Справа № 816/3715/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3715/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Світловодську та
Світловодському районі до Управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ПАТ "Завод Лтава",
про визнання дій неправомірними та
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області про визнання
дій щодо винесення постанови про
накладення штрафу від 10.09.2014 та вимоги
державного виконавця від 10.09.2014 при
виконанні виконавчого провадження
№44124262 неправомірними, скасування
вказаних постанови та вимоги.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на неправомірність дій
державного виконавця при винесенні
10.09.2014 постанови про накладення штрафу
та вимоги щодо виконання рішення суду,
мотивуючи свою позицію неможливістю
виконання рішення суду через його
незрозумілість, у зв'язку з чим УПФУ в м.
Світловодську та Світловодському
районі звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду із
заявою про його роз'яснення, про що було
повідомлено відповідача. Вказував на
відсутність в управління інформації
про рішення, прийняте за результатами
розгляду його заяви про роз'яснення
судового рішення, що є поважною
причиною невиконання рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.09.2014 до
участі у справі в якості третьої особи
залучено ПАТ "Завод Лтава".

Усною ухвалою суду від 07.10.2014 Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області замінено
належним відповідачем - Управлінням
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області.

В письмовому відзиві на позов
відповідач просив суд відмовити у його
задоволенні, посилаючись на те, що
оскаржувана постанова про накладення
штрафу та вимога винесені правомірно,
оскільки державний виконавець діяв у
межах повноважень, здійснював
виконавче провадження у спосіб і
порядок, визначений Законом України
"Про виконавче провадження".

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися, надали клопотання про
розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 23.11.2012 у
справі 2а-1670/181/12 зобов'язано, зокрема,
УПФУ в м. Світловодську та
Світловодському районі здійснити
перерахунок розміру сум по
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій ПАТ "Завод
Лтава", включених до розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Для примусового виконання вказаного
рішення 12.06.2014 Полтавським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист № 2а-1670/181/12.

Відповідно до частини 1 статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 № 606 державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії;
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 2 статті 27 Закону № 606
передбачено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом

Судом встановлено, що на підставі
виконавчого листа № 2а-1670/181/12 від 12.06.2014
державним виконавцем 23.07.2014 винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та надано боржнику
семиденний строк для виконання рішення
у добровільному порядку (а.с.7).

З матеріалів справи суд вбачає, що
29.07.2014 УПФУ в м. Світловодську та
Світловодському районі направив на
адресу відповідача заяву про
відкладення провадження виконавчих
дій, в якій зазначено, що в описовій
частині рішення не зазначено будь-яких
осіб, які б перебували на обліку в
управлінні, і відносно яких осіб
порушено порядок відшкодування витрат
та доставку пенсій, тому дана постанова
є незрозумілою для виконання (а.с.8).

На підставі даної заяви 04.08.2014
державним виконавцем винесено
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій до 15.08.2014 (а.с.11).

Відповідно до частини 1 статті 89
Закону № 606 у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

За невиконання у встановлений строк
рішення суду без поважних причин
постановою державного виконавця від
10.09.2014 накладено на УПФУ в м.
Світловодську та Світловодському
районі штраф у розмірі 680,00 грн, та 10.09.2014
державним виконавцем винесено вимогу
щодо виконання рішення суду (а.с.4, 5).

Посилання позивача про неможливість
виконати рішення суду у зв'язку з його
незрозумілістю як на доказ
протиправності постанови про
накладення штрафу суд оцінює критично,
з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Аналогічне правило
міститься і в частині 1 статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Таким чином, судовий акт, який
набрав законної сили, підлягає
обов'язковому та безумовному виконанню
особою, на яку покладено такий
обов'язок.

Це означає, що особа, якій
належить виконати судовий акт, повинна
здійснити достатні дії для організації
процесу його виконання, незалежно від
будь-яких умов, оскільки інше
суперечило б запровадженому статтею 8
Конституції України принципу
верховенства права.

Складовою принципу верховенства є
вимога юридичної визначеності,
відповідно до якої остаточне рішення
суду не може піддаватись сумніву:
"Принцип верховенства права, один з
основоположних принципів
демократичного суспільства, який є
невід'ємним аспектом всіх статей
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, зобов'язує
державу та будь-який державний орган
виконувати судові розпорядження чи
рішення, ухвалені проти держави
(органу)" (параграф 87 рішення
Європейського Суду з прав людини:
"Гасан і Чеус проти Болгарії").

Крім того, зі змісту ухвали
Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 про
відмову у задоволенні заяви УПФУ в м.
Світловодську та Світловодському
районі про роз'яснення судового
рішення слідує, що в поданій заяві
управління вказувало на перебування в
нього на обліку лише 1 колишнього
працівника ПАТ "Завод Лтава" ОСОБА_1
(а.с.56-58). Відтак твердження позивача про
не зазначення у постанові Полтавського
окружного адміністративного суду від
23.11.2012 осіб, які б перебували на обліку в
УПФУ в м. Світловодську та
Світловодському районі та відносно
якої порушено порядок відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, що є перешкодою для
його виконання, суд вважає
безпідставними.

Також на підставі відомостей, що
внесені до інформаційної програми
"Діловодство спеціалізованого суду"
судом встановлено, що УПФУ в м.
Світловодську та Світловодському
районі належним чином повідомлялося
про розгляд 21.08.2014 заяви про роз'яснення
судового рішення, та надіслало заяву
про розгляд справи за відсутності його
представника. До суду із запитом про
результати розгляди заяви УПФУ в м.
Світловодську та Світловодському
районі звернулося лише через 17 днів -
08.09.2014, доказів вжиття заходів щодо
отримання інформації про результати
розгляду заяви в телефонному режимі, за
допомогою факсимільного зв'язку чи
шляхом направлення запиту відразу
після судового засідання матеріали
справи не містять. У зв'язку з цим, суд
вважає невмотивованими твердження
позивача про необізнаність щодо
результатів розгляду його заяви про
роз'яснення судового рішення.

При цьому, судом також прийнято до
уваги, що відсутність представника
позивача під час розгляду заяви про
роз'яснення судового рішення від 23.11.2012
та необізнаність про рішення суду,
прийняте за результатами розгляду
заяви про роз'яснення, не може бути
визнано поважною причиною невиконання
судового рішення з огляду на те, що за
своїм характером є або бездіяльністю,
або юридично неспроможною дією і не
вказує на належне ставлення боржника
до процесу організації виконання
судового рішення.

Посилання позивача на направлення
державному виконавцю повідомлення від
08.09.2014 про неможливість виконати
рішення суду з посиланням на
відсутність інформації щодо наслідків
розгляду заяви про роз'яснення
судового рішення, як на доказ
неправомірності дій державного
виконавця щодо винесення постанови про
накладення штрафу, суд відхиляє з
огляду на наступне.

Згідно зі статтею 35 Закону № 606 за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Отже, даною нормою передбачено право
державного виконавця відкласти
проведення виконавчих дій за наявності
обставин, що перешкоджають провадженню
виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження.

На виконання приписів вказаної норми,
при отриманні заяви управління від
29.07.2014 (а.с.38-39) 04.08.2014 державним
виконавцем винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій до 15.08.2014 (а.с.12).

Доводи позивача про направлення 08.09.2014
факсимільної копії заяви про
відкладення провадження виконавчих
дій матеріалами справи не
підтверджуються, оскільки у журналі
реєстрації передачі документів
засобами факсимільного зв'язку
міститься запис про направлення 08.09.2014
до відповідача відповіді на ПАТ "Завод
Лтава" (а.с.52), зміст якого унеможливлює
встановити, яка саме відповідь
направлена та по якому виконавчому
провадженню. Запис про направлення
відповідачу саме заяви про відкладення
виконавчих дій у журналі відсутній.
Крім того, згідно з письмовими
запереченнями відповідача копія
факсимільного листа від 08.09.2014 у
матеріалах виконавчого провадження
відсутня (а.с.55).

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджується направлення 08.09.2014
позивачем поштою заяви про відкладення
провадження виконавчих дій. Однак з
урахуванням приписів розділу ІІ
Нормативів та нормативних строків
пересилання поштових відправлень,
затверджених наказом Міністерства
інфраструктури України 28.11.2013 № 958,
відповідно до якого нормативні строки
пересилання простої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку (без урахування вихідних днів
об'єктів поштового зв'язку) у межах
області та між обласними центрами
України (у тому числі для міст Києва,
Сімферополя, Севастополя) - Д+3 (де Д -
день подання поштового відправлення до
пересилання в об'єкті поштового зв'язку
або опускання простого листа чи
поштової картки до поштової скриньки
до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5
- кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення),
суд вважає неможливим отримання
державним виконавцем вказаної заяви до
винесення 10.09.2014 постанови про
накладення штрафу та вимоги. У відзиві
на позов відповідач вказує, що заява
управління від 08.09.2014 надійшла на
адресу відділу лише 15.09.2014.

Таким чином, наведені позивачем
обставини в обґрунтування заявленого
позову не впливають на обов'язок
боржника щодо обов'язкового виконання
рішення суду, яке набрало законної
сили, в порядку, визначеному
спеціальним законом.

Інших доводів на підтвердження
обґрунтованості позовних вимог не
наведено.

Судом встановлено, що у вказаний
строк рішення суду не виконано, жодної
інформації щодо причин його
невиконання до державного виконавця
після спливу строку, до якого
відкладено проведення виконавчих дій,
не надходило.

Згідно з частиною 2 статті 75
Закону № 606 у разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до статті 5 Закону № 606
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що державний
виконавець Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області при винесенні спірної
постанови та вимоги діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження", а тому позовні
вимоги не обґрунтовані та задоволенню
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в м.Світловодську та
Світловодському районі
Кіровоградської області до управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ПАТ "Завод Лтава",
про визнання дій неправомірними,
скасування постанови та вимоги -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 13
жовтня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава