Справа № 815/2747/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2747/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

17 год. 05 хв.

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами
справу за адміністративним позовом
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції, державного реєстратора
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Шинкаренка Ю.В., треті особи на стороні
відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Мисливсько-рибальське
підприємство «Сокіл» громадської
організації «Військово-мисливське
товариство «Південь», Одеська міська
рада, про визнання протиправним та
скасування рішення № 12127464 від
02.04.2014 року, зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернувся
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради з позовом до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції,
державного реєстратора Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Шинкаренка Ю.В., треті особи на
стороні відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Мисливсько-рибальське
підприємство «Сокіл» громадської
організації «Військово-мисливське
товариство «Південь», Одеська міська
рада, про визнання протиправним та
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 12127464 від 02.04.2014 року, що
прийняте державним реєстратором прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Шинкаренко Ю.В.; зобов'язання
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції скасувати
записи про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень за ОСОБА_3 1/4 частини, за
ОСОБА_2 1/4 частини та за
Мисливсько-рибальським підприємством
«Сокіл» Південної регіональної
організації товариства військових
мисливців та рибалок Збройних Сил
України на 1/2 частини приміщення
магазину «Воєнохота», площею 85,1 кв.м.,
розташованого по АДРЕСА_1 на
підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 30.01.2012 року
по справі № 1522/3818/12; зобов'язання
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції здійснити
реєстрацію прав за територіальною
громадою м. Одеси, в особі
Одеської міської ради ()
на підставі свідоцтва про право
власності Серії САС № 625194 від 02.02.2009
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем було безпідставно, без
належних обґрунтувань відмовлено у
державній реєстрації права власності
за територіальною громадою міста Одеси
в особі Одеської міської ради, оскільки
право власності територіальної
громади міста Одеси в особі Одеської
міської ради на спірне приміщення
посвідчено свідоцтвом про право
власності, яке відповідно до рішення
Апеляційного суду Одеської області від
12.06.2013 року є дійсним. Таким чином,
посилання відповідача на те, що
заявлені права вже зареєстровані на
підставі рішення Приморського
районного суду є протиправними,
оскільки вказане рішення було
скасовано в апеляційному порядку.

Відповідачі або їх представники до
судового засідання не з'явились,
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду справи.
Про причини неприбуття суд не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності або про відкладення
розгляду справи до суду не надали
(аркуш справи 119, 120).

Заперечення проти позову
відповідачами суду не надано.

Треті особи на стороні відповідачів,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Мисливсько-рибальське підприємство
«Сокіл» громадської організації
«Військово-мисливське товариство
«Південь», Одеська міська рада, до
судового засідання не з'явились,
належним чином та своєчасно
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду справи (аркуші
справи 122, 126).

Через канцелярію Одеського окружного
адміністративного суду за вхід. № 16227/14
від 24.06.2014 року від
Мисливсько-рибальського підприємства
«Сокіл» громадської організації
«Військово-мисливське товариство
«Південь» надійшла заява про розгляд
справи без участі третьої особи (аркуш
справи 73).

Заперечення проти позову третіми
особами до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши
обставини якими обґрунтовуються
вимоги, а також докази, якими вони
підтверджуються, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що свідоцтвом про
право власності, виданим на підставі
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради № 6 від 13.01.2009 року,
посвідчено, що об'єкт, який
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Пироговська, 19, в цілому, дійсно
належить територіальній громаді міста
Одеси в особі Одеської міської ради, на
праві комунальної власності та
складається з приміщень, загальною
площею 85,1 кв.м., основною площею 49,5 кв.м.,
відображених у технічному паспорті від
13.01.2009 року (аркуш справи 83).

На підставі договору оренди № 28/53 від
09.07.2002 року, вказане приміщення було
передано в орендне користування
Мисливсько-рибальському підприємству
«Сокіл» Південної регіональної
організації Товариства військових
мисливців та рибалок Збройних Сил
України.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 30.01.2012 року по справі №
1522/3818/12, договір оренди № 28/53 від 09.07.2003
року скасовано, рішення виконавчого
комітету № 6 від 13.01.2009 року в частині
визнання права власності за
територіальною громадою міста Одеси в
особі Одеської міської ради на спірні
приміщення скасовано, свідоцтво про
право власності на нежитлові
приміщення цокольного поверху № 502
видане виконавчим комітетом Одеської
міської ради 02.02.2009 року на підставі
рішення № 6 від 13.01.2009 року скасовано,
визнано за ОСОБА_3 право спільної
сумісної власності на 1/4 частину
приміщення магазину «Воєнохота»,
площею 85,1 кв.м., розташованого в
АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на 1/4
частину приміщення магазину
«Воєнохота», площею 85,1 кв.м.,
розташованого в АДРЕСА_1; визнано за
Мисливсько-рибальським підприємством
«Сокіл» Південної регіональної
організації Товариства військових
мисливців та рибалок Збройних Сил
України право спільної сумісної
власності на 1/2 частину приміщення
магазину «Воєнохота», площею 85,1 кв.м.,
розташованого в АДРЕСА_1 (аркуші справи
19-21).

На підстав вказаного рішення,
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Шинкаренко Ю.В. зареєстровано право
спільної сумісної власності за ОСОБА_3,
ОСОБА_2 по 1/4 спірного нерухомого майна
та за Мисливсько-рибальським
підприємством «Сокіл» Південної
регіональної організації Товариства
військових мисливців та рибалок
Збройних Сил України на 1/2 частини
спірного нерухомого майна, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
відомості з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (аркуші справи
84-92).

Вказане рішення Приморського
районного суду від 30.01.2012 року
Департаментом комунальної власності
Одеської міської ради було оскаржено в
апеляційному порядку та за
результатами розгляду апеляційної
скарги, рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 12.06.2013 року,
рішення Приморського районного суду
від 30.01.2012 року скасовано. В задоволенні
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської
міської ради, Мисливсько-рибальського
підприємства «Сокіл» Громадської
організації «військово-мисливське
товариство «Південь», Представництва
по управління комунальною власністю
Одеської міської ради, про визнання
договору оренди недійсним, визнання
права власності на нерухоме майно,
скасування рішення про визнання права
власності, скасування Свідоцтва про
право власності відмовлено (аркуші
справи 22-23).

У зв'язку із вказаним, з метою
повернення державної реєстрації права
на нерухоме майно, ОСОБА_4, на підставі
довіреності № 3 від 10.01.2014 року, в
інтересах Одеської міської ради,
податковий номер 26597691, звернувся до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
нежитлове приміщення цокольного
поверху за адресою м. Одеса, вул.
Пироговська, 19, приміщення 502 за
територіальною громадою міста Одеси в
особі Одеської міської ради (аркуш
справи 75).

На підтвердження набуття права
власності до заяви були додано
свідоцтво про державну реєстрацію
Одеської міської ради, свідоцтво про
право власності, вищевказані рішення
судів, технічний паспорт, тощо (аркуші
справи 77-83).

Розглянувши вказану заяву, відповідач,
керуючись статтею 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
встановивши, що подані документи не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, прийняв рішення № 12127464
від 02.04.2014 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень (аркуш
справи 18).

У вказаному рішенні, державним
реєстратором вказано, що заявлене
право територіальної громади міста
Одеси в особі Одеської міської ради на
нежитлове приміщення цокольного
поверху № 502 вже зареєстроване за
Мисливським-рибальським підприємством
«Сокіл», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 30.01.2012 року по справі №
1522/3818/12. Крім того, вказане приміщення
на даний час є приміщенням магазину
(аркуш справи 18).

Суд критично оцінює такі доводи
відповідача на підставі наступного.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (надалі
- Закон України № 1952-IV від 01.07.2004 року).

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затверджено постановою кабінету
Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року,
якою також визначено процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, перелік документів,
необхідних для її проведення. Права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна (надалі - Порядок № 868).

Згідно ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання
і підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний
реєстр прав) - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав (ст. 3 вказаного Закону).

Відповідно до приписів ст. 8 Закону
України № 1952-IV від 01.07.2004 року,
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації відноситься до повноважень
органів державної реєстрації прав, що
утворені Міністерством юстиції
України.

Відповідно до ст. 15 Закону України №
1952-IV від 01.07.2004 року державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Статтями 16, 17 Закону України № 1952-IV від
01.07.2004 року зазначено про
обов'язковість подання документів
разом із заявою про реєстрацію прав та
їх обтяжень.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктами 13, 36, 37, 38, 49 Порядку № 868
визначено, що заявник подає разом із
заявою органові державної реєстрації
прав, нотаріусові необхідні для
державної реєстрації прав документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита.

Для проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 15 Порядку № 868 встановлено, що
під час розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо: обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках);
повноважень заявника; відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявності обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до приписів п. 5 ст. 19 Закону
України № 1952-IV від 01.07.2004 року,
підставою для реєстрації права
власності є рішення судів, що набрали
законної сили.

Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.11 року
встановлено, що під час розгляду заяви
про державну реєстрацію і документів,
що додаються до неї, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених Законом
випадках); повноважень заявника;
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; наявності обтяжень
прав на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Як вбачається з матеріалів даної
справи та встановлено у судовому
засіданні, відмова відповідача
обґрунтована тим, що подані позивачем
для реєстрації права власності
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують та
зазначив, що заявлене право
територіальної громади міста Одеси в
особі Одеської міської ради на
нежитлове приміщення цокольного
поверху № 502 вже зареєстроване за
Мисливсько-рибальським підприємством
«Сокіл», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 30.01.2012 року. Крім того, вказане
приміщення на даний час є приміщенням
магазину «Воєнохота».

Статтею 8 Закону України № 1952-IV від
01.07.2004 року визначено повноваження
органу держаної реєстрації прав, серед
яких: проведення державної реєстрації
прав та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації; забезпечення ведення
Державного реєстру прав; надання
інформації про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечення обліку
безхазяйного нерухомого майна;
здійснення інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Повноваження державного реєстратора
визначено у ч. 2 ст. 9 Закону України
№ 1952-IV від 01.07.2004 року,
відповідно до якої, державний
реєстратор: встановлює відповідності
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями; приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; веде реєстраційні
справи щодо об'єктів нерухомого майна;
присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації; видає свідоцтво
про право власності на нерухоме майно у
випадках, встановлених статтею 18 цього
Закону; надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом; у
разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень; під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

Підстави для відмови у державній
реєстрації речових прав та їх обтяжень
передбачені ст. 24 Закону України № 1952-IV
від 01.07.2004 року, у п. 4 якої передбачено
таку підставу як подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, проте на
думку суду, у даному випадку вказана
підстава не може бути використана у
даному випадку, з обґрунтуванням яке
було надано державним реєстратором, а
саме: «заявлене право територіальної
громади міста Одеси в особі Одеської
міської ради на нежитлове приміщення
цокольного поверху № 502 вже
зареєстроване за
Мисливсько-рибальським підприємством
«Сокіл», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 30.01.2012 року. Крім того, вказане
приміщення на даний час є приміщенням
магазину «Воєнохота», оскільки вказане
рішення Приморського районного суду м.
Одеси ввід 30.01.2012 року на підставі якого
було здійснено вказану державну
реєстрацію права власності на спірне
майно скасовано, а відтак втратило свою
чинність на підставі рішення
Апеляційного суду Одеської області від
12.06.2013 року.

Згідно з приписами п. 19 Порядку № 868 від
17.10.2013 року, державний реєстратор
приймає рішення про відновлення
державної реєстрації прав на підставі
рішення суду про скасування рішення
суду, що було підставою для прийняття
рішення про зупинення державної
реєстрації прав. У такому випадку
загальний строк розгляду заявленого
права продовжується з урахуванням
часу, що минув до його зупинення.

На підставі встановлених обставин, суд
дійшов висновку, що відповідачем не
доведено правомірності прийняття
оскаржуваного рішення про відому у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, оскільки матеріалами справи
підтверджено набуття позивачем права
власності на об'єкт, який він просить
зареєструвати - а саме свідоцтво про
право власності видане виконавчим
комітетом Одеської міської ради на
підставі рішення № 6 від 13.0.2009 року,
яким посвідчено, що об'єкт, який
розташований за адресою м. Одеса, вул..
Пироговська, 19 в цілому дійсно належить
територіальній громаді міста Одеси в
особі Одеської міської ради на праві
комунальної власності, яке є дійсним
згідно рішення Апеляційного суду
Одеської області від 12.06.2013 року.
Вказане рішення було додано до заяви з
усіма іншими, необхідними для
реєстрації права власності
документами, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, проте в порушення
норм чинного законодавства залишено
відповідачем без уваги.

Крім того, суд вважає, що дії
відповідача, які виразились у
викладенні обґрунтувань своєї відмови
такого змісту, як: «заявлене право
територіальної громади міста Одеси в
особі Одеської міської ради на
нежитлове приміщення цокольного
поверху № 502 вже зареєстроване за
Мисливсько-рибальським підприємством
«Сокіл», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 30.01.2012 року. Крім того, вказане
приміщення на даний час є приміщенням
магазину «Воєнохота» свідчать про
порушення ним положень ч. 2 ст. 19
Конституції України, не відповідають
приписам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а прийняте рішення про відмову
у реєстрації прав та їх обтяжень
підлягає скасуванню, прийняте з таких
обґрунтувань підлягає скасуванню, як
таке, що не відповідає нормам чинного
законодавства та порушує приписи ст. 129
Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», оскільки рішення, на підставі
якого позивач просив зареєструвати за
ним право власності на спірний об'єкт
набрало законної сили, в той час як
рішення Приморського районного суду на
яке посилався відповідача, рішенням
Апеляційного суду Одеської області
було скасовано та втратило чинність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій або бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод, та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»
встановлено, що судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Відповідно до п. 9 абз. 2 ст. 129
Конституції України передбачено
обов'язковість рішень суду.

З урахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин, вивчивши матеріали
справи, дослідивши надані сторонами
докази у їх сукупності, на підставі
аналізу наведених норм законодавства,
суд дійшов висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог
позивача, оскільки з наданих до
матеріалів справи доказів вбачається,
що відповідачем неправомірно було
відмовлено територіальній громаді
міста Одеси в особі Одеської міської
ради у державній реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна,
право власності на який, підтверджено
свідоцтвом про реєстрацію права
власності, рішення про скасування
якого скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі зазначеного суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради є
обґрунтованими, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164,
167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
державного реєстратора Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Шинкаренка Ю.В., треті особи на
стороні відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Мисливсько-рибальське
підприємство «Сокіл» громадської
організації «Військово-мисливське
товариство «Південь», Одеська міська
рада, про визнання протиправним та
скасування рішення № 12127464 від 02.04.2014
року, зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Рішення № 12127464 від 02.04.2014 року, прийняте
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Шинкаренко Ю.В.,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції - визнати
протиправним та скасувати.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
скасувати запис про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за
ОСОБА_3 на 1/4 частини, за ОСОБА_2 на 1/4
частини та за Мисливсько-рибальським
підприємством «Сокіл» Південної
регіональної організації товариства
військових мисливців та рибалок
Збройних Сил України на 1/2 частини
приміщення магазину «Воєнохота»,
площею 85,1 кв.м., розташованого по
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 30.01.2012 року по справі № 1522/3818/12.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
здійснити реєстрацію права власності
за територіальною громадою міста Одеси
в особі Одеської міської ради () на об'єкт, що розташований
за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 19,
в цілому та складається з приміщень
загальною площею 85,1 кв.м., основною
площею 49,5 кв.м., відображених у
технічному паспорті від 01.12.2008 року на
підставі свідоцтва про право власності
серії САС № 625194, виданого виконавчим
комітетом Одеської міської ради 02.02.2009
року.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Я.В. Балан