Справа № 0670/4171/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/54045/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 31.05.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27.07.2011 по
справі №0670/4171/11 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Астрал»
до Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 31.05.2011,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27.07.2011,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астрал» до
Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено.
Визнано недійсним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
30.03.2011 №000051601.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Коростенська об'єднана державна
податкова інспекція Житомирської
області 22.08.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 05.09.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
31.05.2011 та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27.07.2011, прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог
Коростенська об'єднана державна
податкова інспекція Житомирської
області посилається на порушення
судами норм матеріального права,
зокрема, пунктів 198.3 та 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, статей 215,
216 та 228 Цивільного кодексу України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Коростенською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Житомирської області
проведено невиїзну документальну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Астрал»
за червень 2010 року,

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пунктів 198.3 та 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в червні 2010 року на суму
153861,67грн.

За наслідками перевірки Коростенською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Житомирської області
складено акт від 16.03.2011 №243/15-02 та
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 30.03.2011 №,
яким вартість Товариству з обмеженою
відповідальністю «Астрал» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 153862,00грн.

Фактично висновок податкового органу
про порушення позивачем норм Закону
України «Про податок на додану
вартість» ґрунтується на тому, що
результаті аналізу та співставлення
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астрал»
встановлено, що контрагентом позивача -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лугини-Опт» не
відображено податкові зобов'язання по
господарським операціям з позивачем за
червень 2010 року, свідоцтво платника ПДВ
анульовано 03.08.2010 і триває ліквідаційна
процедура за рішенням суду. На підставі
зазначеного, податковий орган прийшов
до висновку, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лугини-Опт» свідомо
ухилялось від сплати податку до
бюджету, а договір, укладений між
позивачем і контрагентом, є нікчемним.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 зазначеного Закону не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовами реалізації права
платника на податковий кредит є
фактичне придбання товарів (робіт,
послуг) та наявність первинних
документів (зокрема, податкових
накладних), оформлених у відповідності
з вимогами чинного законодавства.

Доводи податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимог статті 228
Цивільного кодексу України є її
укладання з метою, завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства та
наявність умислу хоча б у однієї із
сторін щодо настання відповідних
протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Проте, існування відповідних обставин
у даній справі податковим органом не
доведено.

Разом з тим, реальність спірних
господарських операцій Товариства з
обмеженою відповідальністю «Астрал» з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лугини-Опт»
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, наданими позивачем договором,
податковими накладними, платіжними
дорученнями.

Судами також встановлено, що на момент
вчинення спірних операцій контрагент
позивача знаходився в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, мав
свідоцтво про реєстрацію платником
податку на додану вартість.

Крім того, чинне законодавство не
ставить умовою дійсності правочинів, а
також виникнення податкових
зобов'язань платника у залежність від
стану податкового обліку його
контрагентів.

Позивач не може нести відповідальність
за невиконання його контрагентами
своїх податкових зобов'язань, адже
поняття «добросовісний платник», яке
вживається у сфері податкових
правовідносин, не передбачає
виникнення у платника додаткового
обов'язку з контролю за дотриманням
його постачальниками правил
оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентом податкових
зобов'язань.

А відтак, за умови невстановлення
податковим органом наявності
замкнутої схеми руху грошових коштів,
яка б могла свідчити про узгодженість
дій позивача та його постачальника для
одержання товариством незаконної
податкової вигоди, останнє не може
зазнавати негативних наслідків
внаслідок діянь інших осіб, що
перебувають поза межами його впливу.

Таким чином, слід погодитися з
висновком суду апеляційної інстанції,
що позивач підтвердив факт реальності
господарських операцій з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Лугини-Опт».

Враховуючи викладене, висновки судів
попередніх інстанцій про
неправомірність податкове
повідомлення-рішення від 30.03.2011 №
є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 222, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області
залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 31.05.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27.07.2011 по
справі №0670/4171/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв