Справа № 872/14574/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 804/7162/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
липня 2013 року по справі № 804/7162/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
Енергопростір» до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
Енергопростір» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, в якому, з
урахуванням доповнень (том 3 а. с. 141-142),
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 25.06.2013 р. №
, прийняте Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Дніпропетровська, яким збільшено суму
грошового зобов'язання TOB «БК
Енергопростір» по податку на додану
вартість на 218 822,05 грн., з яких 176 276,20 грн.
- основний платіж, 42 545,85 грн. - штрафні
(фінансові) санкції, - в повному обсязі;
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
25.06.2013 р. №, прийняте Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Дніпропетровська, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
TOB «БК Енергопростір» по податку на
прибуток на 257 499 грн., - частково в сумі
245 343 грн., з яких 201 791 грн. - сума податку,
43 552 грн. - штрафні санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки відповідача, зроблені в акті
перевірки щодо порушення позивачем
вимог податкового законодавства, є
необґрунтованими та безпідставними.
Посилання відповідача на той факт, що
товарно-транспортні накладні, які
слугують документальним
підтвердженням перевезення вантажів
ТОВ «Автобудпартнер» та ТОВ «Вітек
Інтернешнл Транспорт», не були надані
позивачем під час перевірки, не
відповідають дійсності, оскільки
вказані документи були надані
позивачем до податкового органу. Щодо
господарських відносин позивача з ПП
«Восток» у позові зазначено, що акт
позапланової виїзної перевірки ПП
«Восток» від 06.09.2012 № 1301/221/30228888,
складений ДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська не може бути
достатньою підставою для висновку щодо
нікчемності правочину, укладеного між
позивачем та ПП «Восток». Крім того,
надані позивачем до перевірки
документи первинного бухгалтерського
обліку підтверджують реальність
правочину між позивачем та ПП «Восток»,
внаслідок чого у відповідача відсутні
підстави для визнання правочину
нікчемним.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
липня 2013 року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська від 21.02.2013
року № та від 25.06.2013 року № .
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
від 21.02.2013 року № та від 25.06.2013
року № в частині основного
платежу - 201 791 грн. та штрафних санкцій -
43 553 грн.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду,
оскільки вважає, що вона винесена з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
зводяться до того, що під час
проведення перевірки позивачем не було
надано товарно-транспортні накладні,
які являються необхідними документами
для підтвердження витрат з
перевезення, а відсутність ТТН є
підставою для зменшення витрат та
податкового кредиту з ПДВ. Також у
апеляційній скарзі зазначено, що актом
позапланової виїзної перевірки ПП
«Восток» від 06.09.2012 № 1301/221/30228888,
складеним ДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська правочини, укладені
ПП «Восток», зокрема і з TOB «БК
Енергопростір» є нікчемними, що
свідчить про обґрунтованість
результатів акту перевірки та
правомірність податкових
повідомлень-рішень, прийнятих на
підставі зазначеного акту перевірки.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1
ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.8 ПК України,
наказу Державної податкової інспекції
у Ленінському районі м.
Дніпропетровська від 26.12.2012 р. № 918 «Про
проведення документальної планової
виїзної перевірки TOB «БК
Енергопростір», з питань дотримання
вимог податкового законодавства,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2009
р. по 30.09.2012 р.», відповідно до
затвердженого плану перевірки, було
проведено перевірку ТОВ «БК
Енергопростір».

Перевіркою встановлено порушення
вимог п.5.1 та п.п. 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств»; п. 14.1.257 п. 14.1 ст.14, п.п. 135.5.15
п.135.5 ст. 135, п. 137.10 ст.137.п.п. 139.1.3 п.139,1 ст.
139 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток у
загальній сумі 211 516 грн. та порушення
вимог п. 138.2 ст. 138, п.п з) п. 184.1 п. 184.5 ст. 184,
п. 198.1 ст. 198, п. 201.8 ст. 201 ПК України; п. 2.2,
2.3, 2.4 Інструкції про порядок
виготовлення, зберігання застосування
єдиної первинної транспортної
документації для перевезення
автомобільним транспортом та обліку
транспортної роботи, затвердженої
наказом Міністерства статистики
України та Міністерства транспорту
України від 07.08.1996 №228/253 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України від 28.08.1996 р. за №483/1508, ч.1,5 ст. 203,
п. 1,2 ст. 215, ст. 228 Цивільного кодексу
України ТОВ «БК Енергопростір» -
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 516 447,21 грн.

За результатами перевірки складено акт
від 30.01.2013 р. № 265/22-2/35323619 «Про
результати планової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «БК Енергопростір» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів, а також
дотримання валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2009 р. по
30.09.2012 р.»

На підставі вказаного акту 21.02.2013 р.
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення податкового зобов'язання
позивача по сплаті податку на додану
вартість на 644 036,05 грн. (516 447,20 грн. -
основний платіж, 127 588,85 грн. - штрафні
(фінансові) санкції); податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2013 р. №
про збільшення грошового
зобов'язання позивача по податку на
прибуток на 257 500 грн. (211 516 грн. -
основний платіж, 45 984 грн. - штрафні
(фінансові) санкції).

В порядку адміністративного
оскарження позивач звернувся до
Державної податкової служби у
Дніпропетровської області зі скаргою
на вказані податкові
повідомлення-рішення.

Рішенням Державної податкової служби у
Дніпропетровської області від 30.04.2013
№1936/10/10-25 «Про результати розгляду
первинної скарги» скарга позивача
задоволена частково, скасовано
податкове повідомлення-рішення №
в частині 1 грн. застосованих штрафних
(фінансових) санкцій з податку на
прибуток, податкове
повідомлення-рішення № - в
частині 425 214 грн. донарахованої суми
податку на додану вартість (340 171 грн. -
основний платіж, 85 043 грн. - штрафні
(фінансові) санкції), в іншій частині
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін.

25 червня 2013 року відповідач прийняв
податкові повідомлення-рішення: №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання позивача по ПДВ на 218 822,05
грн., з яких 176 276,20 грн. - основний платіж,
42 545,85 грн. - штрафні (фінансові) санкції
та № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача по
податку на прибуток на 257 499 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків
податкового органу.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК
України).

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Стосовно права на віднесення сум
податку до податкового кредиту таке
право відповідно до п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України виникає,
зокрема, у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи і не
заперечується сторонами, позивачем
укладено договір від 06.02.2012 № ТУ-06;
договір від 28.05.2012 № ТУ-16; договір від
28.05.2012 № КП-24 з TOB "Автобудпартнер", на
загальну суму 974 074 грн. (811 729 грн. - без
ПДВ, 162 345 грн. - ПДВ). Крім того, позивачем
укладено договір від 14.12.2011р. № 10/11 з TOB
"Вітек Інтернешнл Транспорт" на суму 46
800 грн. (39 000 грн. - без ПДВ, 7 800 грн. - ПДВ).

Фактичне виконання вказаних договорів
підтверджується: актами
здачі-прийняття робіт, видатковими
накладними, податковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
розрахунки між підприємствами
проведено у безготівковій формі
платіжними дорученнями.

Підставою для включення позивачем до
складу податкового кредиту сум ПДВ за
вищевказаними договорами з TOB
"Автобудпартнер" та TOB "Вітек Інтернешнл
Транспорт", є належним чином оформлені
податкові накладні.

Однак, відповідач зазначає, що
товарно-транспортні накладні, які є
обов'язковим документальним
підтвердженням перевезення вантажів,
для перевірки не пред'являлися.

Вказані твердження суперечать
матеріалам справи та не відповідають
дійсності.

Згідно з абз.2 п.44.7 ст.44 ПК України
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, визначені в акті
перевірки як відсутні.

Згідно з абз.2 п.44.6 ст.44 ПК України якщо
платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, акт
перевірки позивачем отримано 06.02.2013 та
12.02.2013 засобами кур'єрської доставки
подано заперечення до акту перевірки,
до якого позивач повторно надано
завірені копії ТТН підприємств TOB
"Автобудпартнер" та TOB "Вітек Інтернешнл
Транспорт", а також реєстр завірених
копій ТТН.

Однак при прийнятті відповідачем
рішення за результатами перевірки
надані позивачем ТТН взяті до уваги не
були всупереч вказаним нормам чинного
податкового законодавства.

Твердження відповідача щодо ненадання
позивачем під час перевірки необхідних
документів, зокрема ТТН,
спростовується також відсутністю акта,
який повинен бути складений
перевіряючими у відповідності до п.85.6.
ст.85 ПК України.

Вказані дані відповідачем не
спростовано, будь-яких документальних
доказів звернення до позивача з
вимогою про надання ТТН податковим
органом не наведено.

Таким чином, у відповідача відсутні
законні підстави для збільшення
податкового зобов'язання позивача по
господарським операціям за вказаними
договорами.

Стосовно завищення позивачем
податкового кредиту в сумі 6 091,67 грн.
внаслідок вчинення нікчемного
правочину з ПП «Восток» колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

В акті перевірки вказано, що підставою
для висновку щодо нікчемності
правочину, укладеного позивачем з ПП
"Восток", є акт позапланової виїзної
перевірки ПП "Восток" від 06.09.2012 р.
№1301/221/30228888, складений ДПІ у
Кіровському районі м.
Дніпропетровська.

Відповідно до цього акту, правочини,
укладені ПП "Восток" з контрагентами,
зокрема і з позивачем, мають ознаки
нікчемності відповідно до ч. 1, 4, 5 ст.203,
ч. 1, 2 ст.215, ст.228 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з
викладеним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем (замовник) та ПП «Восток»
(підрядник) укладений договір підряду
від 01.07.2011 № 17, відповідно до якого
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується виконати відповідно до
умов дійсного договору будівництво АЗК
в Павлоградському районі с. Богуслав на
території Богуславської сільської
ради. Замовник зобов'язується прийняти
цю роботу і оплатити її.

Фактичне виконання вказаного договору
підтверджується наступними
документами: податковими накладними,
актами приймання виконаних
будівельних робіт, розрахунок між
підприємствами проведений у
безготівковій формі платіжними
дорученнями від 11.07.2011 № 51, від 15.07.2011 №
57, від 21.07.2011 № 69, від 26.07.2011 № 73, від
29.07.2011 № 82, від 03.08.2011 № 91 на суму 215 000
грн.

Перелічені вище документи, містять всі
обов'язкові реквізити, що передбачені
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», в розумінні вказаного Закону
є первинними, та такими, що
підтверджують здійснення відповідної
господарської операції.

Податкові накладні, на підставі яких
позивачем суми податку на додану
вартість включені до складу
податкового кредиту, складені ПП
«Восток» у відповідності до вимог ст.
201 Податкового кодексу України.

На момент укладення та реалізації
вказаного вище договору контрагент
позивача - ПП «Восток» мало
зареєстровані у встановленому порядку
установчі документи та цивільну
дієздатність згідно з чинним
законодавством, було зареєстровано як
платник податку на додану вартість.

Наявними в матеріалах справи первинним
документами підтверджено реальність
здійснення господарських операцій між
позивачем та ПП «Восток».

Дії позивача та його контрагента,
вчинені на виконання вказаного вище
договору, направленні саме на
створення наслідків, які обумовлені
правовою природою договорів такого
виду.

Також укладений позивачем з ПП
«Восток» договір не містить умов та
ознак, які б свідчили про їх
суперечність інтересам держави та
суспільства або порушували публічний
порядок.

З огляду на викладене вбачається, що
укладений позивачем з ПП «Восток»
договір відповідає вимогам чинного
законодавства України, має своїм
наслідком зміну у майновому стані
учасників правочину, є економічно
виправданим, а факт виконання
господарських зобов'язань сторін
підтверджується первинними та
податковими документами.

Належні докази, які б свідчили про
порушення з боку контрагента позивача -
ПП «Восток», які б позбавляли позивача
права на віднесення відповідних сум до
податкового кредиту відповідачем не
подані, в матеріалах справи такі докази
відсутні.

Відповідач, зробивши в акті перевірки
висновок про нікчемність правочину, не
міг керуватися лише доводами,
сформованими на підставі акта
позапланової виїзної перевірки ПП
"Восток" від 06.09.2012 №1301/221/30228888,
складеного ДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська, його позиція про те,
що цей правочин суперечать інтересам
держави, не підкріплені належними
доказами, зокрема, рішеннями суду.

Виходячи з вищевикладеного,
вбачається, що позивачем виконані всі
законодавчо передбачені умови для
віднесення вартості цих товарів до
валових витрат, сум податку на додану
вартість - до складу податкового
кредиту у відповідних (податкових)
періодах.

Отже у відповідача відсутні правові
підстави для зменшення валових витрат
та податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Виходячи з наведених вище норм, колегія
суддів вважає позовні вимоги
обґрунтованими, оскаржувані податкові
повідомлення-рішення підлягають
визнанню протиправними та скасуванню.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом першої
інстанції з'ясовано усі обставини, які
мають значення для справи, ухвалено
законне та обґрунтоване рішення про
задоволення позову.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
03 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 13 жовтня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов