Справа № 369/7466/14-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/7466/14-а
Провадження № 2-а/369/417/14
ПОСТАНОВА

іменем України

19.09.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневої
міської ради про визнання недійсним
розпорядження та зобов'язання вчинити
певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області в порядку
адміністративного судочинства з
позовом до Вишневої міської ради про
визнання недійсним розпорядження та
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що він проживає у гуртожитку в кімнаті
АДРЕСА_1 з 1980 року.

Спочатку у позивача була тимчасова
прописка (до 08.07.2000 року). 25.07.2000 року
позивачем отримано постійну прописку.

На підставі спільного рішення Вишневої
міської ради та адміністрації КП
«Готельно-гуртожитковий комплекс» №
64/15 від 22.11.2013 р. позивач отримав ордер №
94 від 05.12.2013 р. на жилу площу гуртожитку
- кімнату АДРЕСА_1

05.03.2014 р. між позивачем та КП
«Готельно-гуртожитковий комплекс» був
укладений договір найму щодо
проживання у кімнаті № 224 площею 18,0
кв.м. по АДРЕСА_1.

Таким чином, на думку позивача, він
проживає в кімнаті гуртожитку з 1980 року
(тобто більше 5 років) на законних
підставах, не має іншого житла у місті
Вишневому Києво-Святошинського району
Київської області і тому, згідно
діючого законодавства України, має
право на приватизацію цієї кімнати, а
саме відповідно до ч. 2 ст. Закону
України «Про забезпечення реалізації
житлових прав мешканців гуртожитку»
від 04.09.2008 року.

13.03.2014 року позивач звернувся з
відповідною заявою до органу
приватизації виконавчого комітету
Вишневої міської ради з проханням дати
дозвіл на приватизацію кімнати у
гуртожитку по АДРЕСА_1. До заяви
позивачем був доданий повний пакет
необхідних документів.

17.03.2014 року органом приватизації
житлового фонд виконавчого комітету
Вишневої міської ради було прийнято
розпорядження № 5, яким позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на житлове приміщення
в гуртожитку у зв'язку з наявністю
власного житла, зареєстрованого на
праві приватної власності за адресою:
с. Бакаївка, Ічнянського району
Чернігівської області.

Позивач вважав що дана відмова є
незаконною та такою що порушує його
права громадянина України.

Так позивач, посилався на закон від
04.09.2008 року «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків», який набрав силу з 01.01.2009
року.

На момент вступу цього Закону в дію
(01.01.2009 року), позивач ОСОБА_1, вже набув
можливість реалізації свого права на
приватизацію кімнати в гуртожитку, де
він постійно проживає та
зареєстрований АДРЕСА_1.

Згідно ст. 10 Закону України «про
приватизацію державного жилого фонду»
від 19.06.1992 органи приватизації, органи
місцевого самоврядування не мають
права відмовити мешканцям квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках у приватизації займаного
ним житла, крім випадків, передбачених
законом.

Тому позивач вважав що має законне
право на приватизацію житлової
кімнати.

Позивач просив визнати недійсним
розпорядження № 5 від 17.03.2014 року органу
приватизації житлового фонду Вишневої
міської ради, яким, ОСОБА_1, відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності
на житлове приміщення - житлову кімнату
площею 18,0 кв.м. в гуртожитку по АДРЕСА_1.
Зобов'язати орган приватизації
житлового фонду Вишневої міської ради
реалізувати законне право позивача на
приватизацію житла - кімнати АДРЕСА_1 та
видати йому свідоцтво про право
власності на житло - кімнату АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задоволити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін по
справі, перевіривши матеріали справи
та зібрані в ній докази, приходить до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення виходячи
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, на
підставі спільного рішення Вишневої
міської ради та адміністрації КП
«Готельно-гуртожитковий комплекс» №
64/15 від 22.11.2013 р. ОСОБА_1 було видано
ордер № 94 від 05.12.2013 р. на жилу площу
гуртожитку - кімнату АДРЕСА_1

Згідно довідки Форми 3 від 05.03.2014 року №
134 виданої КП «ГГК» ОСОБА_1 проживає в
кімнаті гуртожитку за АДРЕСА_1 з 1980
року.

13.03.2014 року позивач звернувся з заявою
до органу приватизації виконавчого
комітету Вишневої міської ради з
проханням дати дозвіл на приватизацію
кімнати у гуртожитку по АДРЕСА_1.

17.03.2014 року органом приватизації
житлового фонд виконавчого комітету
Вишневої міської ради було прийнято
розпорядження № 5, яким позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на житлове приміщення
в гуртожитку у зв'язку з наявністю
власного житла, зареєстрованого на
праві приватної власності за адресою:
с. Бакаївка, Ічнянського району
Чернігівської області.

На підставі рішення Бакаївської
сільської ради Ічнянського району
Чернігівської області від 17.02.2010 року,
ОСОБА_1 було видано 22.05.2010 року
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а саме на житловий
будинок, загальною площею 68,5 кв.м.,
житловою площею 28,0 кв.м. що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2.

Статтею 58 Конституції України, Закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» в редакції
чинній на момент звернення позивача до
Органу приватизації житлового фонд
виконавчого комітету Вишневої міської
ради (в редакції згідно із змінами
внесеними згідно із Законом від 16.10.2012
р.) сфера дії цього Закону поширюється
на громадян, які не мають власного
житла, більше п'яти років на
законних підставах зареєстровані за
місцем проживання у гуртожитках та
фактично проживають у них.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» спори, що виникають при
приватизації квартир (будинків) та
житлових приміщень у гуртожитках
державного житлового фонду,
вирішуються судом.

Тобто, за загальновизнаним принципом
права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності
і припиняється з втратою ним
чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку що позивач
звертаючись 13.03.2014 року до Органу
приватизації житлового фонд
виконавчого комітету Вишневої міської
ради із заявою про видачу свідоцтва про
право власності на кімнату в
гуртожитку за вищезгаданою адресою,
вже мав інше житлове приміщення що
належало йому на праві власності, а
отже відповідно до Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», відповідачем
було правомірно відмовлено у його
вимогах, оскільки своє право на
приватизацію житлового приміщення в
гуртожитку, позивач почав
реалізовувати вже маючи інше житлове
приміщення що належало йому на праві
власності.

Посилання ж позивача, на те що його
право на приватизацію житлового
приміщення виникло з моменту набрання
законної сили Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», і те що іншу
житлову площу він набув вже після
набрання законної сили даного Закону,
не може бути прийнято судом як належний
та допустимий доказ, яким він
підтверджував свої вимоги, оскільки за
загальновизнаним принципом права, до
цивільно-правових відносин які
виникають між сторонами,
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, суд дійшов висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позову.

Керуючись ст. 58 Конституції України,
Законом України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків», ст. ст. 71, 128, 159-163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Вишневої міської
ради про визнання недійсним
розпорядження та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
протягом 10 днів з моменту оголошення

Суддя:
Дубас
Т.В.