Справа № 804/11838/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Верба І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ігромир» про
адміністративно-господарських санкцій
6 серпня 2014 року Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ігромир» з
позовними вимогами про:
адміністративно-господарських санкцій
- стягнення пені за порушення
адміністративно-господарських санкцій
Ухвалою суду від 9 вересня 2014 року
провадження у справі було зупинено до 29
вересня 2014 року з метою надання
витребуваних документів та виклику
свідка ОСОБА_1, яка в судове засідання
повторно не прибула, пояснень не
В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач не сплатив у добровільному
порядку суми штрафу за одне незайняте
робоче місце інваліда у 2013 році, що
підтверджується звітом про зайнятість
і працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
у зв'язку із несвоєчасною сплатою
відповідно до закону нараховано суми
Відповідач проти позову заперечив,
зазначив, що він вжив всіх залежних від
нього заходів для створення робочих
місць для інвалідів та їх
працевлаштування. Зокрема, згідно
поданих звітів за 2013 рік інформував
центр зайнятості про наявні вакансії
щомісячно, звертався про потребу в
працівниках-інвалідах, не допускав
безпідставної відмови у
працевлаштуванні інвалідів. Крім того,
з 1 вересня 2010 року на підприємстві
відповідача працевлаштована ОСОБА_1,
яка є інвалідом третьої групи з
дитинства, та незважаючи на
перебування у відпустці по догляду за
дитиною була працевлаштованою
протягом усього 2013 року.
В судовому засіданні представники
позивача та відповідача підтримали
обрані правові позиції та просили
подальший розгляд справи здійснювати
З урахуванням подання представниками
сторін заяв про розгляд справи без їх
участі, та відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
суд дійшов висновку про розгляд справи
у письмовому провадженні за правилами
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню з наступних
З матеріалів справи вбачається, що 11
лютого 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ігромир» подало
звіт про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за формою №10-ПІ за 2013 рік,
згідно якого середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу визначена у
кількості 15 осіб за рік, з них
середньооблікова кількість штатних
працівників інвалідів «0», кількість
інвалідів, які мали працювати - 1 особа,
фонд оплати праці штатних працівників
213,5 тис. грн., середньорічна заробітна
сума адміністративно-господарських
санкцій за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
У зв'язку із відсутністю
працевлаштованих інвалідів позивач
адміністративно-господарських санкцій
та пені із середньої річної заробітної
плати штатного працівника 213500,00 грн. : 15
адміністративно-господарських санкцій
за незайняті робочі місця для
інвалідів 0,00 грн., суми
адміністративно-господарських санкцій
на 16.04.2014 року ставка НБУ склала 9,50%,
кількість днів у поточному році 365,
одноденний розмір пені 0,03%, кількість
прострочених днів 1 день, сума пені = 4,27
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із
того, що спеціальним законом, який
визначає основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні і
гарантує їм рівні з усіма іншими
громадянами можливості для участі в
економічній, політичній і соціальній
сферах життя суспільства, створення
необхідних умов, які дають можливість
інвалідам вести повноцінний спосіб
життя згідно з індивідуальними
здібностями і інтересами, є Закон
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991 року №875-XII (далі - Закон №875).
Відповідно до статі 19 Закону №875 для
підприємств, установ, організацій
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації самостійно
розраховують кількість робочих місць
для працевлаштування інвалідів
відповідно до нормативу і забезпечують
працевлаштування інвалідів.
Виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з законом,
вважається працевлаштування
підприємством інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.
Порядок реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
строки подання йому звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, зарахування кількості
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, контролю за виконанням
нормативів робочих місць та перевірки
підприємств, установ, організацій, щодо
їх реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
подачі щорічного звіту та сплати ними
адміністративно-господарських
санкцій, а також надання державній
службі зайнятості інформації,
необхідної для організації
працевлаштування інвалідів,
визначаються Кабінетом Міністрів
«Порядком подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування», затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 січня 2007 року №70, визначена
процедура подання підприємствами, що
використовують найману працю, в яких за
основним місцем роботи працює вісім і
більше осіб, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів та інформації про наявність
вільних робочих місць вакантних посад
для працевлаштування інвалідів -
центру зайнятості. Згідно пункту 2
вказаного порядку інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Відповідно до частини восьмої статті 69
Господарського кодексу України
підприємство з правом найму робочої
сили забезпечує визначену відповідно
до закону кількість робочих місць для
працевлаштування, зокрема інвалідів.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної вимоги
встановлюється законом.
Одним із аспектів соціальної
захищеності інвалідів, відповідно до
частини першої статті 17 Закону №875, є
право працювати на підприємствах, в
установах, організаціях, а також
займатися підприємницькою та іншою
трудовою діяльністю, яка не заборонена
Обов'язки роботодавців стосовно
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування визначені частиною
третьою статті 18 Закону №875, а саме:
виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальних робочих місць;
створення для інвалідів умов праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації; забезпечення інших
соціально-економічних гарантій,
передбачених чинним законодавством;
надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів;
звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2006 року №1836
«Про реалізацію статті 18-1 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
потреба у створенні інваліду,
зареєстрованому в державній службі
зайнятості як безробітний,
спеціального робочого місця або
ділянки виробничої площі та вимоги до
них встановлюються індивідуальною
програмою реабілітації.
Про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів
роботодавці повідомляють
територіальні відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі -
відділення Фонду) шляхом подання
статистичної звітності у формі №10-ПІ
поштова - річна «Звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів». Водночас,
про наявність вакантних місць
роботодавці щомісячно повідомляють
центри зайнятості, направляючи
звітність у формі №3-ПН «Звіт про
наявність вакансій», затверджений
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
року №420, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005
Статтею 20 Закону №875 встановлено, що
підприємства, установи, організації
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, за кожне робоче місце,
призначене для працевлаштування
інваліда і не зайняте інвалідом.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, станови і організації,
що повністю утримуються за рахунок
коштів державного або місцевих
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами самостійно в строк до 15
квітня року, наступного за роком, в
якому відбулося порушення нормативу.
Спори, що виникають із правовідносин за
статтями 19, 20 Закону№875, вирішуються
Фондом соціального захисту інвалідів
або в судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що 1
вересня 2014 року ТОВ «Ігромир»
направлено на адресу позивача
уточнений звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за формою
№10-ПІ за 2013 рік, згідно якого
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
визначена у кількості 15 осіб за рік, з
них середньооблікова кількість
штатних працівників інвалідів - 1 особа,
кількість інвалідів, які мали
працювати - 1 особа, фонд оплати праці
штатних працівників 213,5 тис. грн.,
середньорічна заробітна плата
У додатку до звіту «список працюючих
інвалідів - штатних працівників, які
мали інвалідність та були зайняті на
підприємстві у 2013 році» зазначені
наступні дані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;
довідка МСЕК серії АД №108479 від 27.10.2008
року; група інвалідності - третя; термін
на який встановлена інвалідність - з
27.10.2008 року до безстроково; відпрацював
у 2012 році - січень-червень; наказ про
прийняття на роботу - №01/35-К від 01.09.2010
року; наказ про звільнення з роботи - на
лікарняному по вагітності та пологам.
Судом встановлено, що наказом від 01.09.2010
року №01/35-К по ТОВ «Ігромир» на посаду
мерчендайзера з 01.09.2010 року на підставі
особистої заяви прийнята ОСОБА_1, що
також підтверджується трудовою
книжкою останньої, копія якої долучена
до матеріалів справи.
З посвідчення ОСОБА_1 вбачається, що
вона є інвалідом третьої групи з
На підставі заяви ОСОБА_1 про надання
відпустки по догляду за дитиною
трирічного віку з 19.11.2012 року, ТОВ
«Ігромир» виданий відповідний наказ
від 19.11.2012 року №01/107-к.
На виклик до суду для надання пояснень
Статтею 1 Закону №875 визначено, що
інваліди в Україні володіють усією
повнотою соціально-економічних,
політичних, особистих прав і свобод,
закріплених Конституцією України,
законами України та міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 2 Закону України
«Про відпустки» право на відпустки
мають громадяни України, які
перебувають у трудових відносинах з
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності та
галузевої належності, а також працюють
за трудовим договором у фізичної особи.
Право на відпустки забезпечується
гарантованим наданням відпустки
визначеної тривалості із збереженням
на її період місця роботи (посади),
заробітної плати (допомоги) у випадках,
передбачених цим Законом.
Відпустка для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відноситься до соціального виду
Згідно статті 181 Кодексу законів про
працю в Україні відпустка для догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається за заявою
жінки або осіб, зазначених у частині
сьомій статті 179 цього Кодексу,
повністю або частково в межах
установленого періоду та оформляються
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу. Відпустка
для догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку зараховується як
до загального, так і до безперервного
стажу роботи і до стажу роботи за
Суд зазначає, що діючим законодавством
не передбачено припинення трудових
відносин із працівником на період
перебування останнього у відпустці без
З наданих відповідачем поіменних
списків працівників, які перебувають у
трудових правовідносинах із ТОВ
«Ігромир» станом на 01.11.2012 року, станом
на 17.01.2014 року, вбачається, що ОСОБА_1
перебуває у штатному розкладі
Згідно пункту 2.5.9 Інструкції зі
статистики кількості працівників,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України 28.09.2005 року
№286 та зареєстрованої в Міністерстві
облікову кількість працівників
включаються також працівники, які були
тимчасово відсутні з таких причин:
перебувають у відпустках для догляду
за дитиною до досягнення нею віку,
передбаченого чинним законодавством
або колективним договором
підприємства, включаючи тих, які
усиновили новонароджену дитину
безпосередньо з пологового будинку.
Щодо посилання позивача на пункт 3.2.2
цієї Інструкції, відповідно до якого
окремо ведеться облік працівників, які
перебувають у відпустках у зв'язку з
вагітністю та пологами або для догляду
за дитиною до досягнення нею віку,
передбаченого чинним законодавством
або колективним договором
підприємства, включаючи тих, які
усиновили новонароджену дитину
безпосередньо з пологового будинку,
суд зазначає наступне.
Зазначена норма не може бути підставою
для застосування санкцій, так як
останні вживаються до підприємства за
кожне робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
ОСОБА_1, яка є інвалідом третьої групи з
дитинства, є працевлаштованою на
підприємстві ТОВ «Ігромир» з 01.09.2010
року по теперішній час.
Таким чином, робоче місце інваліда є
зайнятим та не є вакантним. ОСОБА_1 не є
На думку суду позов не підлягає
задоволенню, що відповідач вжив
достатніх передбачених чинним
законодавством заходів, направлених на
забезпечення працевлаштування
інвалідів та уникнення встановленої
законом відповідальності, оскільки на
підприємстві у відповідача є працюючий
інвалід, який був працевлаштованим
При вирішенні питання про
правомірність стягнення
адміністративно-господарських санкцій
слід виходити із загальних норм права
відносно відповідальності за
порушення зобов'язань та встановлення
в діях або бездіяльності роботодавця
складу правопорушення з метою
застосування юридичної
відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських
Так, елементами правопорушення є вина
та наявність причинного зв'язку між
самим порушенням та його наслідками.
Застосування принципу вини як умови
відповідальності пов'язане з
необхідністю доведення порушення
Суд дійшов висновку, що роботодавець
вжив необхідних заходів для
недопущення господарського
правопорушення, отже, застосування у
адміністративно-господарських санкції
за невиконання нормативу робочих місць
є таким, що суперечить чинному
законодавству України.
Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
В задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ігромир» про
адміністративно-господарських санкцій
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 4,27 грн. - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Верба