Справа № 2а-1784/10/2570
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/15289/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області до
Чернігівського обласного військового
комісаріату про визнання
бездіяльності протиправною, за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 грудня 2010
року,-

у с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року Головне управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області (далі ГУПФ)
звернулось з позовом до Чернігівського
обласного військового комісаріату
(далі ОВК) про визнання протиправною
бездіяльності відповідача та
відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ГУПФ
зазначало, що ОВК, в порушення вимог
чинного законодавства, починаючи з
моменту набрання чинності наказом
Міністра оборони України від 11 червня
2008 року № 260, не видав довідку про
розмір грошового забезпечення, у
зв'язку з чим, відбулась переплата
пенсії у розмірі 3483,00 гривень.

Позивач, вважаючи бездіяльність ОВК
протиправною та такою, що завдала шкоди
державі в особі ГУПФ, просив про
задоволення позову.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 грудня 2010
року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
ними судові рішення скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що відповідач, на
підставі поданих позивачем списків
осіб, пенсії яких підлягають
перерахунку та на виконання постанови
Кабінету Міністрів України від 7
листопада 2007 року № 1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» (далі Постанова
КМУ № 1294) надав до ГУПФ довідку від 12
березня 2008 року про розмір грошового
забезпечення ОСОБА_4 для перерахунку
його пенсії з 1 січня 2008 року.

Згідно вказаної довідки, до складу
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії було включено
надбавку за особливі умови служби.

В свою чергу, відповідач, 4 червня 2009
року, на виконання наказу Міністра
оборони України від 11 червня 2008 року №
260 «Про затвердження Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення військовослужбовцям
Збройних Сил України та деяким іншим
особам», зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 14 липня 2008 року за №
638/15329 (далі Наказ № 260), видав нову
довідку без урахування у складі
грошового забезпечення для обчислення
пенсії надбавки за особливі умови
служби.

Вищевказаний наказ набрав чинності з 25
липня 2008 року, а тому ГУПФ вказує, що
саме з цієї дати відповідач був
зобов'язаний здійснити оформлення і
видачу іншої довідки про розмір
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії без урахування
надбавки за особливі умови служби,
однак зробив це лише 4 червня 2009 року, у
зв'язку з чим, на думку позивача,
відбулась переплата пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що у відповідача не було законних
підстав для оформлення та видачі
довідок про розмір грошового
забезпечення для перерахунку пенсії,
його дії узгоджуються з вимогами
чинного на той час законодавства, а
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

Так, у відповідності до частини 3 статті
63 Закону України від 9 квітня 1992 року
№ 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (далі Закон №
2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом
пенсії підлягають перерахунку у
зв'язку зі зміною розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону. У разі
якщо внаслідок перерахунку пенсій,
передбаченого цією частиною, розміри
пенсій звільненим зі служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, є
нижчими, зберігаються розміри раніше
призначених пенсій.

З набранням Постановою КМУ № 1294
чинності з 1 січня 2008 року підлягали
перерахунку пенсії, призначені
відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

На виконання вимог Закону № 2262-ХІІ
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено
Порядок проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (далі Порядок).

У відповідності до пунктів 1-3 цього
порядку перерахунок раніше
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (далі - Закон)
пенсій проводиться у разі прийняття
рішення Кабінетом Міністрів України
про зміну розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за Законом (далі -
особи), або у зв'язку із введенням для
них нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення (надбавок,
доплат, підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1
цього Порядку рішення Кабінету
Міністрів України Міноборони, МВС, МНС,
Мінтрансзв'язку, СБУ, Служба зовнішньої
розвідки, ДПА, Управління державної
охорони, Адміністрація
Держспецзв'язку, Адміністрація
Держприкордонслужби, Державний
департамент з питань виконання
покарань (далі - державні органи)
повідомляють у п'ятиденний строк
Пенсійному фонду України про підстави
перерахунку пенсій
військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у
п'ятиденний строк з моменту
надходження інформації від державних
органів своїм головним управлінням в
Автономній Республіці Крим, областях,
мм. Києві та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду України)
про підстави для проведення
перерахунку пенсій та про необхідність
підготовки списків осіб, пенсії яких
підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду
України складають у десятиденний строк
з моменту надходження зазначеної
інформації списки за формою згідно із
додатком 1 та подають їх органам, які
уповноважені рішеннями керівників
державних органів видавати довідки про
розмір грошового забезпечення для
перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені
органи готують для перерахунку пенсії
довідки про розмір грошового
забезпечення кожної особи, зазначеної
в списку, за формою згідно із додатком 2
(далі - довідка) та у місячний строк
подають їх головним управлінням
Пенсійного фонду України.

За приписами пункту 3.17 Положення про
організацію в Міністерстві оборони
України роботи з обчислення вислуги
років для призначення пенсій
військовослужбовцям і соціального
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та членів їх сімей,
затвердженого наказом Міністра
оборони України від 19 серпня 2008 року №
407, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 6 листопада 2008
року за № 1079/15770, списки осіб, складені
Головними управліннями Пенсійного
фонду України у десятиденний строк
подаються до обласних військових
комісаріатів.

Таким чином, уповноваженими органами,
що готують для перерахунку пенсії
довідки про розмір грошового
забезпечення кожної особи, зазначеної
в списку являються обласні військові
комісаріати, які видають вказані
довідки на підставі відповідних
списків, поданих на виконання вимог
Закону № 2262-ХІІ та постанов Кабінету
Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судами, така
довідка була видана відповідачем 12
березня 2008 року на виконання Постанови
КМУ № 1294, на підставі наданих ГУПФ
списків осіб, пенсії яких підлягають
перерахунку.

Інші нормативно - правові акти про
зміну розмірів та видів грошового
забезпечення військовослужбовців,
встановлених законодавством, у спірний
період не приймалися, нові види
грошового забезпечення не вводилися, а
ГУПФ не подавало до відповідача
списків осіб, пенсії яких підлягають
перерахунку.

Крім того, наказ № 260, на який
посилається позивач в обґрунтування
своїх вимог не є підставою для
перерахунку пенсій, у розумінні
частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ
оскільки не змінює розміру окремих
видів грошового забезпечення і не
вводить нових щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення
(надбавок, доплат, підвищень) та премій
у розмірах, встановлених
законодавством.

За таких обставин, суди дійшли
правильних висновків про відсутність у
відповідача обов'язку повторного
оформлення і видачі довідки про розмір
грошового забезпечення для
перерахунку пенсій протягом спірного
періоду на виконання наказу № 260, а тому
підстав для задоволення позову, в тому
числі і щодо відшкодування шкоди, не
було.

Таким чином, рішення судів попередніх
інстанцій відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області відхилити, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 грудня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало