випадках, передбачених цим
Кодексом, має право отримувати від
платника податків або його законних
представників копії документів, що
належать до предмета перевірки. Такі
копії повинні бути засвідчені підписом
платника податків або його посадової
особи та скріплені печаткою (за
наявності) (п. 85.2, 85.8 ст. 85 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п. 85.5 ст. 85 Податкового
кодексу України, забороняється
вилучення оригіналів первинних,
фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів за
винятком випадків, передбачених
кримінальним процесуальним
законодавством.

Згідно п. 85.7 ст. 85 Податкового кодексу,
отримання копій документів
оформляється описом. Копія опису,
складеного посадовими (службовими)
особами контролюючого органу,
вручається під підпис платнику
податків або його законному
представнику. Якщо платник податків
або його законний представник
відмовляється від засвідчення опису
або від підпису про отримання копії
опису, то посадові (службові) особи
контролюючого органу, які отримують
копії, роблять відмітку про відмову від
підпису.

Таким чином, аналізуючи зміст ст. 85
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку, що законодавець
не наділив контролюючий орган правом
на отримання від платника податків
оригіналів документів. Загальний зміст
даної норми передбачає можливість
отримувати від платника податків
тільки копії документів, які мають бути
належним чином завірені, що у свою
чергу також узгоджується з пп. 20.1.2 п. 20.1
ст. 20 Податкового кодексу України, яким
встановлено, що для здійснення функцій,
визначених законом, контролюючий орган
має право отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, усіх форм власності у
порядку, визначеному законодавством,
довідки, копії документів, засвідчені
підписом платника або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності), про фінансово-господарську
діяльність, отримані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, зборів, платежів, про
дотримання вимог законодавства,
здійснення контролю за яким покладено
на контролюючі органи, а також
фінансову і статистичну звітність у
порядку та на підставах, визначених
законом.

А тому, суд вважає, що ДПІ у м. Чернігові
акцентуючи увагу у своїх запитах від
26.06.2013 № 10722/Л/17-216 (том № 4 а.с. 139-140), від
19.11.2013 № 6750/Л/25-26-17-01-16 (том № 4 а.с. 137-138)
саме на надання платником оригіналів
документів для перевірки вийшла за
межі наданих їй законодавцем
повноважень.

До такого висновку суд прийшов і тому,
що п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу
України, у разі відмови платника
податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі
контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
відповідний запис.

Таким чином, саме за відмову надання
копій первинних документів
контролюючий орган має право скласти
акт у довільній формі, що засвідчує
даний факт. Як вбачається з матеріалів
справи, на противагу зазначеній нормі
права ДПІ у м. Чернігові склала акти про
ненадання ФОП ОСОБА_1 оригіналів
документів для проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 14.11.2013 № 395/17, від 15.11.2013 №
400/17, від 18.11.2013 № 414/17, від 19.11.2013 № 417/17 та
від 20.11.2013 № 427/17 (том № 4 а.с. 125-134).

Крім того, зазначені акти не
відповідають змісту та формі
закріпленій у ст. 85 Податкового кодексу
України, оскільки вони підписані
трьома працівниками ДПІ у м. Чернігові,
а не посадовою (службовою) особою
контролюючого органу, яка здійснювала
запит на надання документів та
платником податків або його законним
представником.

Дані акти не містять запису щодо
відмови платника податків або його
законного представника від їх
підписання, а отже останні були
позбавлені можливості на ознайомлення
з зазначеними документами.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до п. 44.6 ст. 44
Податкового кодексу, у разі якщо до
закінчення перевірки або у терміни,
визначені в абзаці другому пункту 44.7
цієї статті платник податків не надає
посадовим особам контролюючого органу,
які проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Враховуючи дану норму, суд звертає
увагу, що пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового
кодексу України, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо:
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Пункт 60.4 ст. 60 Податкового кодексу
визначає, що у випадках, визначених
підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї
статті, податкове повідомлення-рішення
або податкова вимога вважаються
відкликаними з дня надходження до
платника податків податкового
повідомлення-рішення або податкової
вимоги, які містять зменшену суму
грошового зобов'язання або податкового
боргу.

Таким чином, суд критично оцінює
посилання позивача, на те, що акт
перевірки від 21.11.2013 № 768/17/НОМЕР_1 мав
бути підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення,
оскільки Головним управлінням
Міндоходів у Чернігівській області
було частково скасовано податкове
повідомлення-рішення від 22.08.2013 №
, винесеного на підставі акта
перевірки від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1, а отже
ДПІ у м. Чернігові правомірно прийняла
спірне податкове повідомлення-рішення
від 09.01.2014 № також за
результатами висновків акта перевірки
від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1.

Між тим, Податковий кодекс передбачає,
що якщо платник податків після
закінчення перевірки та до прийняття
рішення контролюючим органом за
результатами такої перевірки надає
документи, що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, не надані під час
перевірки (у випадках, передбачених
абзацами другим і четвертим пункту 44.7
цієї статті), такі документи повинні
бути враховані контролюючим органом
під час розгляду ним питання про
прийняття рішення (ч. 2 п. 44.6 ст. 44
Податкового кодексу).

При цьому, суд звертає особливу увагу,
що такі копії документів, що належать
до предмета перевірки повинні бути
засвідчені підписом платника податків
або його посадової особи та скріплені
печаткою (за наявності) (п. 85.8 ст. 85
Податкового кодексу України), але поряд
з цим, жодною нормою податкового
законодавства не передбачено настання
негативних наслідків для платника у
разі надання таких документів без
відповідного засвідчення, у зв'язку з
чим суд вважає, що в даному випадку, ДПІ
у м. Чернігові не мала права залишати
поза увагою надані ФОП ОСОБА_1 первинні
документи (том № 1 а.с. 45 - 46) та на
підставі ч. 2 п. 44.6 ст. 44 Податкового
кодексу зобов'язана була їх врахувати
при прийнятті спірного податкового
повідомлення-рішення.

За таких обставин, дослідивши фактичні
обставини нарахування податкового
зобов'язання, судом враховано, що
згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи із врахуванням
визначення терміну "податкове
зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1
ст. 14 Кодексу.

При цьому, суд звертає увагу, що ФОП
ОСОБА_1 зверталась до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом до ДПІ у м. Чернігові про
визнання протиправними та скасування:
акту ДПІ у м. Чернігові документальної
планової невиїзної перевірки від 15.07.2013
№ 72/17/НОМЕР_1; акту ДПІ у м. Чернігові
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 21.11.2013 № 768/17/НОМЕР_1;
податкових повідомлень-рішень від
22.08.2013 року № та №, що були
винесені на підставі акта перевірки
від 15.07.2013 № 72/17/НОМЕР_1.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23.04.2014 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ФОП ОСОБА_1 оскаржила її до
Київського апеляційного
адміністративного суду, який своєю
постановою від 08.07.2014 року у справі
№825/949/14 апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємства ОСОБА_1 -
задовольнив частково. Постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємства
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування актів та податкових
повідомлень-рішень - скасував та
прийняв нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнав протиправним та скасував
винесене Державною податковою
інспекцією у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області податкове
повідомлення-рішення від 22 серпня 2013
року №.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовив повністю.

Київський апеляційний
адміністративний суд у своїй постанові
від 08.07.2014 року в справі №825/949/14
дослідивши подані позивачем документи,
а саме податкові, видаткові накладні,
фіскальні чеки, рахунки-фактури,
подорожні листи, акти списання,
замовлення-наряди дійшов висновку про
придбання позивачем протягом періоду,
що перевірявся, пального та запчастин
на автомобілі, а також подальше їх
використання для забезпечення
господарської діяльності позивача.

Таким чином, оскільки податкове
повідомлення-рішення від 22 серпня 2013
року № та спірне податкове
повідомлення-рішення було винесене на
підставі однакових висновків
викладених у акті перевірки від 15.07.2013
№ 72/17/НОМЕР_1, то суд вважає постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.07.2014 року
у справі № 825/949/14 такою, що має
преюдиціальне значення для даної
справи на підставі ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
(обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини), а отже
суд визнає, що господарські операції по
придбанню позивачем протягом періоду,
що перевірявся, пального та запчастин
на автомобілі мали реальний характер
та були використані у господарській
діяльності позивача.

При цьому, відповідно до ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Таким чином, встановивши, на підставі
досліджених доказів та їх правової
оцінки, враховуючи ст. 19 Конституції
України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вважає, що ДПІ у м. Чернігові було
неправомірно винесено оскаржуване
податкове повідомлення - рішення та
констатуючи спірність формування
відповідачем податкового зобов'язання
позивачу по податку на прибуток згідно
вимог Податкового кодексу України, суд
визнав, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1
підлягають задоволенню повністю, а
податкове повідомлення-рішення від 09
липня 2014 року № - скасуванню.

Всі здійснені позивачем документально
підтверджені судові витрати по справі
згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС
України, Чернігівський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 09 липня 2014 року Державної
податкової інспекції у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській обл. щодо
донарахування податку на додану
вартість в сумі 236090,00 грн., штрафних
санкцій на суму 115746,50 грн., а всього
донараховано на суму 351836 грн. 50 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) 488,00 грн. (чотириста
вісідесят вісім гривень 00 коп.)
судового збору відповідно до
задоволених вимог,
сплаченогоквитанцією від 09.09.2014 у сумі
488,00 грн. на р/р 4002 в ГУДКС України у
Чернігівській області, МФО 853592, код
38054398, отримувач платежу УК у м.
Чернігові /м. Чернігів/ 22030001.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
Ю.О.Скалозуб