Справа № 2а-1291/11/0970
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.
Справа № 47571/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімшинторг» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 10
травня 2011 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімшинторг» про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2011 року Державна податкова
інспекція в Богородчанському районі
Івано-Франківської області звернулася
до суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хімшинторг» в якому просила стягнути
з відповідача в дохід держави
податковий борг в сумі 7316, 22 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 10
травня 2011 року адміністративний позов
задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімшинторг» в дохід
держави податковий борг в сумі 7316, 22
грн.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що оскільки, обставина,
з приводу правомірності прийняття
податкових повідомлень, щодо
визначення зобов'язань та застосування
штрафних санкцій по ввізному миту та
податку на додану вартість на загальну
суму 7316,22 грн., та стягнення якої є
предметом розгляду даної справи,
встановлена постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 26.05.2009 року,
яка набрала законної сили, то вона не
підлягає доказуванню, а сума
податкового боргу підлягає стягненню.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хімшинторг» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що постанова прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, суд неповно з'ясував,
обставини, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
ТзОВ «Хімшинторг» зареєстроване як
юридична особа і перебуває на обліку
платників податків(а.с.7).

13.06.2007 року працівниками
Івано-Франківської митниці проведено
позапланову перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Хімшинторг" щодо стану дотримання
законодавства України з питань митної
справи за період з 01.07.2004 року по 31.05.2007
року. В ході проведеної перевірки, було
встановлено, що товариством занижено
митну вартість товару на суму 15242,15 грн.,
чим порушено вимоги статті 267 Митного
Кодексу України у частині повноти
визначення митної вартості в
результаті заниження сум витрат на
транспортування, що призвело до
недоборів митних платежів. За
результатами перевірки працівниками
Івано-Франківської митниці складено
акт від 10.07.2007 року за № 008/7/206000000/
та на підставі акту перевірки були
прийняті податкові повідомлення форми
"Р" від 18.12.2007 року за №№ 37, 38 щодо сплати
платежів та штрафних санкцій по
ввізному миту та податку на додану
вартість на загальну суму 7316,22
грн.(а.с.36-37).

Матеріалами справи підтверджується, що
Державна податкова інспекція в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області направила
відповідачу першу податкову вимогу від
18.03.2008 року № 1/6682/10/24 та другу податкову
вимогу від 06.05.2008 року № 1/6778/10/24, факт
отримання яких підтверджується
розпискою на повідомленні про вручення
поштового відправлення(а.с.10-11).

З матеріалів справи слідує, що було
надано оцінку на предмет законності
прийняття податкових
повідомлень-рішень №№ 37, 38, зокрема
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011
року(а.с.27-32) залишено без змін
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
26.05.2009 року про визнання протиправними
податкових повідомлень форми «Р», яким
спірні податкові повідомлення-рішення
були визнанні правомірними(а.с.38-44).

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки грошові зобов'язання
відповідача по ввізному миту та
податку на додану вартість на момент
розгляду справи є непогашеними, вони
підлягають стягненню на підставі
рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону
України від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (надалі -
Закон України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами») в редакції, що була чинною на
момент формування податкових вимог, у
разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Податковий борг (недоїмка) - це
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до п. 4.2 та 4.3 ст. 4
цього Закону, вважається узгодженим у
день отримання платником податків
податкового повідомлення, за винятком
випадків, визначених підпунктом 5.2.2
цього пункту (пп. 5.2.1 вказаного Закону).

Пунктом 2.12 Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових вимог платникам
податків, затвердженого наказом ДПА
України від 03.07.2001 року № 266 (надалі -
Порядок), який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, встановлено, що
узгоджене податкове зобов'язання:

а) податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації;

б) податкове зобов'язання платника
податків, нараховане податковим
органом, вважається узгодженим у день
отримання платником податку
податкового повідомлення (за винятком
випадків, коли платник податків у
встановлені Законом терміни
розпочинає процедуру апеляційного
узгодження);

в) податкове зобов'язання платника
податків, нараховане податковим
органом (якщо такий платник податків у
встановлені Законом терміни
розпочинає процедуру апеляційного
узгодження), вважається узгодженим у
день закінчення процедури
адміністративного оскарження або у
день прийняття судом рішення по суті, а
в разі оскарження платником податків
рішення суду в апеляційному порядку (за
умови прийняття апеляційної скарги
апеляційним господарським судом до
провадження) у день прийняття
відповідної постанови апеляційним
господарським судом;

г) податкове зобов'язання платника
податків, нараховане податковим
органом, вважається узгодженим з дня
звернення платника податків до
податкового органу із заявою про
розстрочення (відстрочення) такого
податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», у разі
коли сума податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 4 цього Закону,
такий контролюючий орган надсилає
платнику податків податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстава для такого нарахування,
посилання на норму податкового закону,
відповідно до якої був зроблений
розрахунок або перерахунок податкових
зобов'язань, сума податку чи збору
(обов'язкового платежу), належного до
сплати, та штрафних санкцій за їх
наявності, граничні строки їх
погашення, а також попередження про
наслідки їх несплати в установлений
строк та граничні строки, передбачені
законом для оскарження нарахованого
податкового зобов'язання (штрафних
санкцій за їх наявності).

Відповідно до п. 4.3 Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових вимог платникам
податків перша податкова вимога
формується структурним підрозділом
стягнення податкового боргу
податкового органу не пізніше п'ятого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання
(отримання відповідного подання від
іншого контролюючого органу) за формою
згідно з додатком 1 (для платників
податків - юридичних осіб) або за формою
згідно з додатком 2 (для платників
податків - фізичних осіб).

За приписами пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкові вимоги
надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникненню права
податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Відповідно до п. 4.4 вказаного Порядку,
якщо платник податків не погасив у
повному обсязі суму податкового боргу
протягом 30 календарних днів від дня
направлення (вручення) йому першої
податкової вимоги, структурний
підрозділ стягнення податкового боргу
не пізніше п'ятого робочого дня,
починаючи з останнього із зазначених 30
календарних днів, формує другу
податкову вимогу за формою згідно з
додатком 3 (для платників податків -
юридичних осіб) або за формою згідно з
додатком 4 (для платників податків -
фізичних осіб). Якщо друга податкова
вимога формується на підставі подання
іншого контролюючого органу, - то не
пізніше п'ятого робочого дня від дня
отримання відповідної інформації про
непогашення суми податкового боргу.

01.01.2011 року набрав чинності Податковий
кодекс України.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 цього ж Кодексу у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційного суду прийшла до
висновку, що позивач вжив усі,
визначені податковим законодавством,
заходи спрямовані на погашення
відповідачем податкової
заборгованості. Зокрема, на адресу
відповідача надсилалися податкові
вимоги від 18.03.2008 року № 1/6682/10/24 та від
06.05.2008 року № 1/6778/10/24, які останнім були
отримані. Однак, приписи вказаних
вимог, відповідачем виконано не було.
Крім того, податкові
повідомлення-рішення №№ 37, 38
Івано-Франківської митниці визнанні
законними в судовому порядку, а тому
грошове зобов'язання визначене ними на
момент розгляду справи в суді, було
узгодженим в розумінні ст. 57
Податкового кодексу України.

Стосовно доводів апелянта про
застосування строку звернення до суду,
передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного
судочинства України передбачає
можливість встановлення іншими
законами спеціальних строків
звернення до адміністративного суду, а
також спеціального порядку обчислення
таких строків. Такі спеціальні строки
мають перевагу в застосуванні
порівняно із загальним строком
звернення до адміністративного суду,
визначеним частиною другою статті 99
цього Кодексу.

Як зазначено в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
від 10.02.2011 року № 203/11/13-11, позовні вимоги
контролюючого органу, пов'язані зі
стягненням податкового боргу з
платників податків, повинні
пред'являтися протягом 1095 днів з дня
виникнення податкового боргу.

Застосування строків звернення до
адміністративного суду, визначених
Податковим кодексом України, можливе
лише щодо тих правовідносин, що виникли
після набрання чинності Податковим
кодексом України.

Аналогічно строк тривалістю 1095 днів
для звернення контролюючого органу з
вимогою, пов'язаною зі стягненням
податкового боргу, поширюється лише на
податковий борг, який виник починаючи з
1 січня 2011 року.

Як зазначено вище спірний податковий
борг виник у ВАТ «Хімшинторг» після
несплати ним податкового зобов'язання,
яке стало узгодженим з часу прийняття
рішення апеляційним судом, а саме 15.02.2011
року.

Відтак, враховуючи дату звернення
податкового органу до суду, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку про безпідставність доводів
апелянта щодо пропуску строку
звернення до суду, який на момент
виникнення права на звернення до суду
становив 1095 днів.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1
ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хімшинторг» залишити без задоволення,
а постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 10
травня 2011 року у справі № 2а-1291/11/0970 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Б.Заверуха

Судді
О.М. Гінда

В.В. Ніколін