Справа № 2а-900/11
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-900/11
пр.№ 6-а/464/96/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова в
складі :

головуючого
Мички Б.Р.

при секретарі
Дулюк Н.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові заяву
ОСОБА_1 про зміну способу виконання
рішення по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в
якій просить змінити спосіб і порядок
виконання постанови Сихівського
районного суду м.Львова від 08 червня 2011
року, шляхом стягнення в його користь з
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова 38119,78грн.
заборгованості нарахованої у
відповідності до ст.ст.50, 54, 67 ч.3 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з виплати державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, визначену абз.1 ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
період з 10.11.2010р. по 22.07.2011р. включно.

В обґрунтування покликається на те, що
постановою Сихівського районного суду
м.Львова від 08 червня 2011 року, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2011 року, його позов
задоволено частково, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова здійснити
йому перерахунок та виплату державної
та додаткової пенсії відповідно до
ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 8-ми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії в
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком,
визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", в порядку
передбаченому ч.3 ст.67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 10 листопада 2010р., з врахуванням
виплачених сум. Відповідачем зазначене
рішення було виконано частково, а саме
в частині нарахування йому суми пенсії
за період з 10.11.2010р. по 22.07.2011р. в розмірі
38119,78грн., що стверджується відповідною
довідкою. Постановою державного
виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ Кунди
З.Й. від 15 грудня 2011 року виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа виданого на виконання
вищезазначеного рішення суду
закінчено. При цьому, в постанові
зазначено про те, що рішення суду в
частині виплати коштів не виконано та
виконати без участі боржника
неможливо, а також через відсутність
бюджетних коштів. Вважає, що виконання
рішення суду по даній справі є можливим
за умови зміни способу його виконання
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплату на стягнення цієї виплати.

В судове засідання державний
виконавець та сторони виконавчого
провадження не з'явилися, хоча належним
чином повідомлялися про час та місце
розгляду справи, а тому суд розглядає
подання у їхній відсутності, оскільки
їх неявка у відповідності до вимог ч.2
ст.263 КАС України не є перешкодою для
вирішення питання про зміну способу
виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали заяви про зміну
способу виконання судового рішення,
матеріали адміністративної справи
№2а-900/11, суд приходить до переконання,
що таке до задоволення не підлягає
виходячи з наступного.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Постановою Сихівського районного суду
м.Львова від 08 червня 2011 року, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2011 року, позов ОСОБА_1
задоволено частково, зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
державної та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
8-ми мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком,
визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", в порядку
передбаченому ч.3 ст.67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 10 листопада 2010р., з врахуванням
виплачених сум..

Зазначене судове рішення набрало
законної сили та виконувалося у
порядку встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що боржником
виконано постанову Сихівського
районного суду м.Львова від 08 червня 2011
року в частині нарахування суми
державної та додаткової пенсії та
нараховано ОСОБА_1 за період з 10
листопада 2010 року до 22 липня 2011 року до
виплати 38119,78грн., що стверджується
довідкою Управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м.Львова
від 04 вересня 2014 року за №9138/11.

Однак, як вбачається з постанови
Сихівського відділу державної
виконавчої служби від 15 грудня 2011 року
про закінчення виконавчого
провадження, в частині виплати цих
коштів постанова суду і по даний час
залишається не виконаною, у зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування
та неможливістю її виконання без
участі боржника.

Відповідно до статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення в разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до
заяви про зміну способу виконання
рішення суду, судом не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення, заявником не надано
достатніх доказів наявності таких
підстав.

Вказана заявником підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду, в тому числі
примусового характеру.

Крім того, слід зазначити, що
реалізуючи своє право на захист
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4
статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного
позову суд, обираючи спосіб захисту
порушених прав позивача, може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (пункт 2 частини 2
статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС
України дають підстави зробити
висновок про те, що суд, здійснюючи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, не може змінювати зміст
резолютивної частини рішення або
змінити обраний судом спосіб захисту
порушеного права.

Стягнення з Управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова суми нарахованої позивачу
державної та додаткової пенсії за
період з 10 листопада 2010 року до 22 липня
2011 року в розмірі 38119,78грн., не
відповідає вимогам, заявленим ОСОБА_1 у
позові, постанова Сихівського
районного суду м.Львова від 08 червня 2011
року не містить висновків стосовно
наявності підстав задоволення
позовних вимог у такий спосіб.
Предметом спору при розгляді справи за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова було визнання дій
субєкта владних повноважень
незаконними та зобовязання вчинити
дії, позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача визначеної суми державної
та додаткової пенсії не були предметом
розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про зміну способу
виконання рішення по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 167, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу виконання рішення по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
про зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали

Голрвуючий

Оригінал виготовлено в одному
екземплярі.