Справа № 815/7289/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

10 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/7289/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Південної митниці Міндоходів на ухвалу
Одеського окружного адміністративного
суду від 29 серпня 2014 року за заявою
Південної митниці Міндоходів про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду у справі за позовом приватного
акціонерного товариства «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
до Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення від 07.10.2013р. №500060001/2013/610139/2 та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013р., яку
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.07.2014р.
залишено без змін, задоволено позов
приватного акціонерного товариства
«Виробниче об'єднання «Одеський
консервний завод». Скасовано рішення
Південної митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2013/610139/2 від 07.10.2013р. Зобов'язано
Південну митницю Міндоходів повернути
через Головне управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області на користь приватного
акціонерного товариства «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
суму надмірно сплачених платежів
(податку на додану вартість) в розмірі
125764,30 грн.

В серпні 2014 року Південна митниця
Міндоходів звернулася до Одеського
окружного адміністративного суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
27.11.2013р. шляхом повернення Головним
управлінням Державної казначейської
служби України в Одеській області з
Державного бюджету України приватному
акціонерному товариству «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
надмірно сплаченого податку на додану
вартість в розмірі 125764,30 грн.

В обґрунтування вимог поданої заяви
Південна митниця зазначила, що на
момент прийняття постанови від 27.11.2013р.
податок на додану вартість в розмірі
125764,30 грн. сплачений ПАТ «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
у формі грошової застави, відповідно до
ст.55 Митного кодексу України, перебував
на рахунках декларанта в Південній
митниці Міндоходів у вигляді
фінансової гарантії. Однак, на
виконання вимог ст.313 МК України,
платіжним дорученням №77 від 13.01.2014р.
зазначену суму було перераховано до
Державного бюджету України, що
унеможливлює виконати рішення у
встановлений судом спосіб.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 29.08.2014р.
відмовлено Південній митниці
Міндоходів у задоволенні заяви про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Приймаючи означене рішення Одеський
окружний адміністративний суд виходив
з того, що заявником не доведено суду
існування обставин, що ускладнюють або
роблять неможливим виконання
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013р.

В апеляційній скарзі Південна митниця
Міндоходів, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить суд скасувати оскаржуване
судове рішення та постановити нове про
задоволення заяви про зміну способу і
порядку виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
27.11.2013р. у повному обсязі. В своїй скарзі
апелянт зазначає, що в оскаржуваній
ухвалі суд безпідставно посилається на
норми Порядку взаємодії
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України, місцевих
фінансових органів та територіальних
органів Державної казначейської
служби України в процесі повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань, затвердженого наказом
Міністерства доходів та зборів
України, Міністерства фінансів України
від 30.12.2013р. №882/1188, оскільки пунктом 1
вказаного Порядку встановлено, що його
дія не розповсюджується на виконання
рішень щодо безспірного списання
коштів, помилково або надміру
зарахованих до бюджетів. Також, апелянт
не погоджується з висновками суду щодо
ненадання ним доказів неможливості
виконання рішення суду у визначений
постановою спосіб та вважає, що
платіжне доручення №77 від 13.01.2014р. про
перерахування отриманих від ПАТ
«Виробниче об'єднання «Одеський
консервний завод» коштів до Державного
бюджету України є достатнім для цього
доказом.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Суд у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Отже, законодавчо передбаченою
підставою для зміни способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що перешкоджають належним
чином виконати судове рішення в
адміністративній справі - ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.

Частиною 1 статті 301 Митного кодексу
України передбачено, що повернення
помилково та/або надміру сплачених сум
митних платежів здійснюється
відповідно до Бюджетного та
Податкового кодексів України.

Відповідно до ч.3 ст.301 Кодексу
помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу
Укроїни центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету.

На виконання зазначеної норми
розроблено Порядок повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами, який
затверджений Наказом Державної митної
служби України від 20.07.2007р. №618,
відповідно до п.8 якого суми митних та
інших платежів, перераховані митними
органами на рахунки з обліку доходів,
відкриті в територіальних органах
Державного казначейства, які
підлягають поверненню за рішенням
суду, повертаються у порядку,
визначеному Державною митною службою
України та Державним казначейством
України.

Відповідно до пункту 5 Порядку
взаємодії територіальних органів
Міністерства доходів і зборів України,
місцевих фінансових органів та
територіальних органів Державної
казначейської служби України у процесі
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України, Міністерства фінансів України
від 30.12.2013р. №882/1188, повернення
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань у випадках,
передбачених законодавством,
здійснюється виключно на підставі
заяви платника податку (за винятком
повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку на доходи
фізичних осіб, які розраховуються
органом Міндоходів на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку), яка може
бути подана протягом 1095 днів від дня
виникнення помилково та/або надміру
сплаченої суми.

Згідно п.7 Порядку №882/1188 орган
Міндоходів на підставі даних особових
рахунків платників готує висновок за
формою згідно з додатком 1 до цього
Порядку, два примірники Реєстру
висновків за платежами, належними
державному бюджету, за формою згідно з
додатком 2 до цього Порядку, та три
примірники Реєстру висновків за
платежами, належними місцевим
бюджетам, та платежами, які підлягають
розподілу між державним та місцевими
бюджетами, за формою згідно з додатком 3
до цього Порядку. Контроль за
прийняттям/передаванням висновків
органи Міндоходів, місцеві фінансові
органи, органи Казначейства проводять
шляхом проставляння на відповідних
примірниках Реєстрів відміток про
надходження документів до установи у
порядку, визначеному Типовою
інструкцією з діловодства у
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади, затвердженою постановою
Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р.
№1242.

За платежами, належними державному
бюджету, орган Міндоходів у строк не
пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення двадцятиденного строку з
дня подання платником податків заяви
передає висновки згідно з Реєстром
висновків за платежами, належними
державному бюджету, для виконання
відповідному органу Казначейства.

Відповідно до п.8 Порядку №882/1188 орган
Міндоходів несе відповідальність
згідно із законом за несвоєчасність
передачі висновку органу Казначейства
для виконання.

Пунктом 10 Порядку №882/1188 передбачено,
що на підставі отриманих висновків
відповідний орган Казначейства
здійснює повернення платникам
податків помилково та/або надміру
сплачених сум грошових зобов'язань у
визначеному законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
після набрання законної сили
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013р. по
справі № 815/7289/13-а ПАТ «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
було отримано виконавчі листи та
підготовлена відповідна заява про
повернення платнику податків надміру
сплачених сум грошових зобов'язань
(вих. №796 від 26.08.2014р.). Дана заява була
подана позивачем до Південної митниці
Міндоходів (вх. №21109/03-01-33 від 26.08.2014р.).

З урахуванням подання ПАТ «Виробниче
об'єднання «Одеський консервний завод»
заяви про повернення платнику податків
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань, колегія суддів
погоджується з висновком Одеського
окружного адміністративного суду, що у
Південної митниці Міндоходів немає
жодних перешкод щодо звернення із
відповідним висновком до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області з
метою повернення позивачу суми
надмірно сплачених платежів (податку
на додану вартість), як це прямо
передбачено нормами Порядку №882/1188.

Як зазначалось вище, в обгрунтування
вимог апеляційної скарги Південна
митниця Міндоходів зазначає, що при
розгляді заяви суд першої інстанції
безпідставно посилається на положення
Порядку взаємодії територіальних
органів Міністерства доходів і зборів
України, місцевих фінансових органів
та територіальних органів Державної
казначейської служби України у процесі
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України, Міністерства фінансів України
від 30.12.2013р. №882/1188, оскільки пунктом 1
вказаного Порядку встановлено, що його
дія не розповсюджується на виконання
рішень щодо безспірного списання
коштів, помилково або надміру
зарахованих до бюджетів. Да думку
апелянта, порядок виконання судового
рішення у даній справі регулюється
Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 року
№845.

Колегія суддів критично ставиться до
таких тверджень апелянта, оскільки
пунктом 1 постанови КМУ №845
передбачено, що цей Порядок визначає
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами, які відповідно до
закону мають право приймати такі
рішення.

Також, пунктом 2 постанови КМУ №845,
безспірне списання визначено як
операції з коштами державного та
місцевих бюджетів, що здійснюються з
метою виконання Казначейством та його
територіальними органами рішень про
стягнення коштів без згоди (подання)
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, боржників, органів
місцевого самоврядування та/або
державних органів на підставі
виконавчих документів. Відповідно до
вказаного Порядку боржники - визначені
в рішенні про стягнення коштів
розпорядники (бюджетні установи) та
одержувачі бюджетних коштів, а також
підприємства, установи та організації,
рахунки яких відкриті в органах
Казначейства.

Однак, постанова Одеського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013р.у

справі №815/7289/13-а не містить рішення про
стягнення з державного бюджету чи

Південної митниці Міндоходів податку
на додану вартість, а містить
зобов'язання

Південної митниці Міндоходів
повернути через Головне управління
Державної

казначейської служби України в
Одеській області на користь позивача
суму

надмірно сплачених платежів (податку
на додану вартість), тобто має
зобов'язальний

характер. Як наслідок, посилання
апелянта на нормативно-правові
документи, що регулюють правовідносини
щодо безспірного списання коштів
бюджету, стягнення коштів державного
бюджету, є безпідставними та не
заслуговують на увагу.

Більше того, позовні вимоги ПАТ
«Виробниче об'єднання «Одеський
консервний завод» стосовно визнання
протиправним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії
(повернення суми надмірно сплачених
платежів) були заявлені до Південної
митниці Міндоходів, а не до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області, а
тому колегія суддів вважає, що доводи
відповідача стосовно необхідності
зобов'язання Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, яке взагалі
не брало участь у даній справі, є
помилковими.

Суд апеляційної інстанції не бере до
уваги твердження апелянта, що
постанова Одеського окружного
адміністративного суду від 27.11.2013р.
чітко визначає суму стягнення податку
на додану вартість, що суперечить
правовій позиції Верховного Суду
України, висловленій ним в постанові
від 17.12.2013р., оскільки відповідність
зазначеної постанови вимогам чинного
законодавства та судовій практиці з
цього питання не є предметом розгляду в
рамках поданої апеляції. Вказана
постанова суду не скасована, вона
набрала законної сили та підлягає
виконанню Південною митницею
Міндоходів.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з Одеським
окружним адміністративний судом, що
оскільки постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
27.11.2013р. визначено конкретний спосіб
виконання судового рішення, а
Південною митницею не надано доказів
неможливості виконання рішення саме у
вказаний спосіб та порядок, а також не
надано жодних доказів на підтвердження
намагання виконати означене рішення
суду, тому підстав для задоволення
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду немає.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування ухвали суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Південної митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2014
року за заявою Південної митниці
Міндоходів про зміну способу і порядку
виконання рішення суду у справі за
позовом приватного акціонерного
товариства «Виробниче об'єднання
«Одеський консервний завод» до
Південної митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення від 07.10.2013р. №500060001/2013/610139/2 та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Судді:
Романішин В.Л.

Єщенко О.В.