Справа № 676/3559/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 676/3559/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лисюк А.І.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі та
ОСОБА_2 на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 10 липня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кам'янець-Подільський та
Кам'янець-Подільському районі про
визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 липня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 10 липня 2014 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Позивач також подав апеляційну скаргу
в якій просить позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи,
позивач отримує пенсію на підставі
Закону України "Про державну службу".
ОСОБА_2 працювала на посаді заступника
начальника управління інформатизації
процесів оподаткування - начальника
відділу супроводження інформаційних
систем податкового блоку та АРМів, баз
даних Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції.

Згідно з листом -відповіддю Управління
Пенсійного фонду України у
м.Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі при
призначенні пенсії позивачу не було
враховано суми матеріальної допомоги
на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціальо-побутових питань,
суми індексації, що стало причиною
звернення позивача до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст.ст. 33, 37 Закону України
"Про державну службу", прийшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону
України "Про державну службу" пенсія
державним службовцям призначаються в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня
1995 року "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Постановою КМУ від 12.09.1997 року №1013
затверджено Порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
відповідно до положень якого
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби залежно
від стажу роботи і обчислюється у
відсотках, виходячи з посадового
окладу та надбавки за спеціальне
звання. Нарахування та виплата
винагороди за вислугу років
проводяться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.
Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Таким чином, винагорода за вислугу
років, встановлена посадовим особам
органів державної податкової служби,
які мають спеціальні звання є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб та виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

Стаття 33 Закону України "Про державну
службу" визначає умови оплати праці
державних службовців, а не умови їх
пенсійного забезпечення, а тому, якщо
державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у розмірі 40% до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг (спеціальне звання), то
зазначений розмір цієї винагороди
(надбавки) повинен бути врахований і
при обчисленні пенсії державного
службовця.

Частиною другою статті 33 Закону
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на
яку нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Вищевказаний висновок також
узгоджується з правовою позицією
Верховного суду України, викладеною в
Постанові від 20.02.2012 року у справі
21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для усіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів звертає увагу, що
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальнос: виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до ранг-,
присвоєного державному службовцю.
Надбавка за вислугу років виплачується
державнії:, службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг . залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років
-15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків. Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином суми матеріальних допомог
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, а також
інші виплати враховуються в середніх
розмірах стосовно визначених
законодавством таких виплат у
відповідному державному органі, з
якого особа вийшла на пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок, якщо
вони були фактично їй встановлені.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
правомірність заявлених позивачем
вимог, які підтверджуються належними
доказами, а тому обґрунтовано
задоволені судом першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі та
ОСОБА_2, - залишити без задоволення, а
постанову Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 липня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.