Справа № 826/8398/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8398/14
1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Гром Л.М., Степанюка А.Г. при
секретарі
Коток А.О.розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Т.Б.М.-Україна» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Т.Б.М.-Україна» до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості товару
№100270001/2014/300018/2 від 23.01.2014 року та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску товарів
№100270001/2014/00037 від. 23.01.2014 року , -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Т.Б.М.-Україна» (далі
Товариство або позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі Митниця або відповідач), у якому
просило:

- визнати протиправним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №100270001/2014/300018/2
від 23.01.2014 року;

- визнати протиправною та
скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску товару №100270001/2014/00037 від 23.01.2014
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.08.2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Товариство посилається на
те, що ним до Митниці були надані всі
необхідні та передбачені чинним
законодавством документи для
підтвердження правильного визначення
митної вартості товару, заявленої до
розмитнення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явилися у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB
"Т.Б.М.-Україна" (Покупець) укладено
зовнішньоекономічний контракт з
компанією "VHS PENCERE AKSESUARLARI SAN VE DIS TIC. LTD. STL"
(Туреччина) (Продавець) №05/2014 від 10.01.2014
року (далі Контракт), згідно якого
Продавець продавав, а Покупець купував
товар (поворотно-відкидну фурнітуру
для пластикових вікон та дверей, дверні
замки, пневмоножиці, лінійки для
пневмоножиць, шаблони, зразки та
рекламний матеріал на безоплатній
основі).

Згідно з підпунктом 2.3 Контракту, ціна
товару включає вартість пакування та
маркування товару, а також, послуги по
завантаженню товару на транспортний
засіб.

Відповідно до підпункту 3.1 Контракту,
Продавець зобов'язаний поставити товар
у відповідності з рахунками та
специфікаціями, ціна за одиницю товару
вказана у специфікаціях та встановлена
в євро.

Підпунктом 3.2 Контракту встановлено, що
при визначенні умов поставки сторони
використовують прийняті умови
ІНКОТЕРМС 2010 Міжнародної торгової
палати та поставка товару здійснюється
на підставі EXW - Стамбул.

Для митного оформлення товару
позивачем надано до Митниці електронну
митну декларацію №100270001/2014/199949. Митна
вартість товарів була заявлена за
основним методом визначена позивачем
за ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються.

На підтвердження заявленої митної
вартості товару, позивач надав митному
органу такі документи:

- митна декларація №100270001/2014/199949;

- зовнішньоекономічний контракт
№05/2014 від 10.01.2014 року;

- додаток № 1 до
контракту(специфікація);

- платіжне доручення про сплату
партії товару № 3 від 21.01.2014 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №193194;

- пакувальний лист;

- довідка про транспортні витрати
№ 3 від 21.01.2014 року;

- документ про страхування №817/1227;

- виписки з бухгалтерської
документації (видаткова та податкова
накладна);

- прайс-лист виробника;

- Накладна CMR 132503;

- Сертифікат про походження товару
від 17.01.2014 року;

- рішення Укрметрстандарт.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів
відповідачем виявлено, що документи,
надані позивачем на підтвердження
заявленої митної вартості товару, не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості, а також
містять неточності та розбіжності.

Зважаючи на таке, посадовою особою
митного органу запропоновано
декларанту надати додаткові документи
на підтвердження заявленої митної
вартості товару, про що декларант був
повідомлений.

Оскільки позивач відмовився надати
додаткові документи, Митницею прийнято
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості товарів №100270001/2014/300018/2
від 23.01.2014 року, а також складено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №100270001/2014/00037
від 23.01.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивачем не надано
додаткових документів з метою
підтвердження обґрунтованості
визначення митної вартості товару та
вибору методу її визначення, у
відповідача наявні були підстави для
відмови позивачу у митному оформленні
товарів за заявленою ним митною
вартістю.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною 1 статті 52 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VІІІ цього
Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 52 МК України
передбачено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно частини 1 статті 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК передбачено,
перелік документів, які підтверджують
митну вартість товарів.

Згідно із частиною 3 статті 53 МК у разі
якщо документи, зазначені у частині 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Перелік додаткових документів
визначено в цій же статті.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Згідно частини 2 статті 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Частиною 3 статті 54 МК України
встановлено, що за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
митний орган визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно із частиною 1 статті 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною 6
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Як вбачається з матеріалів справи,
Митницею проведено контроль наявності
у наданих позивачем підтверджуючих
документах усіх відомостей
використаних при обчисленні митної
вартості. В результаті такого контролю,
митний орган вказав на певні
розбіжності в поданих декларантом
документах, які на його думку, дають
підстави для обґрунтованого сумніву у
достовірності відомостей про митну
вартість товарів.

Зокрема, митним органом встановлено, що
в Контракті, ціна на товар включає
вартість пакування та маркування
товару, а також послуги по
відвантаженню товару на транспортний
засіб. Проте, в інвойсі №193194 від 17.01.2014
року відсутні відомості щодо вартості
пакування та маркування товару, а також
послуги по відвантаженню товару на
транспортний засіб, що виключає
можливість перевірити заявлену
декларантом митну вартість.

Однак, вказаний висновок відповідача
не відповідає дійсності та є
необґрунтованим з наступних підстав.

Згідно із частиною 10 статті 58 МК
України при визначенні митної вартості
до ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари,
додаються такі витрати (складові
митної вартості), якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода,
за винятком комісійних за закупівлю, що
є платою покупця своєму агентові за
надання послуг, пов'язаних із
представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в
яку упаковано товар, або іншої
упаковки, що для митних цілей
вважаються єдиним цілим з відповідними
товарами;

в) вартість упаковки або вартість
пакувальних матеріалів та робіт,
пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів тощо, які увійшли до складу
оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та
аналогічних предметів, використаних у
процесі виробництва оцінюваних
товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі
виробництва оцінюваних товарів
(мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що
стосуються оцінюваних товарів та які
покупець повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати
платежі, які стосуються прав на
літературні та художні твори, винаходи,
корисні моделі, промислові зразки,
торговельні марки та інші об'єкти права
інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення
(тиражування) оцінюваних товарів в
Україні не повинні додаватися до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку
роялті та ліцензійних платежів
визначається Кабінетом Міністрів
України;

4) відповідна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця;

5) витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України;

6) витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини 11 статті 58 МК
України при визначенні митної вартості
до ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, не допускається
включення ніяких інших витрат, крім
тих, що передбачені у цій статті. До
митної вартості не включаються
нижчезазначені витрати або кошти за
умови виділення їх з ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, що документально
підтверджені та які піддаються
обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження,
складення, технічне обслуговування або
технічну допомогу, здійснені після
ввезення імпортних товарів, таких як
промислова установка, машини або
обладнання;

2) витрати на транспортування після
ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

У даній справі згідно із контрактом
Товариства передбачено, ціна на товар
включає вартість пакування та
маркування товару, а також послуги по
відвантаженню товару на транспортний
засіб, тому у Продавця відсутні
підстави зазначати в інвойсі такі дані.

Відповідно до митної декларації митна
вартість товару обрахована
Товариством за першим методом та
складає:

- 2742,89 євро (загальна вартість товару),
яка відповідає загальній сумі
зазначеній в інвойсі.

- 1344,72 євро (ціна на товару «Вироби з
недорогоцінних металів торгівельної
марки VHS, що використовуються для вікон
та дверей: петлі», зазначена у графі 42
Декларації, яка була скоригована
митним органом також підтверджується
інвойсом у якому зазначені ціни на
товар (пункт 3,4 інвойсу - 639,60 + 705,12 = 1344,72)

Отже, усі числові значення зазначені
позивачем в декларації
підтверджуються інвойсом
(рахунок-фактурою) №193194 від 17.01.2014 року.

Крім того, відповідач в своїх
запереченнях проти позову посилається
на те, що в декларації митної вартості
№100270001/2014/199924 від 22.01.2014 року позивачем
зазначена одна із складових митної
вартості товару, а саме, витрати по
завантаженню та обробку товару. Таким
чином, ці роботи не включені до
вартості товару, що не відповідає
умовам контракту.

Однак, такі твердження Митниці не
відповідають дійсності та
спростовуються змістом Декларації, з
якої вбачається, що дані про витрати по
завантаженню та обробку товару
позивачем не зазначались.

Відтак, позивачем на підтвердження
заявленої митної вартості надано
комплект обов'язкових документів,
передбачений частиною 2 статті 53 МК
України, які є належним чином
оформленими, містять достовірні
відомості, базуються на об'єктивних і
документально підтверджених даних.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що
відповідачем не доведено
протиправності застосування
заявленого позивачем методу
визначення митної вартості за ціною
договору, а відтак, і правомірності
спірного рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, зроблені з порушенням
вищеназваних норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Т.Б.М.-Україна» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.08.2014 року скасувати
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №100270001/2014/300018/2 від
23.01.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
товару №100270001/2014/00037 від 23.01.2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Судді:

Повний текст судового рішення складено
13.10.2014 року

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Гром Л.М.

Степанюк А.Г.