Справа № 826/10478/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
відповідачаСолом’янської районної в
м. Києві державної адміністраціїтретя
особа Комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Структурного підрозділу ВСП
«Залізничний»провизнання незаконним
та скасування розпорядження,
зобов'язання вчинити певні дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до відповідача Солом’янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, третя особа - Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Структурного підрозділу ВСП
«Залізничний», про визнання незаконним
та скасування розпорядження,
зобов'язання вчинити певні дії.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.07.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
судового розгляду.
В судовому засіданні 02.10.2014 р.
представник позивача заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд:
- поновити пропущений з поважних причин
строк звернення до суду;
- визнати розпорядження Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 25.04.2008 року № 706
незаконним та скасувати його;
- зобов'язати Солом'янську районну в м.
Києві державну адміністрацію поновити
ОСОБА_1 на квартирному обліку із
В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив,
що відповідачем Солом’янською
районною в м. Києві державною
адміністрацією було необґрунтовано та
протиправно прийняте розпорядження
від 25.04.2008 року № 706, яким ОСОБА_1 та його
дружину ОСОБА_3 було знято з
квартирного обліку, як не потребуючих
поліпшення житлових умов, на підставі
довідки по формі № 3 від 24.03.2008 року,
згідно якої житлова площа квартири (у
якій проживають позивач із дружиною) з
невідомих підстав була визначена у
розмірі 18,2 кв.м., проте як фактично,
житлова площа такої однокімнатної
квартири за адресою: АДРЕСА_2 (у якій
проживають позивач із дружиною),
становить 17,8 кв.м., що підтверджується
правовстановлюючими документами на
таку квартиру (ордер на жиле приміщення
№ Г254422 від 29.04.1975 р.), а також довідками
по формі № 3 від 30.03.1999 року та від 11.06.2002
Відповідачем, у свою чергу, до
матеріалів справи були подані письмові
заперечення проти позову, та в судовому
засіданні 02.10.2014 р. представник
відповідача проти задоволення
позовних вимог позивача також
заперечив повністю, зазначивши, що
згідно довідки по формі № 3 від 24.03.2008
року (виданої балансоутримувачем
будинку - КП «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Структурного підрозділу ВСП
«Залізничний»), житлова площа квартири
(у якій проживають позивач із його
дружиною) становить 18,2 кв.м., а не 17,8
кв.м., як зазначає позивач у позовній
заяві, відповідно до чого, дії
Солом’янської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо зняття з
квартирного обліку ОСОБА_1 та його
дружини ОСОБА_3, як не потребуючих
поліпшення житлових умов, є
обґрунтованим та правомірним, оскільки
інших доказів фактичної житлової площі
зазначеної квартири у відповідача не
Також представник відповідача
ОСОБА_1 було знищено в установленому
законом порядку, зважаючи на
закінчення п'ятирічного терміну
зберігання, зважаючи на що, є
неможливим визнати протиправним та
скасувати розпорядження Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 25.04.2008 року № 706, яким
ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_3 було
знято з квартирного обліку, як не
потребуючих поліпшення житлових умов,
на підставі довідки по формі № 3 від
Від третьої особи Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Структурного підрозділу ВСП
«Залізничний» письмових заперечень на
позовну заяву не надходило, проте як в
минулому судовому засіданні 18.09.2014 р.
представник третьої особи проти
задоволення позовних вимог заперечив,
з підстав їх необґрунтованості.
Однак, в судове засідання 02.10.2014 р. третя
особа Комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Структурного підрозділу ВСП
«Залізничний» - не прибула та не
скерувала свого представника, хоча
остання належним чином була
повідомлена про дату, час та місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи.
Зважаючи на неприбуття всіх осіб, що
беруть участь у справі та були
повідомлені про слухання справи
належним чином, в судове засідання
02.10.2014 року, суд, на підставі вимог ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, ухвалив
розглядати дану адміністративну
Про перехід до розгляду зазначеної
справи в порядку письмового
провадження третю особу Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Структурного підрозділу ВСП
«Залізничний» було належним чином
повідомлено листом від 02.10.2014 р., докази
чого містяться в матеріалах справи.
Станом на 14.10.2014 р. інших документів з
приводу даного спору по справі №
участь у справі) до канцелярії суду не
Отже, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Як вбачається з наявних матеріалів
справи, та не було допустимими доказами
по справі заперечено відповідачем та
третьою особою, 29 квітня 1975 року ОСОБА_3,
відповідно до ордеру на жиле
приміщення № Г254422 від 29.04.1975 р., на сім'ю,
що складалася із двох осіб, було надано
для користування одну кімнату площею
17,8 кв.м. в окремій квартирі АДРЕСА_2.
Дана обставина підтверджується
ордером № Г254422 від 29.04.1975 р., копія якого
наявна в матеріалах справи.
Позивач ОСОБА_1, одружившись із ОСОБА_3,
з 27 січня 1994 року зареєструвався у
вищевказаній квартирі.
Таким чином, позивач із дружиною
проживають у квартирі за адресою:
АДРЕСА_2, житлова площа якої, відповідно
до правовстановлюючих документів
Відповідно, на одну особу припадає 8,9
кв.м. житлової площі, що, на переконання
позивача, є меншим від встановленої
законодавством норми.
Так, згідно зі ст. 47 Житлового кодексу
Української РСР, норма жилої площі в
Українській РСР встановлюється в
розмірі 13,65 кв.м. на одну особу.
Проте, відповідно до п. 3 Постанови
виконавчого комітету Київської
міської ради народних депутатів і
президії Київської міськради
профспілок від 30 квітня 1991 року № 234,
жилі приміщення у м. Києві надаються
громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі,
але не більше однієї кімнати на одну
особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі.
Однак, як зазначає позивач у позовні
заяві, через 14 років перебування у
черзі на забезпечення житловою площею,
Розпорядженням Солом'янської
райдержадміністрації від 25.04.2008 року №
706 родину позивача (його та його
дружину) було незаконно та
безпідставно знято з квартирного
обліку, як забезпечених жилою площею
Підставами прийняття такого
Розпорядження відповідачем було те, що
відповідно до довідки по формі № 3 від
24.03.2008 року, житлова площа квартири була
визначена у розмірі 18,20 кв.м., зважаючи
на що, як вважає відповідач, виходячи з
цієї площі, на кожного члена родини
припадає по 9,1 кв.м (що не нижче, за
рівень, встановлений Постановою
виконавчого комітету Київської
міської ради народних депутатів і
президії Київської міськради
профспілок від 30 квітня 1991 року № 234), а
отже відсутні підстави вважати
позивача потребуючим поліпшення
Проте, вважаючи необґрунтованим та
протиправним зазначене Розпорядження
Солом’янської районної в м. Києві
державної адміністрації від 25.04.2008 року
№ 706, яким ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_3
було знято з квартирного обліку, як не
потребуючих поліпшення житлових умов,
на підставі довідки по формі № 3 від
24.03.2008 року, позивач звернувся за
захистом своїх порушених прав у
судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.
Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог позивача,
зважаючи на наступне.
Відповідно до положень ст. 38 Житлового
кодексу України, порядок обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, встановлюється
Підстави для визнання громадян
потребуючими поліпшення житлових умов
визначені законодавчо в ст. 34 Житлового
кодексу України, а також в спеціальних
підзаконних актах чинних на час
виникнення спірних правовідносин,
зокрема в Правилах обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджених
Постановою ради міністрів Української
РСР і Української республіканської
Ради професійних спілок № 470 від 11.12.1984
Так, відповідно до ст. 34 Житлового
кодексу України, потребуючими
поліпшення житлових умов визнаються,
зокрема, громадяни забезпечені жилою
площею нижче за рівень, що визначається
в порядку, встановлюваному Радою
Міністрів Української РСР і
Українською республіканською радою
Як було зазначено вище, відповідно до п.
3 Постанови виконавчого комітету
Київської міської ради народних
депутатів і президії Київської
міськради профспілок від 30 квітня 1991
року № 234, жилі приміщення у м. Києві
надаються громадянам у межах 13,65 кв.м.
жилої площі, але не більше однієї
кімнати на одну особу і не менш, як 9
Також, як було зазначено в обставинах
справи та вказане підтверджується
наявними у справі доказами, житлова
площа однокімнатної квартири за
адресою: АДРЕСА_2, у якій проживають
позивач із його дружиною, становить
саме 17,8 кв.м., що підтверджується
правовстановлюючими документами на
таку квартиру - ордером на жиле
приміщення № Г254422 від 29.04.1975 р., а також
довідками по формі № 3 від 30.03.1999 року та
від 11.06.2002 року.
Тобто, у зв'язку з тим, що житлова площа,
якою забезпечений позивач, є нижчою за
рівень, встановлений вищевказаними
правовими нормами, позивач є таким, що
потребує поліпшення житлових умов.
Зважаючи на вказані обставини та з
метою поліпшення житлових умов, 05
березня 1994 року позивач став на
квартирний облік та чекав своєї черги.
Однак, як було зазначено вище та
вказане підтверджується матеріалами
справи, через 14 років перебування у
черзі на забезпечення житловою площею,
Розпорядженням Солом'янської
райдержадміністрації від 25.04.2008 року №
706 родину позивача (його та його
дружину) було знято з квартирного
обліку, як забезпечених жилою площею
згідно норми, на підставі довідки по
формі № 3 від 24.03.2008 року (виданої
балансоутримувачем будинку - КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Структурного підрозділу ВСП
«Залізничний»), в якій житлова площа
квартири була визначена у розмірі 18,20
Зазначені дії (розпорядження)
відповідача щодо зняття з квартирного
обліку сім'ї позивача, яка потребує
поліпшення житлових умов відповідно до
закону, суд вважає протиправними, з
Згідно зі ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до п. 13 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11
грудня 1984 р. № 470 (надалі - Правила), на
квартирний облік беруться громадяни,
які потребують поліпшення житлових
Потребуючими поліпшення житлових умов
визнаються, зокрема, громадяни
забезпечені жилою площею нижче за
рівень, що визначається виконавчими
комітетами обласних, Київської і
Севастопольської міських Рад народних
депутатів разом з радами профспілок.
Відповідно до п. 19 Правил, попередній
розгляд заяв про взяття на квартирний
облік у виконавчому комітеті місцевої
Ради народних депутатів провадиться
громадською комісією з житлових питань
при виконавчому комітеті, а на
підприємстві, в установі, організації -
комісією по житлово-побутовій роботі
профспілкового комітету. Вказані
комісії перевіряють житлові умови
громадян і про результати перевірки
Так, відповідно до наявних матеріалів
справи, Комісією було перевірено
житлові умови позивача, за
результатами якого прийнято рішення
про взяття ОСОБА_1 з 05 березня 1994 року на
облік, як потребуючого поліпшення
Відповідно до п. 25 Правил, виконавчі
комітети місцевих Рад народних
депутатів щороку в період з 1 жовтня по
31 грудня проводять перереєстрацію
громадян, які перебувають на
квартирному обліку, в ході якої
перевіряються їх облікові дані.
На підставі зазначеної норми,
відповідач протягом 14 років щороку
здійснював перевірку облікових даних
позивача, та щороку здійснював його
перереєстрацію, оскільки жодних змін у
облікових даних позивача, зокрема змін
його житлових умов, не було.
Зазначеного також не було жодними
допустимими доказами по справі
спростовано відповідачем або третьою
Однак, у 2008 році, попри те, що житлові
умови позивача з 05.03.1994 року по
сьогоднішній день не змінилися,
відповідач прийняв оскаржуване
розпорядження про зняття позивача з
квартирного обліку, як такого, що
потребує поліпшення житлових умов.
Зважаючи на наявні у справі докази,
вказане розпорядження відповідача
суперечить п. 26 Правил, відповідно до
якого громадяни перебувають на
квартирному обліку до одержання жилого
приміщення, за винятком випадків
передбачений цим пунктом, а саме: 1)
поліпшення житлових умов, внаслідок
якого відпали підстави для надання
іншого жилого приміщення; 2) виїзду на
постійне місце проживання до іншого
населеного пункту; 3) припинення
трудових відносин з підприємством,
установою, організацією особи, яка
перебуває на обліку за місцем роботи,
крім випадків, передбачених
законодавством Союзу РСР, Житловим
кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та
іншими актами законодавства
Української РСР; 4) засудження до
позбавлення волі на строк понад шість
місяців, заслання або вислання; 5)
подання відомостей, що не відповідають
дійсності, які стали підставою для
взяття на облік, або неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про взяття на облік.
Як підтверджується наявними
матеріалами справи, висновок про
необхідність поліпшення житлових умов
позивача був зроблений відповідачем на
підставі відомостей, які містилися в
довідці з місця проживання, про склад
сім'ї та місце реєстрації (Форма №3),
виданій експлуатуючою організацією.
Так згідно даних довідок по формі № 3
від 30.03.1999 року та від 11.06.2002 року
(виданих балансоутримувачем будинку),
позивач ОСОБА_1 разом із його дружиною
ОСОБА_3 проживають та прописані за
адресою: АДРЕСА_2, та займають площу
однокімнатної квартири, що має житлову
Зазначена житлова площа вказаної
однокімнатної квартири у розмірі 17,8
кв.м. підтверджується також ордером на
жиле приміщення № Г254422 від 29.04.1975 р.
Зважаючи на таке, суду є незрозумілим,
на якій підставі третьою особою по
справі було видано довідку за формою №
3 від 24.03.2008 р., в якій вказано, що житлова
площа займаного позивачем приміщення є
більшою (18,2 кв.м.), ніж вказано в ордері
на таке жиле приміщення № Г254422 від
29.04.1975 р. (17,8 кв.м.), оскільки жодних
фактичних обмірів займаного
приміщення не проводилось.
Відповідно до п. 18 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11
грудня 1984 р. № 470, до заяви про взяття на
квартирний облік додається, зокрема,
довідка з місця проживання, про склад
сім'ї та прописку (додаток № 2), видана
організацією, яка здійснює
експлуатацію жилого будинку.
З наведеного випливає, що довідка за
формою № 3, видана обслуговуючою
організацією (в даному випадку,
структурним підрозділом ВСП
«Залізничний» КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду») для цілей
квартирного обліку являється
документом, що підтверджує склад сім'ї
заявника та реєстрацію місця
Жодного іншого змістового
навантаження, зокрема, що стосується
площі займаного приміщення, така
Єдиним документом, що підтверджує
площу наданого житлового приміщення є
ордер № Г254422 від 29.04.1975 р., за яким
дружина позивача вселилася у вказану
Крім того, неправомірним на думку суду
є те, що відповідач зняв позивача з
обліку, застосувавши показник нижньої
межі забезпеченості жилою площею,
встановлений п. 3 Постанови виконавчого
комітету Київської міської ради
народних депутатів і президії
Київської міськради профспілок від 30
квітня 1991 року № 234 «Про внесення змін
та доповнень до постанови виконкому
міськради і президії міськради
профспілок від 15.07.1985 року № 582 «Про
порядок застосування у м. Києві Правил
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
житлових приміщень в Українській РСР»,
у розмірі 9 кв.м., проте як норма
житлової площі складає 13,65 кв.м, і за
вказаною постановою житлові
приміщення надаються громадянам у
межах цієї норми, але не менше 9,0 кв.м.
В судових засіданнях, ні представник
відповідача, ні представник третьої
особи також не змогли обґрунтовано
пояснити суду, яким саме чином могла
змінитися житлова площа квартири, в
якій проживають позивач із його
дружиною на підставі ордеру № Г254422 від
29.04.1975 р., та яка була вказана у довідці
по формі № 3 від 24.03.2008 р. вищою за її
фактичну житлову площу: 18,2 кв.м. замість
Крім того, відповідачу було відомо про
фактичний розмір житлової площі такої
квартири (17,8 кв.м.), при постановці
ОСОБА_1 05.03.1994 р на квартирний облік, як
особи, що потребує покращення житлових
умов, проте як сама по собі житлова
площа квартири змінитися не могла, та
жодних фактичних обмірів такого
приміщення відповідачем не
Таким чином, враховуючи наявні
матеріали справи та норми наведеного
законодавства, суд приходить до
висновку, що відповідачем
Солом’янською районною в м. Києві
державною адміністрацією було
необґрунтовано та протиправно
прийняте розпорядження від 25.04.2008 року
№ 706, яким ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_3
було знято з квартирного обліку, як не
потребуючих поліпшення житлових умов,
на підставі довідки по формі № 3 від
24.03.2008 року, згідно якої житлова площа
квартири (у якій проживають позивач із
дружиною) з невідомих підстав була
визначена у розмірі 18,2 кв.м., проте як
фактично, житлова площа такої
однокімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_2 (у якій проживають позивач із
дружиною), становить 17,8 кв.м., що
підтверджується правовстановлюючими
документами на таку квартиру (ордер на
жиле приміщення № Г254422 від 29.04.1975 р.), а
також довідками по формі № 3 від 30.03.1999
року та від 11.06.2002 року.
З даного приводу, судом взято до уваги
посилання відповідача на те, що особову
установленому законом порядку,
зважаючи на закінчення п'ятирічного
терміну зберігання, зважаючи на що, є
неможливим скасувати фактично не
існуюче на даний час розпорядження
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації від 25.04.2008 року
№ 706, яким ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_3
було знято з квартирного обліку, як не
потребуючих поліпшення житлових умов,
на підставі довідки по формі № 3 від
24.03.2008 року, проте як у суду є всі
достатні підстави для визнання
протиправним саме прийняття такого
оскаржуваного розпорядження
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації від 25.04.2008 року
№ 706, оскільки на час його прийняття,
підстави для зазначеного, що визначені
законодавством України, були відсутні,
та позивач має законне право на
поліпшення житлових умов, а відповідно
має бути поновлений на квартирному
обліку із збереженням черги.
Крім того, відповідно до наявних у
справі доказів, позивач є ліквідатором
аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої
категорії, та згідно до п. 10 ч. 1 ст. 20
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», має право на позачергове
забезпечення жилою площею.
Також, суд вважає за необхідне
задовольнити вимогу позивача щодо
поновлення пропущеного ним з поважних
причин процесуального строку
звернення до суду із даною позовною
Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Так відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду допустимих
доказів на підтвердження
правомірності прийняття ним
розпорядження від 25.04.2008 року № 706, яким
ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_3 було
знято з квартирного обліку, як не
потребуючих поліпшення житлових умов,
на підставі довідки по формі № 3 від
24.03.2008 року, згідно якої житлова площа
квартири (у якій проживають позивач із
дружиною) з невідомих підстав була
визначена у розмірі 18,2 кв.м., проте як
фактично, житлова площа такої
однокімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_2 (у якій проживають позивач із
дружиною), становить 17,8 кв.м., що
підтверджується правовстановлюючими
документами на таку квартиру (ордер на
жиле приміщення № Г254422 від 29.04.1975 р.), а
також довідками по формі № 3 від 30.03.1999
року та від 11.06.2002 року.
Натомість позивач та представник
позивача надали суду обґрунтовані
пояснення та допустимі докази на їх
підтвердження, щодо заявлених позовних
Зважаючи на звільнення позивача від
сплати судового збору на підставі п. 10
ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір», суд не вирішував питання, в
порядку ст. 94 КАС України, щодо
розподілу між сторонами судових
Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправним
розпорядження Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації від
25.04.2008 року № 706.
3. Зобов'язати Солом'янську районну
в м. Києві державну адміністрацію
поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку
із збереженням черги.
4. В іншій частині позовних вимог
Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 14.10.2014 р.