Справа № 628/2812/14-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.Справа № 628/2812/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Куп'янському районі
Харківській області на постанову
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 02.09.2014р. по
справі № 628/2812/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Куп'янському районі
Харківській області

про захист порушених прав, визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок і виплату підвищеної
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Куп'янському районі
Харківській області, в якому просила
визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати провести
перерахунок і виплату підвищеної
пенсії виходячи із п. «г» ст. 77 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» пенсії в
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком
та ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 22.02.2014
року.

Постановою Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 02.09.2014 р. позовні вимоги
задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в
Куп'янському районі Харківській
області, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення є необґрунтованим та
незаконним, прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 02.09.2014 р. та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивачка є членом сім'ї
громадян, які необґрунтовано зазнали
політичних репресій і згодом були
реабілітовані і отримує підвищення до
пенсії згідно постанови Кабінетом
Міністрів України «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян» № 654 від 16.07.2008 р. в сумі 43,52
грн. з 22.02.2014 р. по липень місяць 2014 р., що
підтверджується довідкою Управління
ПФУ в Куп'янському районі Харківської
області (а.с.7).

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку, отримує
пенсію на загальних підставах
відповідно до чинного Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування ".

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка має право
на підвищення до пенсії відповідно до
п. «г» ст. 77 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком та ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.77 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» призначені
пенсії підвищуються членам сімей
громадян, які необґрунтовано зазнали
політичних репресій і згодом були
реабілітовані, яких було примусово
переселено - на 25% мінімальної пенсії за
віком.

Зазначене підвищення виплачується в
розмірах, зазначених постановою
Кабінету Міністрів України №654 від
16.07.2008року, відповідно до якої
громадянам, які необґрунтовано зазнали
політичних репресій і згодом були
реабілітовані, до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться в
розмірі 54,4 грн., а членам їх сімей, яких
було примусово переселено - 43,52 грн.
Зазначена постанова Кабінету
Міністрів України чинна по теперішній
час і, на підставі якої, позивачці
виплачується підвищення до пенсії в
розмірі 43,52 грн.

Згідно з п. 6 Прикінцевих положень ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до прийняття ЗУ
«Про пенсійне забезпечення» до пенсій,
передбачених цим Законом
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
цим Законом.

Зазначені надбавки та підвищення
встановлюється в розмірах, що фактично
виплачувалися на день набрання
чинності цим Законом з наступною
індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населенню Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Однак всупереч вимогам наведених норм,
відповідач не здійснював виплати
позивачці даного підвищення у розмірі,
передбаченого ЗУ «Про пенсійне
забезпечення».

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і згідно з цією нормою
мінімальний розмір пенсії за віком
дорівнює прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та
врахування при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень, дають
Закони «Про прожитковий мінімум» від 15
липня 1999 року, «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» від 5 жовтня 2000 року.

У відповідності зі ст. 1 Закону «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум - це вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я,
набору продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості. Прожитковий мінімум
визначається нормативним методом у
розрахунку на місяць на одну особу, а
також окремо для тих, хто відноситься
до основних соціальних і демографічних
груп населення, зокрема, осіб, які
втратили працездатність.

Згідно зі ст. 2 того ж Закону
прожитковий мінімум застосовується,
зокрема, для встановлення розмірів
мінімальної пенсії за віком, який у
відповідності зі ст.28 Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 3 Закону «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум на одну особу, а також окремо
для тих, хто відноситься до основних
соціальних і демографічних груп
населення, щороку затверджується
Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на
відповідний рік та публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної
сфери розповсюдження.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» № 654 від 16.07.2008
р. є підзаконним актом нижчої юридичної
сили, ніж Закон України «Про пенсійне
забезпечення», а отже відповідно до ч.2
ст.19 Конституції органи державної
влади і органи місцевого
самоврядування, їх посадовці
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Відсутність бюджетного фінансування
не може бути підставою невиконання
відповідачем покладених на нього
обов'язків. В свою чергу реалізація
особою права на отримання соціальних
виплат не може бути поставлена у
залежність від наявності відповідних
бюджетних асигнувань.

У зв'язку з наведеним колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо пріоритетності законів
над підзаконними актами, у зв'язку з чим
у спірних правовідносинах
застосуванню підлягає ст.77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
не постанова КМ України №654 від 16.07.2008
року.

Зважаючи на вищевикладене, судом
першої інстанції правильно визначено
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
в розмірі 25% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст.77 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення».

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Куп'янському районі Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 02.09.2014р. по
справі № 628/2812/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.