Справа № 826/12180/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Клочкова Н.В.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Бабенка К.А., Петрика І.Й.

за участю секретаря:
Пакіж О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 вересня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання дій
протиправними та скасу4вання
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - Відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача
та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 11.03.2014 року №
94/26-59-17-01 та від 10.07.2014 року № 94/26-59-17-01.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 вересня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог адміністративного позову в
повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши представника відповідача,
що прибув у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін,
виходячи з наступного.

Згідно зі ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
на підставі наказу від 17.01.2014 № 74/17-01 та
пп. 78.1.1, 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79
Податкового кодексу України (далі по
тексту - ПК України) проведено
документальну невиїзну перевірку з
питань повноти та своєчасності сплати
до бюджету податку з доходів фізичних
осіб ОСОБА_2 за період 2012 року, за
результатами якої складено акт від
10.02.2014 № 046/26-59-17-01/НОМЕР_1 (далі по тексту
- Акт перевірки).

На підставі складеного Акту перевірки
податковим органом винесене податкове
повідомлення-рішення від 11.03.2014 №
94/26-59-07-01, яким збільшено суму грошового
зобов'язання в розмірі 92 406,00 грн., в т.ч.
за основним платежем - 73 924,80 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 18
481,20 грн. за платежем: податок з доходів
фізичних осіб.

На підставі рішення ГУ Міндоходів у м.
Києві від 20.06.2014 ДПІ в Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві винесла
податкове повідомлення-рішення від
10.07.2014 № 94/26-59-07-01, яким збільшено суму
грошового зобов'язання в розмірі 2 950,75
грн., в т.ч. за основним платежем - 2 360,60
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 590,15 грн. за платежем:
податок з доходів фізичних осіб.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення вимог адміністративного
позову, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 діяв у
відповідності до вимог чинного
законодавства та надав податковому
органу всі необхідні документи щодо
підтвердження понесення інвестиційних
збитків в розмірі 450 000,00 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджує висновок суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
підставою для прийняття відповідачем
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стало отримання
ОСОБА_2 у 2012 році інвестиційного
прибутку у сумі 450 000,00 грн., згідно
договору купівлі-продажу
корпоративних прав ТОВ «Торговий дім
«Інтерспорт Україна» від 01.02.2011 серія
ВРП № 799724 між фізичною особою ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), який завірений
нотаріально.

ОСОБА_2 подано до ДПІ в Шевченківському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві уточнюючу
декларацію про майновий стан і доходи у
2012 році та задекларовано загальний
фінансовий результат операцій з
інвестиційними активами в сумі 0,00 грн.

Таким чином, ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у місті Києві
прийшло до висновку, що позивачем не
сплачено податку з доходів фізичних
осіб в сумі 73 924,80 грн., оскільки
понесені витрати у сумі 450 000,00 грн. не
підтверджено.

Проте, між фізичною особою ОСОБА_2
(покупець) та ОСОБА_4 (продавець, РНОКПП
НОМЕР_3) було укладено договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Торговий дім «Інтерспорт
Україна» від 04.11.2009 (а.с.58).

Крім того, в якості доказу оплати
розміру частки у статутному капіталі
ТОВ «Торговий дім «Інтерспорт Україна»
(50%), що становить 450 000,00 грн., позивач
надав суду копію розписки від 04.11.2009
року про отримання ОСОБА_4
вищезазначеної суми коштів від ОСОБА_2
(а.с.59).

Проте, податковим органом не взято до
уваги договір від 04.11.2009, оскільки він
не посвідчений нотаріально, та
розписку від 04.11.2009 за даним договором.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України, у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Згідно із п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Відповідно до пп. 78.1.1, 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин: за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту або платником податків не
подано в установлений законом строк
податкову декларацію або розрахунки,
якщо їх подання передбачено законом.

Таким чином, податковий орган має право
проводити документальні позапланові
перевірки, оформляти результати
перевірки у формі акту та виносити
податкові повідомлення-рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджує висновок суду першої
інстанції, що позивачем не доведено
протиправність дій відповідача щодо
винесення оскаржуваних
податкових-повідомлень рішень.

Справляння податку з фізичних осіб
визначено розділом IV ПК України та
встановлено, що платниками податку є:
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи; фізична
особа - нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
податковий агент (п. 162.1 ст. 162 ПК
України).

Згідно із п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка
податку становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри. Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду. Перелік доходів,
які підлягають оподаткуванню наведено
у ст. 164 ПК України. Якщо база
оподаткування, яка визначена з
урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.
Платники податку, які подають
податкові декларації за податковий
(звітний) рік згідно із статтями 177 і 178
цього розділу, застосовують ставку
податку 17 відсотків до частини
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року.
Розмір середньомісячного річного
оподатковуваного доходу
розраховується як сума загальних
місячних оподатковуваних доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, поділена на кількість
календарних місяців, протягом яких
платником податку було одержано такі
доходи у податковому (звітному) році, за
який здійснюється декларування.

Підставою для прийняття ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стало, зокрема,
оформлення договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«Торговий дім «Інтерспорт Україна» від
04.11.2009, який не був посвідчений
нотаріально. Тобто, дані обставини не
підтверджують, на думку податкового
органу, понесення ОСОБА_2 інвестиційних
збитків, а, відтак, позивач повинен був
сплатити ПДФО в розмірі 73 924,80 грн.

Частиною 1 ст. 209 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України), в
редакції від 24.07.2009, правочин, який
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Крім цього, ч. 2 ст. 656 ЦК України
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу можуть бути майнові
права. До договору купівлі-продажу
майнових прав застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не випливає із змісту або характеру цих
прав.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Таким чином, згідно норм ЦК України,
договір купівлі-продажу майнових прав
не містить обов'язкової вимоги щодо
нотаріального посвідчення.

Між тим, за вимогами цивільного
законодавства, правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК
України).

Отже, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, до уваги не приймаються,
оскільки є необґрунтованими та не є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 04 вересня 2014 року - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя:
М.І. Кобаль

судді:
К.А. Бабенко

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.