Справа № 823/3087/14
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
справа № 823/3087/14

12 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю:

позивача - кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 195 ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2 за
договором,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 195 ОСОБА_1 до кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 195
ОСОБА_3 про визнання дій протиправними
та зобов'язання утриматися від
вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Кандидат у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 195
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до кандидата
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 195
ОСОБА_3, в якому просить:

- визнати дії кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 195 ОСОБА_3
протиправними та такими, що порушують
частину 13 статті 74 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»;

- зобов'язати кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 195 ОСОБА_3 припинити
дії з непрямого підкупу виборців.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 10 жовтня 2014 року на сайті
інтернет-видання «Провінція»
опублікована стаття, яка містить
інформацію про наявність в діях
відповідача ознак порушення виборчого
законодавства, зокрема, дії щодо
непрямого підкупу виборців. Як вказує
позивач, спостерігачами ГО «Опора»
зафіксовані оголошення на будинках за
адресою 30-річчя Перемоги, буд. 15, 17 із
запрошенням на безкоштовну екскурсію в
Полтавську область від кандидата в
народні депутати ОСОБА_3.

Оголошення, написані від руки,
наступного змісту: «Хто має бажання
безкоштовно поїхати на екскурсію в
Полтавську обл. (монастир) та Хрещатик у
вихідні дні (11 - 12 жовтня) звертатись в
ОСББ до ОСОБА_4. Екскурсії організовує
кандидат у народні депутати - ОСОБА_3».

За твердженням позивача спостерігачам
«ОПОРИ» вдалося дізнатися телефон
ОСОБА_4. Зокрема, вона розповіла про те,
що звозити людей на екскурсію було її
ініціативою. Жінка зібрала підписи у
мешканців будинків, які бажали
відпочити на екскурсії та звернулася у
приймальню до ОСОБА_3. Там їй виділили
автобус, проте не у Полтавську область,
а у Софіївку. Крім цього, по всьому
місту у Черкасах масово розклеїли
оголошення про безкоштовні екскурсії
від фонду ОСОБА_3 «Лицем до лиця».

На підставі наведеного позивач вважає,
що його позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки кандидат у
народні депутати України ОСОБА_3
здійснює непрямий підкуп виборців чим
грубо порушує положення Закону України
«Про вибори народних депутатів
України».

Представник відповідача подав
заперечення проти адміністративного
позову, в яких зазначив, що єдиними
доказами, що надані позивачем на
підтвердження доводів позовної заяви є
викопіювання з інтернет ресурсу
«ПРОВІНЦІЯ». При цьому, інтернет ресурс
«ПРОВІНЦІЯ» у свою чергу передрукував
інформацію, про яку зазначає у позовній
заяві позивач з інтернет ресурсу ГО
«ОПОРА». За твердженням представника
відповідача, доказів про вчинення
відповідачем протиправних дій щодо
непрямого підкупу виборців позивач не
надав. Відтак, на переконання
представника відповідача, з тексту
самого оголошення, розміщеного
невідомою для ОСОБА_3 особою, можливо,
працівником ОСББ ОСОБА_4, можливо
кимось іншим вбачається, що саме
зазначена особа може мати якесь
відношення до цього оголошення та
організації поїздок. Як вказує
представник відповідача, в тексті
оголошення зазначено, що саме ОСОБА_3
організовує цю поїздку, проте, кандидат
у народні депутати України ОСОБА_3, його
довірені чи інші особи не мають жодного
відношення до зазначеного оголошення
та будь-яких організацій поїздок 11-12
жовтня 2014 року. На думку представника
відповідача, оголошення «від руки»
може написати будь-хто, при цьому
пославшись на організацію такого
оголошення відповідачем. ОСОБА_3 не має
жодного відношення до діяльності
благодійного фонду «Лицем до лиця»
ніколи не був ні засновником ні
учасником ні керівником цього фонду.
Будь-яка фінансова підтримка, чи то
допомога, в т. ч. грошова, чи то
наповнення благодійного фонду «Лицем
до лиця» з боку відповідача відсутня.

На підставі наведеного представник
відповідача вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити.

В судовому засіданні позивач заявив
клопотання про відвід головуючого
судді та після видалення суду до
нарадчої кімнати для вирішення
вказаного клопотання, залишив залу
судових засідань.

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечив з підстав, викладених у
запереченнях на адміністративний
позов.

Вирішуючи питання про необхідність
участі позивача в судовому засіданні,
суд виходить з того, що згідно з пунктом
8 частини 1 статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позивач до
закінчення судового розгляду залишив
судове засідання без поважних причин і
не звернувся до суду із заявою про
судовий розгляд за його відсутності.

За змістом положень частини 6 статті 175
Кодексу адміністративного судочинства
України, яка регулює особливості
провадження у справах щодо оскарження
дій або бездіяльності кандидатів,
їхніх довірених осіб, офіційних
спостерігачів від суб'єктів виборчого
процесу, передбачено, що неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

З наведеного слідує висновок, що
самовільне залишення позивачем
судового засідання до закінчення
судового розгляду даної справи не
перешкоджає її розгляду по суті.
Позивачу телефонограмою направлено
виклик для участі в судовому засіданні
після виходу суду з нарадчої кімнати у
зв'язку з розглядом клопотання про
відвід судді. Однак останній повідомив,
що почуває себе не добре та зазначив
про небажання взяти участь в
продовженні слухання справи, тому суд
провів розгляд справи без участі
позивача.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши надані у справі
докази, надавши їм юридичну оцінку, суд
прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно постанов Центральної виборчої
комісії № 1120 від 24.09.2014р. та №1249 від
27.09.2014р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
зареєстрованими кандидатами у народні
депутати України на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року в одномандатному
виборчому окрузі № 195, утвореному в
межах Черкаської області.

При вирішенні спору суд враховує, що у
відповідності до положень частини 1
статті 68 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» № 4061-VI від
17 листопада 2011 року (далі - Закон № 4061-VI)
передвиборна агітація - це здійснення
будь-якої діяльності з метою
спонукання виборців голосувати за або
не голосувати за певного кандидата у
депутати або партію - суб'єкта
виборчого процесу. Передвиборна
агітація може здійснюватися в
будь-яких формах і будь-якими засобами,
що не суперечать Конституції України
та законам України.

Частиною 2 статті 68 Закону № 4061-VI
передбачено, що передвиборна агітація
може проводитися у таких формах: 1)
проведення зборів громадян, інших
зустрічей з виборцями; 2) проведення
мітингів, походів, демонстрацій,
пікетів; 3) проведення публічних
дебатів, дискусій, «круглих столів»,
прес-конференцій стосовно положень
передвиборних програм та політичної
діяльності партій - суб'єктів виборчого
процесу чи політичної діяльності
кандидатів у депутати; 4) оприлюднення в
друкованих та аудіовізуальних
(електронних) засобах масової
інформації політичної реклами,
виступів, інтерв'ю, нарисів,
відеофільмів, аудіо- та відеокліпів,
інших публікацій та повідомлень; 5)
розповсюдження виборчих листівок,
плакатів та інших друкованих
агітаційних матеріалів чи друкованих
видань, в яких розміщено матеріали
передвиборної агітації; 6) розміщення
друкованих агітаційних матеріалів чи
політичної реклами на носіях
зовнішньої реклами; 7) проведення
концертів, вистав, спортивних змагань,
демонстрації фільмів та телепередач чи
інших публічних заходів за підтримки
партії - суб'єкта виборчого процесу чи
кандидата у депутати, а також
оприлюднення інформації про таку
підтримку; 8) публічні заклики
голосувати за або не голосувати за
партію - суб'єкта виборчого процесу,
кандидата у депутати або публічні
оцінки діяльності цих партій чи
кандидатів у депутати; 9) встановлення
агітаційних наметів; 10) в інших формах,
що не суперечать Конституції України
та законам України.

В силу положень частини 14 статті 74
Закону № 4061-VI забороняється проводити
передвиборну агітацію, що
супроводжується наданням виборцям,
закладам, установам, організаціям
коштів або безоплатно чи на пільгових
умовах товарів (крім товарів, що
містять візуальні зображення назви,
символіки, прапора партії, за умови, що
вартість таких товарів не перевищує
три відсотки розміру мінімальної
заробітної плати), послуг, робіт, цінних
паперів, кредитів, лотерейних білетів,
інших матеріальних цінностей. Така
передвиборна агітація або надання
виборцям, закладам, установам,
організаціям коштів або безоплатно чи
на пільгових умовах товарів, послуг,
робіт, цінних паперів, кредитів,
лотерейних білетів, інших матеріальних
цінностей, що супроводжується
закликами або пропозиціями голосувати
за або не голосувати за певну партію чи
кандидата у депутати або згадуванням
назви партії чи імені кандидата, є
непрямим підкупом виборців.

Згідно частини 1 статті 61 Закону № 4061-VI
Центральна виборча комісія приймає
рішення про попередження партії,
кандидати у депутати від якої включені
до виборчого списку партії, або
окремому кандидату у депутати.

Пунктами 1, 2 частини 2 вищевказаної
статті визначено, що попередження
оголошується у разі: встановлення
судом при розгляді виборчого спору в
порядку, передбаченому законом, факту
підкупу виборців або членів виборчих
комісій кандидатом у депутати, партією,
яка висунула кандидатів у депутати,
представником партії, уповноваженою
особою партії чи посадовою особою
партії, довіреною особою кандидата у
депутати, а також іншою особою за
дорученням кандидата у депутати,
партії - суб'єкта виборчого процесу;
встановлення судом при розгляді
виборчого спору в порядку,
передбаченому законом, факту надання
під час виборчого процесу виборцям,
закладам, установам, організаціям або
членам виборчих комісій грошей чи
безоплатно або на пільгових умовах
товарів (крім товарів, що містять
візуальні зображення назви, символіки,
прапора партії, за умови, що вартість
таких товарів не перевищує три
відсотки розміру мінімальної
заробітної плати), робіт, послуг, цінних
паперів, кредитів, лотерейних білетів,
інших матеріальних цінностей
(непрямого підкупу) організацією,
засновником, власником або членом
керівного органу якої є кандидат у
депутати, партія, яка висунула
кандидатів у депутати, або посадова
особа цієї партії.

Аналіз наведених положень Закону №
4061-VI дає підстави для висновку, що для
встановлення факту непрямого підкупу
виборців необхідним є надання виборцям
чи іншим організаціям під час
виборчого процесу кандидатом, його
довіреною чи іншою особою,
організацією, засновником, власником
або членом керівного органу якої є
кандидат, коштів чи інших цінностей у
поєднанні із закликами голосувати за
цього кандидата чи згадування про
нього.

Досліджуючи в судовому засіданні чи
мали місце обставини непрямого підкупу
виборців кандидатом у народні депутати
України ОСОБА_3, які пов'язані з
проведенням екскурсій до Полтавської
області чи до Софіївки, суд зазначає, що
надані позивачем докази на
підтвердження доводів позовної заяви
не містять відомостей, які свідчать про
організацію та проведення таких
екскурсій відповідачем, його
довіреними чи іншими уповноваженими
особами.

Так, матеріали статті інтернет видання
«Провінція» під назвою «ОСОБА_3
безкоштовно возить охочих на екскурсії
в Полтавську область» не є
беззаперечним доказом здійснення
непрямого підкупу виборців
відповідачем, оскільки в ній викладена
думка окремого автора щодо певних
подій.

Разом з тим, в силу положень статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

З наведеного слідує висновок, що під
час вирішення спору судом повинні
враховуватись обставини, які фактично
мали місце. Для доведення участі
відповідача чи інших осіб за його
дорученням у заходах з непрямого
підкупу виборців у даній справі
небхідним є встановлення в які дні та
проміжки часу здійснювались екскурсії,
скільки осіб брали участь у поїздках,
їх організації та проведенні, прізвища,
імена та по батькові відповідальних
осіб, дані транспортних засобів, які
перевозили учасників екскурсій,
належність розміщених оголошень про
проведення екскурсій відповідачу чи
його уповноваженим представникам.

В судовому засіданні судом досліджено
фотознімки оголошень, на які
посилається позивач як на доказ своїх
позовних вимог, які розміщені на
інтернет ресурсі «Опора Черкаси». На
вказаних фотознімках зображено
оголошення наступного змісту: «Хто має
бажання безкоштовно поїхати на
екскурсію в Полтавську обл. (монастир)
та Хрещатик у вихідні дні (11 - 12 жовтня)
звертатись в ОСББ до ОСОБА_4». При цьому,
в тексті оголошення зазначено, що саме
відповідач організовує наведені
поїздки.

Суд переконаний, що наведене позивачем
оголошення не містить відомостей про
його належність відповідачу чи особі,
яка розмістила оголошення за
дорученням останнього, а відтак не
свідчить про вчинення відповідачем дій
спрямованих на вчинення непрямого
підкупу виборців.

На вимогу суду особи, які беруть участь
у даній справі не надали інших доказів,
які беззаперечно можуть свідчити, що
згадані екскурсії ініційовані,
профінансовані чи організовані
відповідачем.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що юридичну особу -
благодійний фонд «Лицем до лиця»
24.04.2008р. зареєстровано в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Засновником
та керівником зазначеного
благодійного фонду є ОСОБА_5. Основним
видом діяльності фонду є надання іншої
соціальної допомоги без забезпечення
проживання.

Отже, відповідач у справі не є
засновником, власником або членом
керівного органу благодійного фонду
«Лицем до лиця», а тому наявність тих чи
інших оголошень від імені зазначеного
фонду з посиланням на його
приналежність відповідачу є
безпідставним та не свідчить про
здійснення відповідачем непрямого
підкупу виборців.

Зважаючи на ту обставину, що в ході
судового розгляду справи не знайшли
свого підтведження обставини
неправомірності дій кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 195
ОСОБА_3 його довіреними чи іншими
особами за його дорученням, виходячи з
системного аналізу положень чинного в
Україні законодавства та матеріалів
справи, суд не знаходить підстав для
задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163, 175, 177
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 195 ОСОБА_1 до кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 195
ОСОБА_3 про визнання дій протиправними
та зобов'язання утриматися від
вчинення дій, відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог частини 3 статті 177
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд у дводенний строк з дня її
проголошення.

Суддя
В.І. Коваленко