Справа № 804/15523/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську у
письмовому провадженні
адміністративну справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м.Дніпропетровська до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
23.09.2014 року управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі
м.Дніпропетровська (надалі - позивач)
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач) в
якому просить стягнути заборгованість
у розмірі 47,30 грн.
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідач має
заборгованість зі сплати штрафних
санкцій та пені за несвоєчасну сплату
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
вказаному розмірі, яка залишається
Позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності у порядку
письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином. Заперечень до позову не
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Згідно з
частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
Частиною 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
«Іззетов проти України», «Пискал проти
України», «Майстер проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в
письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, проаналізувавши
чинне законодавство, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 зареєстрований в
управлінні Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.Дніпропетровська
як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.
Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування передбачено Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058),
відповідно до якого на відповідача
покладено обов'язки по нарахуванню,
обчисленню і сплаті в установлені
строки та в повному обсязі внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
Частиною 6 ст.20 Закону №1058 передбачено,
що страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних
днів із дня закінчення цього періоду.
Відповідно до Закону №1058 та Інструкції
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003
р. та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції від 16.01.2004 р. за №64/8663 (надалі -
Інструкція) на відповідача покладено
обов'язки по нарахуванню, обчисленню і
сплати в установлені строки та в
повному обсязі страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Згідно з п.5.1. Інструкції
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання
проводять щомісячне нарахування
страхових внесків на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких проводяться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
заробітної плати (доходу). Страхові
внески нараховуються незалежно від
джерел їх фінансування, форми, порядку,
місця виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати. Нараховані за
відповідний базовий звітний
календарний місяць страхові внески
сплачуються платниками шляхом
перерахування безготівкових сум з їх
банківських рахунків не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду незалежно від
виплати заробітної плати (доходу), на
суми яких нараховуються страхові
Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особам є платниками
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.
Відповідно до п.3,8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» обчислення
єдиного внеску територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до територіальних органів
Пенсійного фонду, бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок. Платники
єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.
При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1
ст. 4 цього Закону, під час кожної
виплати заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення), на суми якої
(якого) нараховується єдиний внесок,
одночасно з видачею зазначених сум
зобов'язані сплачувати нарахований на
ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату
праці (виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань. Базовим звітним
періодом є календарний місяць, а для
платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
Відповідно до ст. 14 Закону №1058,
страхувальниками відповідно до цього
Закону є, зокрема, роботодавці:
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
Пунктом 10 ст. 20 Закону №1058 передбачено
застосування фінансових санкцій до
страхувальників, які несвоєчасно або
не в повному обсязі сплачують страхові
На відповідача було накладено
фінансові санкції за порушення строків
сплати сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та за порушення строків
сплати фінансових санкцій, а саме
відповідно до Рішення начальника
управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська
№150 від 15.07.2014 р. у розмірі 12,41 грн.,
Рішення № 151 від 15.07.2014 р. у розмірі 12,15
грн., Рішення № 152 від 15.07.2014 р. у розмірі
11,48 грн., Рішення № 153 від 15.07.2014 р. у
розмірі 11,26 грн. Всього нараховано - 47,30
грн.

Доказів сплати боргу до суду не надано.

Згідно із п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону №1058,
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників такі
фінансові санкції, зокрема, за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно Прикінцевих та Перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік единого внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на період до
повного стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, суд вважає правомірним
стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати фінансових
санкцій та пені, оскільки доказів
оскарження рішень або добровільного
погашення заборгованості відповідачем
не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м.Дніпропетровська до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на
користь управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі
м.Дніпропетровська заборгованість по
сплаті фінансових санкцій та пені у
розмірі 47,30 грн. (сорок сім грн., 30 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 13.10.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун