Справа № 431/2110/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р. Справа № 431/2110/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області на постанову Старобільського
районного суду Луганської області від
22 серпня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

У с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до Старобільського районного суду
Луганської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області (далі по тексту
УПФУ), яким просила:

- визнати протиправними дії УПФУ
щодо відмови їй у здійсненні
перерахунку пенсії з урахуванням усіх
складових заробітної плати (отриманих
виплат), що повинні входити у
розрахунок пенсій, а саме: посадовий
оклад, ранг, вислуга років, премії,
надбавки за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливої
роботи, премії до державних,
професійних свят та ювілейних дат,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, сум нарахованої індексації та
грошової винагороди згідно Постанови
КМУ від 24.02.2003 року № 212 за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування;

- зобов'язати відповідача внести
зміни в нараховану їй пенсію починаючи
з 01.07.2014 року, виходячи з усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), у
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення і для вирішення
соціально-побутових питань та сум
виплаченої їй щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

- зобов'язати УПФУ здійснити
доплату до нарахованої їй пенсії,
відповідно до п. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
01.07.2014 року, з урахуванням стажу на
державній службі 22 роки 1 місяць 26 днів,
в розмірі 90 % від заробітної плати на
дату виходу на пенсію та сплачувати її
у подальшому з урахуванням внесених
змін.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає про безпідставність не
включення відповідачем при обчисленні
розміру її пенсії зазначених видів її
заробітної плати (доходу).

Постановою Старобільського
районного суду Луганської області від
22 серпня 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 задоволено у повному
обсязі.

Задовольняючи позов суд виходив з
того, що отримувані позивачкою, як
застрахованою особою, сум виплат, на
які були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховується в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Відповідач не довів
суду правомірності свої дій, оскільки з
наданої позивачкою довідки
встановлено, що на суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, на
індексацію заробітної плати
нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись
на невідповідність висновків суджу
першої інстанції обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову
Старобільського районного суду
Луганської області від 22 серпня 2014 року
та прийняти нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, перевіривши доводи
апеляційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
апеляційної скарги, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржувана постанова,
відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) -
скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебуває на обліку в УПФУ, з 24.11.2008 року
отримує пенсію, яка призначена у
порядку, визначеному законодавством
України про державну службу в розмірі 90
відсотків заробітної плати.

При обчисленні пенсії УПФУ, окрім
іншої, врахована довідка, що видана
24.11.2008 року Контрольно-ревізійним
управлінням у Луганській області за №
11-14/114 про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарних місяців роботи або за
будь-яких 60 календарних місяців роботи
підряд перед звільненням на пенсію), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» (а.с. 10).

Із зазначеної довідки вбачалось, що у
якості складових заробітної плати при
обчисленні пенсії ОСОБА_1 врахуванню
підлягають: надбавка за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи та премії.

14.07.2014 року позивач надала УПФУ довідку,
що видана 19.06.2014 року
Контрольно-ревізійним управлінням у
Луганській області за № 12-11-20-25/4884 про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарних
місяців роботи або за будь-яких 60
календарних місяців роботи підряд
перед звільненням на пенсію), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» (а.с. 12-13).

Із зазначеної довідки вбачається, що у
якості складових заробітної плати при
обчисленні пенсії ОСОБА_1 врахуванню
підлягають, окрім, надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи та премії, -
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань,
компенсація за невикористану
відпустку, індексація заробітної
плати, грошова винагорода державному
службовцю за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання службових
обов'язків. Також пенсійний орган
повідомлений про те, що на всі виплати,
включені в довідку, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Разом із довідкою за № 12-11-20-25/4884 від
19.06.2014 року позивач надала УПФУ заяву за
змістом якої фактично просила
відповідача при обчисленні пенсії
врахувати такі складові її заробітної
плати, як матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
компенсація за невикористану
відпустку, індексація заробітної
плати, грошова винагорода державному
службовцю за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання службових
обов'язків.

Рішенням УПФУ від 15.07.2014 року № 5272/02 в
задоволенні звернення ОСОБА_1
відмовлено (а.с. 14).

Погоджуючись із загальним висновком
суду про необхідність обчислення
пенсії позивача ОСОБА_1 із включенням
до складових заробітної плати, з яких
підлягає обчисленню така пенсія,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
компенсації за невикористану
відпустку, індексації заробітної
плати, грошової винагороди державному
службовцю за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання службових
обов'язків, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України
від 07.06.2001 року № 2493-III «Про службу в
органах місцевого самоврядування»
пенсійне забезпечення посадових осіб
місцевого самоврядування, які мають
стаж служби в органах місцевого
самоврядування та/або державної служби
не менше 10 років, здійснюється у
порядку, визначеному законодавством
України про державну службу.

За змістом ст. 37 Закону України від
16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну
службу» (у редакції, чинній на час
призначення пенсії; далі - Закон № 3723-XII)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від
24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991 року
№ 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, - до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Статтею 41 Закону України від 09.07.2003 року
№ 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (у
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу; далі Закон - № 1058-IV)
встановлено, що до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів зазначає, що згідно
змісту п. 2 Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5
(далі - Інструкція № 5) до фонду
заробітної плати відноситься:

- фонд основної заробітної плати;

- фонду додаткової заробітної
плати;

- інших заохочувальних та
компенсаційних виплат.

Положеннями п.п. 2.2.7 Інструкції № 5
визначено, що до складу додаткової
заробітної плати відносяться суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників.

Згідно з пп. 2.2.12 Інструкції N 5, - суми
грошових компенсацій у разі
невикористання щорічних (основної та
додаткових) відпусток та додаткових
відпусток працівникам, які мають дітей,
у розмірах, передбачених
законодавством, входять до фонду
оплати праці у складі фонду додаткової
заробітної плати. Таким чином,
зазначені виплати є базою для
нарахування та утримання єдиного
внеску.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 Інструкції № 5
до складу інших заохочувальних та
компенсаційних виплат відноситься
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом, крім сум, указаних у п. 3.31).

Така матеріальна допомога
здійснюється у розмірах, передбачених
нормативно-правовими актами, або
визначена у колективному договорі
підприємства, що надається працівникам
як за умови подання заяви, так і без неї
(на оздоровлення, у зв'язку з
екологічним станом) та належить до
заробітної плати як інші заохочувальні
та компенсаційні виплати, а отже, є
базою для нарахування та утримання
єдиного внеску.

Пунктом 4 Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212, яка втратила
чинність на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 09.07.2014
року № 246, визначалось, що сума грошової
винагороди включається до фонду оплати
праці та відповідно до законодавства
враховується під час визначення бази
(об'єкта) для оподаткування, для
нарахування страхових внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
збору до Пенсійного фонду.

Зміст наведених норм надає колегії
суддів підстави дійти висновку про те,
що отримані позивачкою (що є
застрахованою особою) суми:
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
компенсації за невикористану
відпустку, індексації заробітної
плати, грошової винагороди державному
службовцю за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання службових
обов'язків, з яких був фактично
нарахований та сплачений страховий
внесок, повинні були бути враховані
відповідачем в заробіток (доход) при
для обчислення пенсії позивача.

За правовою позицією Верховного Суду
України, яка висловлена у постанові від
20.02.2012 року по справі № 21-430а11,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Законами України від 08.07.2011 року N 3668-VI
та від 27.03.2014 року N 1166-VII вносились зміни
до редакції ст. 37 Закону № 3723-XII,
зокрема, в частині визначення розміру
пенсії у відсотковому відношенні до
розміру заробітної плати державного
службовця, відповідно, - 80 відсотків та
70 відсотків заробітної плати.

Колегія суддів вважає, що внесені
Законами №№ 3668-VI та 1166-VII зміни щодо
розміру пенсії у відсотках стосуються
порядку призначення пенсії державним
службовцям. Таким чином, законодавчі
підстави для звуження змісту та обсягу
існуючих прав позивача - на отримання
пенсії в розмірі 90 відсотків
заробітної плати, відсутні.

Колегія суддів зазначає, що ст. 37-1
Закону N 3723-XII передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Фактичні обставини справи не свідчать
про спір між сторонами стосовно
наявності у позивача ОСОБА_1 права на
здійснення перерахунку її пенсії
відповідно до положень ст. 37-1
зазначеного Закону.

За суттю позовних вимог ОСОБА_1
остання, окрім іншого, оскаржує не дії
відповідача по прийняттю рішення про
відмову УПФУ в проведенні
«перерахунку» її пенсії з урахуванням
усіх складових заробітної плати
(отриманих виплат), що повинні входити у
розрахунок пенсій, а безпосередньо
рішення відповідача від 15.07.2014 року №
5272/02, яким останній відмовив ОСОБА_1 у
вчиненні обрахунку її пенсії з
урахуванням індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
компенсації за невикористану відпуску
та грошової винагороди відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212.

Таким чином, способом захисту
порушених прав позивачки, з
урахуванням положень ч.ч. 4, 5 ст. 105 КАС
України, є визнання протиправними
зазначеного рішення відповідача, а не
його дій щодо відмови у перерахунку
раніше призначеної пенсії.

При цьому колегія суддів зазначає, що
наслідком розгляду звернення
позивачки є вищезазначене рішення
відповідача і саме цим рішенням, а не
діями відповідача, спрямованими на
прийняття цього рішення, порушено
право позивачки на обрахунку її пенсії
з урахуванням індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та грошової
винагороди відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
року № 212.

З урахуванням наведенного та положень
ч. 2 ст. 11 КАС України, яка надає право
суду вийти за межі позовних вимог в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод чи інтересів
сторони, колегія суддів приходить
висновку про необхідність скасування
постанови суду в частині, якою визнано
протиправними дії УПФУ щодо відмови
ОСОБА_1, у здійсненні перерахунку
пенсії з урахуванням усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), що
повинні входити у розрахунок пенсій, а
саме і посадовий оклад, ранг, вислуга
років, премії, надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи, премії до
державних, професійних свят та
ювілейних дат, матеріальної допомоги
на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, сум
нарахованої індексації та грошової
винагороди згідно Постанови КМУ від
24.02.2003 року № 212 за останні 24 календарні
місяці роботи, на які були нараховані
та фактично сплачені страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, з прийняттям
нового судового рішення про визнання
протиправним рішення УПФУ від 15 липня
2014 року № 5272/02.

Окрім того, за суттю позовних вимог
ОСОБА_1, остання з 01.07.2014 року просить
поновити своє порушене відповідачем
право на отримання пенсії в розмірі 90%
заробітної плати, який повинен бути
визначений із заробітної плати з
урахуванням таких її складових, крім
посадового окладу, надбавки за ранг,
надбавки за вислугу років, надбавки за
високі досягнення у праці та премії, -
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
компенсації за невикористану
відпустку, індексації заробітної
плати, грошової винагороди державному
службовцю за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання службових
обов'язків, з яких був нарахований та
сплачений страховий внесок.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 року N 865 встановлено, що розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 11 КАС
України, для повного захисту прав
позивача, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність прийняття
рішення про зобов'язання відповідача -
здійснити з 01.07.2014 року обчислення
пенсії ОСОБА_1, що призначена у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу в розмірі 90%
заробітної плати, з включенням до
складової заробітної плати, з якої
обчислена ця пенсія, сум: матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
компенсації за невикористану
відпустку, індексації заробітної
плати, грошової винагороди державному
службовцю за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання службових
обов'язків, згідно із довідкою про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарних
місяців роботи або за будь-яких 60
календарних місяців роботи підряд
перед звільненням на пенсію), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» № 12-11-20-25/4884 від 19.06.2014
року.

Частиною 4 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» врегульовані питання
часу проведення перерахунку державних
пенсій, зокрема, у разі виникнення
права на підвищення пенсії.

Правовідносини, що виникли між
сторонами у справі, не стосуються
питань проведення перерахунку пенсії
позивача згідно із положеннями ст. 37-1
Закону України «Про державну службу» у
зв'язку із підвищенням заробітної
плати працюючим державним службовцям.

Позивач звернулась до
адміністративного суду за захистом
своїх, порушених відповідачем, прав на
отримання пенсії (призначеної їй у
порядку, визначеному законодавством
України про державну службу в розмірі 90
відсотків заробітної плати),
обрахованої з урахуванням всіх
складових заробітної плати, які були
отримані нею під час праці та на які
були нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі, -
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, грошової
винагороди державному службовцю за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
службових обов'язків.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1
вбачається, що позивач просить
поновити своє право саме з 01.07.2014 року. З
урахуванням приписів ст. 99 КАС України
дана вимога є обґрунтованою.

Також обґрунтованою, колегія суддів
виплату вважає вимогу ОСОБА_1 фактично
про зобов'язання відповідача здійснити
виплату донарахованих сум, тобто сум,
які є різницею між сумою пенсії, яка з
01.07.2014 року виплачена відповідачем та
тією сумою, яку відповідач повинен
виплатити з урахуванням судового
рішення.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1
про зобов'язання відповідача
сплачувати пенсію у подальшому з
урахуванням внесених змін, то ця вимога
задоволенню не підлягає, оскільки
судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання, воно не
може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів також зазначає, що з
самого визначення поняття «пенсія»
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, а тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк. У цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії. Тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право особи на отримання
пенсійних виплат, які мають
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Порядок та строки нарахування
пенсійних виплат (основного розміру
пенсії, доплат, підвищень та ін.) можуть
бути змінені за умов іншого
законодавчого регулювання, а тому є
недопустимим обмеження строками
пенсійних виплат, які проводяться
безстроково, в межах та на підставі
діючого законодавства, якщо не
відбулось змін у законодавстві.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи та неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, що відповідно до приписів п. 1, 4 ч.
1 ст. 202 КАС України є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та прийняття нового судового
рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 11, 41 ч. 1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202
ч. 1 п.п. 1, 4, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Старобільському
районі Луганської області
задовольнити частково.

Постанову Старобільського
районного суду Луганської області від
22 серпня 2014 року - скасувати з
прийняттям нового рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково:

Визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області від 15 липня 2014 року № 5272/02.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Старобільському районі
Луганської області з 01 липня 2014 року
здійснити обчислення розміру пенсії
ОСОБА_1, що призначена у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу в розмірі 90
відсотків заробітної плати, з
включенням до складових заробітної
плати, з якої обчислена ця пенсія,
наступних складових: - матеріальної
допомоги на оздоровлення, -
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, -
індексації заробітної плати, -
компенсації за невикористану
відпустку, - грошової винагороди
державному службовцю за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання службових
обов'язків, в розмірах, визначених
згідно довідки про складові заробітної
плати (надбавки та премії за останні 24
календарних місяців роботи або за
будь-яких 60 календарних місяців роботи
підряд перед звільненням на пенсію), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 19.06.2014 року №
12-11-20-25/4884, та провести виплати
донарахованих сум.

В задоволені інших позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови
виготовлений і підписаний 13 жовтня 2014
року