Справа № 822/3811/14
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3811/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В. за участі:
представника позивача представника
відповідачаМельника О.Г. Карповича
В.М.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фелікс-2010"
до Державної податкової інспекції у
м. Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області.

Просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення форми "В1" від
08.08.2014 року № , яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в сумі 50 043 грн. та
застосовані штрафні санкції в розмірі
12 511 грн.

Вважає, що відповідачем зроблений
протиправний висновок про порушення
позивачем норм податкового кодексу
України, оскільки позивачем
правомірно сформований податковий
кредит та заявлене бюджетне
відшкодування. Податкове
повідомлення-рішення вважає
протиправним та просить його
скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримує.

Представник відповідача позов не
визнає, надав письмові заперечення.

Зазначає, що порушення виникло за
рахунок віднесення до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість по податковій
накладній, яка оформлена з порушенням
вимог податкового законодавства в
частині невідповідності дати її
виписки вимогам податкового кодексу
України.

Вказує, що позивач не звертався зі
скаргою на постачальника з приводу
порушення останнім порядку виписки
податкової накладної. Представник
відповідача вважає податкове
повідомлення-рішення законним та
просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Фелікс-2010" () перебуває на податковому
обліку в Державній податковій
інспекції у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області та є платником податку на
додану вартість.

Платником своєчасно подана декларація
з ПДВ за березень 2014 року а також
заявлене бюджетне відшкодування за
квітень 2014 року.

Відповідачем проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
правомірності нарахування ТОВ "Фелікс -
2010" бюджетного відшкодування податку
на додану вартість на розрахунковий
рахунок платника у банку за квітень 2014
року.

За результатами перевірки складений
акт № 3187/15-1/37263997 від 25.07.2014 року.

У висновках акту перевірки
зазначається, що ТОВ «Фелікс-2010»
завищено суму бюджетного
відшкодування на розрахунковий
рахунок платника у банку по декларації
за квітень 2014 року на суму 50 043 грн., що є
порушенням п. 198.6, ст. 198, "а" п. 200.4 ст. 200,
п.200.7, 200.9 ст. 200 ПК України.

На підставі акту перевірки прийняте
податкове повідомлення - рішення №
від 08.08.2014 року, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 50 043 грн. та застосовані
штрафні санкції в розмірі 12 511 грн.

Перевіряючи обґрунтованість висновків
податкового органу, суд виходить з
наступного.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно із п. 200.4 ст.200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України.

Згідно з поданою ТОВ «Фелікс-2010»
податковою декларацією з податку на
додану вартість за березень 2014 року (вх.
№ від 22.04.2014 року) від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту становить 72 376 грн.

Висновок податкового органу про
завищення суми бюджетного
відшкодування на розрахунковий
рахунок платника у банку по декларації
за квітень 2014 року ґрунтується на
твердженні про порушення порядку
формування податкового кредиту
платником.

Судом встановлено, що 26 та 27 березня 2014
року позивач оплатив вартість товару
(кондитерські вироби), придбаного у ТОВ
"Альпі-Україна".

31.03.2014 року продавець виписав
податкову накладну, яку зареєстрував
у електронному реєстрі податкових
накладних.

Поставка товару відбулась 07 квітня 2014
року, про що свідчить видаткова
накладна № . Реальність
господарської операції під сумнів не
ставиться.

Відповідач стверджує, що контрагент
позивача - ТОВ "Альпі-Україна",
виписуючи податкову накладну 31.03.2014
року, порушив вимоги ст. 187 ПК України,
оскільки не видав її в день
перерахування коштів від ТОВ
«Фелікс-2010».

Відповідно до п. 1 ст. 187 ПКУ 187.1. датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: а)
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню; б) дата відвантаження
товарів, а в разі експорту товарів -
дата оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" міжбанківський переказ
виконується в строк до трьох
операційних днів. 29.03.2014 року та 30.03.2014
року були вихідними днями.

На думку суду, твердження відповідача
про те, що дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
є датою виникнення зобов'язань з
податку на додану вартість його
контрагента, є помилковими.

Інакше кажучи, моменти виникнення
податкового зобов'язання продавця та
права на податковий кредит покупця не
завжди збігаються у часі.

Суд враховує, що хоч податкова накладна
і не була виписана у день списання
коштів з рахунку платника (позивача),
однак право на податковий кредит у
позивача виникло.

Крім того, податкова накладна була
виписана у тому ж звітному періоді, у
якому відбулось списання коштів.
Будь-які недоліки форми або змісту
податкової накладної не встановлені.

Суд не погоджується з доводами
податкового органу щодо того, що
позивач був зобов'язаний подати скаргу
на свого постачальника - ТОВ
"Альпі-Україна" у зв'язку з невидачею
ним податкової накладної у день
списання коштів з рахунку платника.

Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу
України передбачає можливість для
платника протягом 60 календарних днів,
що настають за граничним терміном
подання податкової декларації за
звітний (податковий) період, у якому не
надано податкову накладну або порушено
порядок її заповнення та/або порядок
реєстрації в Єдиному реєстрі.

Тобто, у випадку, коли платник податку
не отримав податкову накладну від
контрагента на момент подачі
звітності, він може скористатись
правом на написання скарги з метою
підтвердження свого права на
податковий кредит.

Однак, у позивача були відсутні
підстави для подачі такої скарги,
оскільки на час подання податкової
звітності з ПДВ за березень 2014 року ТОВ
"Альпі - Україна" було виписано,
зареєстровано та надано податкову
накладну, оформлену належним чином.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом не встановлене порушення вимог
податкового законодавства платником, а
відповідачем не доведено вину позивача
у вчиненні будь-якого податкового
правопорушення, яке позбавляє його
права на податковий кредит або права на
бюджетне відшкодування. Отже,
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
форми "В1" від 08.08.2014 року № , яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Фелікс-2010" судові
витрати в сумі 187,20 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25
вересня 2014 року 12.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок"Згідно з
оригіналом" Суддя І.С. Козачок