Справа № 9101/25535/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2012 року

справа № 2а-0870/4370/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Хімушконої О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року

у адміністративній справі № 2а-0870/4370/11 за позовом Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт" до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області про скасування рішення №99 від 18.04.2011 року та припису №01-15/1132 від 18.04.2011 року,-

В с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року задоволено адміністративний позов Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт", та скасовано Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області № 99 від 18.04.2011 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а також скасовано Припис Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області №01-15/1132 від 18.04.2011 року про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, з державного бюджету України на користь Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт" стягнуто судовий збір в сумі 6,80 грн..

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав порушення судом норм матеріального права, у зв’язку з чим останій просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, та про залишення постанови суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, оскаржувані у цій справі рішення № 99 та припис № 01-15/1132 були прийняті 18.04.2011 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області на підставі акту № 000106 від 13.04.2011 року, складеного відповідачем за результатами проведеної планової перевірки ДП "Бердянський морський торговельний порт" щодо дотримання порядку застосування тарифів на комплекс робіт, пов’язаних з обробленням вантажів, а також збори і плати за послуги у морських портах України, під час якої було встановлено необґрунтоване стягнення портом плати з судновласників і агентів за послуги з оформлення приходу суден, виходу суден та перевірки суден, внаслідок чого ДП "Бердянський морський торговельний порт" отримав за період з 01.05.2010 по 26.03.2011 економічно необґрунтовану виручку в сумі 872315,54 грн., що є порушенням п. 8 ст. 88 Кодексу торговельного мореплавства України.

Необґрунтованість стягнення позивачем плати за оформлення приходу суден у порт, вихід з нього, та перевірки суден, відповідач по справі в акті перевірки мотивував тим, що витрати по процедурі оформлення приходу і виходу суден покриваються корабельним збором, що стягується з суден відповідно до постанови КМУ № 1544 від 12.10.2000, що підтверджується Інститутом проблеми ринку та економіко-екологічних досліджень Національної академії наук України (лист від 28.03.2008 № 22/101), а також тим, що вищезазначені послуги є прямими функціональними обов’язками капітана порту та ІДПН, і стягування плати за ці послуги не передбачено.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що функціональні обов’язки капітана порту та ІДПН по оформленню приходу суден у порт, виходу суден з порту, та перевірки суден є послугами, за які згідно затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 18.10.2000 №574 Положення про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України, та за приписами листа Міністерства транспорту України №2803/27/10-08 від 03.04.2008 року із судновласників стягується плата у вигляді зборів за послуги ІДПН, яка надається за вільними цінами

За наведених обставин, та того, що відповідно до п.б ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади і виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)" від 25.12.1996 № 1548, зі змінами та доповненнями станом на час перевірки, Мінтрансзв’язку встановлює за погодженням з Мінекономіки тарифи на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням зовнішньоторговельних та транзитних вантажів у морських і річкових портах (на причалах), та збори і плату за послуги, що надаються суднам закордонного плавання у морських портах (на причалах) України, а державне регулювання плати за такі послуги не передбачено також і в Постанові КМУ від 12.10.2000 № 1544 "Про портові збори" та у Наказі Міністерства транспорту України від 27.06.1996 № 214 "Про затвердження Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України", а пунктом 62 "Зборів і плати за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України" передбачено, що при наданні судновласникам інших послуг, не передбачених цими Зборами і платою, застосовуються вільні ціни – суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що посилання Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області на те, що оформлення приходу і виходу, перевірку суден є функціональними обов’язками капітану порту та ІДПН не доводять тієї обставини, що вказані послуги мають бути безоплатними.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача, оскільки жодної із визначенних чинним законодавством підстав для застосування до економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, та для прийняття Припису про усунення порушень державної дисципліни цін з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про ціни та ціноутворення", вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів, а згідно п.б ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади і виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)" від 25.12.1996 № 1548 (зі змінами та доповненнями станом на час перевірки), Мінтрансзв’язку встановлює за погодженням з Мінекономіки тарифи на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням зовнішньоторговельних та транзитних вантажів у морських і річкових портах (на причалах), та збори і плату за послуги, що надаються суднам закордонного плавання у морських портах (на причалах) України..

Суд першої інстанції правильно відзначив, що не передбачено державне регулювання плати за такі послуги і в Постанові КМУ від 12.10.2000 № 1544 "Про портові збори" та в Наказі Міністерства транспорту України від 27.06.1996 № 214 "Про затвердження Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України", п.62 якого чітко визначено, що при наданні судновласникам інших послуг, не передбачених цими Зборами і платою, застосовуються вільні ціни. .

З урахуванням наведених норм, судова колегія визнає правильними висновки суду першої інстанції про безпідставність посилання Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області на те, що оформлення приходу і виходу, перевірку суден є функціональними обов’язками капітану порту.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з положеннями Кодексу торговельного мореплавства , яким у ст.11 визначено, що тарифи на морські перевезення пасажирів і багажу в прибережному плаванні, а також правила застосування цих тарифів затверджуються у порядку, встановленому чинним Законодавством України, до складу такого законодавства входять постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 №1544, якою затверджене Положення про портові збори, а також Наказ Мінтрансу України від 27.06.1996 №214, яким затверджено збори і плата за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України (зареєстрований Мінюстом 24.07.1996 за №374/1399), є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, підлягає застосуванню у межах спірних відносин, визначених в частині 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

і Положенню про капітана морського торговельного порту України, затвердженого наказом Мінтрансу №573 від 18.10.2000, якими чітко визначено повноваження та функції, права та обов’язки капітан морського торговельного (морського рибного) порту, а також зі ст.11 .

Судом встановлено, що наказом начальника Бердянського порту від 08.12.2009 за № 1735 "Про зміну тарифів на послуги, надані Інспекцією Державного портового нагляду", який і наразі є чинним та не скасованим, визначено підстави та порядок стягнення портом плати за послуги з оформлення приходу і виходу, перевірки суден .

Як вбачається з матеріалів справи та спірного рішення підставою для застосування санкцій стало стягнення позивачем з судновласників плату за послуги з оформлення приходу суден у порт та виходу суден із порту, перевірки суден, за період з 01.05.2010 по 26.03.2011 у сумі 872315,54 грн. в порушення п. 8 ст. 88 Кодексу торговельного мореплавства України.

Узагальнюючи вищевикладене, судова колегія доходить висновку, що плата за послуги з оформлення приходу суден у порт та виходу суден з порту є послугою, яка надається за вільними цінами, і будь-яких доводів, що ці ціни не є вільними відповідач спірним рішенням або актом перевірки не навів.

Доводи відповідача про наявність у ДП "Бердянський морський торговельний порт" статус природної монополії спростовуються змістом розпорядження Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.04.1998 № 20, в якому чітко зазначено, що позивач має вказаний статус лише на визначеному ринку спеціалізованих послуг, і до зазначеного переліку не входять послуги з оформлення приходу, відходу та перевірки суден, що в свою чергу свідчить про право ДП "Бердянський морський торговельний порт" встановлювати тарифи на послуги з оформлення приходу, відходу та перевірки суден

Інші доводи апеляційної скарги відповідача також не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відпвідача - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області – залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов

Згідно з оригіналом.

Помічник судді Т.Л. Близнюк