Справа № 826/10525/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 жовтня 2014 року 09:42 №
826/10525/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі колегії суддів:
Головуючого Судді Добрянської Я.І.,
Суддів: Мазур А.С., Кротюка О.В,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу №
826/10525/14

за позовом (позивача-1): ОСОБА_1

та (позивача-2): Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України»

до відповідача-1: Голови Державної
міграційної служби України Радутного
Сергія Івановича

та відповідача-2: Державної міграційної
служби України

про визнання протиправними дій щодо
відмови у задоволенні запиту на
інформацію, визнання протиправною
бездіяльності щодо не надання
інформації за запитом на інформацію, та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
надання публічної інформації за
запитом на інформацію.

за участю представників сторін:

від позивача-1: ОСОБА_1

від позивача-2: Марієн І.С. (Голова
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України»)

від відповідача-1: не прибув (клопотання
про завершення розгляду справи за
відсутності представника
відповідача-1)

від відповідача-2: не прибув (клопотання
про завершення розгляду справи за
відсутності представника
відповіадча-2)

Відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 02.10.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачі ОСОБА_1 та Всеукраїнська
громадська організація «Комітет
конституційно-правового контролю
України» звернулися в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до відповідачів: Голови Державної
міграційної служби України Радутного
Сергія Івановича та Державної
міграційної служби України, про
визнання протиправними дій щодо
відмови у задоволенні запиту на
інформацію, визнання протиправною
бездіяльності щодо не надання
інформації за запитом на інформацію, та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
надання публічної інформації за
запитом на інформацію.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.07.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/10525/14, що має розглядатися по суті
колегією суддів, та призначено справу
до попереднього судового розгляду на
07.08.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07.08.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було закінчено
підготовче провадження та призначено
справу № 826/10525/14 до судового розгляду
колегіальним складом суду: головуючий
суддя Добрянська Я.І., судді: Кротюк О.В.,
Мазур А.С. в судовому засіданні 25.09.2014 р.

У судовому засіданні 25.09.2014 р.
колегіальним складом суду було
оголошено перерву в розгляді справи №
826/10525/14 до 30.09.2014 р., та у судовому
засіданні 30.09.2014 р. колегіальним
складом суду було оголошено перерву в
розгляді справи № 826/10525/14 до 02.10.2014 р.

У судовому засіданні 02.10.2014 р. позивач-1
(представник позивача-2) заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримав повністю та у судових
дебатах просив суд:

- визнати дію Голови Державної
міграційної служби України Радутного
Сергія Івановича, що полягає у відмові
в задоволенні запиту на інформацію
позивачів - протиправною;

- визнати бездіяльність Державної
міграційної служби України, що полягає
у ненаданні інформації за запитом на
інформацію позивачів - протиправною;

- зобов'язати відповідачів по даній
справі надати публічну інформацію за
запитом на інформацію позивачів на
своєму офіційному сайті http://dmsu.gov.ua
оприлюднити: запит на інформацію
позивачів, відповідь ДМС України на
даний запит на інформацію позивачів,
запитану позивачами публічну
інформацію.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач-1 (представник позивача-2)
послався на те, що при зверненні ОСОБА_1
та Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» до Голови Державної
міграційної служби України із запитом
на інформацію вих. 533/3-14 від 07 липня 2014
р., листом вих. № 12-4212/1-14 від 14.07.2014 р.
Голова Державної міграційної служби
України Радутний С.І. відмовив
позивачам у задоволенні запиту на
інформацію, а Державна міграційна
служба України не надала запитану
публічну інформацію, у термін
передбачений ч. 1 ст. 20 Законом України
«Про доступ до публічної інформації»,
обґрунтовуючи відмову тим, що запитана
інформація не є публічною.

Відповідачами, у свою чергу, до
матеріалів справи були подані письмові
заперечення проти позову, в яких Голова
Державної міграційної служби України
Радутний С.І. та Державна міграційна
служба України зазначають про
відсутність протиправних дій з їхнього
боку, з тих підстав, що вимоги позивачів
про зобов'язання Голови ДМС України
Радутного С.І. та ДМС України надати
запитувану інформацію та оприлюднити
на офіційному сайті ДМС України запит і
відповідь на нього не ґрунтуються на
вимогах законодавства, оскільки в силу
статті 15 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», вказана
інформація не підлягає обов'язковому
оприлюдненню та містить персональні
дані, оприлюднення яких обмежується
законом.

Також, відповідачами через канцелярію
суду 01.10.2014 р. було подано письмову
промову у судових дебатах та
клопотання про закінчення розгляду
справи № 826/10525/14 за відсутності
представників відповідача-1 та
відповідача-2.

Зважаючи на таке, в судове засідання
02.10.2014 відповідачі не прибули та не
скерували своїх представників, хоча
останні належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи.

Отже, розглянувши надані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення позивачів в судовому
засіданні 02.10.2014 р. та пояснення
представників відповідачів в минулих
судових засіданнях, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, а також
вивчивши норми чинного законодавства з
приводу даного спору та позицію Вищого
адміністративного суду України з
аналогічних спорів, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 07 липня 2014 до ДМС України
надійшов запит Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» від 07.07.2014 р. № 533/3-14 за
підписом ОСОБА_1, як адвоката, Голови
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України», та члена Громадської ради при
ДМС України», про надання наступної
інформації: 1. Назвати прізвище,
ім'я, по батькові, посаду окремих
«діячів», які здійснили спробу
привласнення Громадської ради при ДМС
України та спосіб, у який вони
намагалися привласнити Громадську
раду при ДМС України;

2. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
людей, які набиралися до Громадської
ради при ДМС України та жодним чином не
представляли громадськість та
обґрунтування чому вони жодним чином
не представляють громадськість;

3. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
членів Громадської ради при ДМС
України, які вирішували виключно
приватні та комерційні питання, з
вказанням переліку приватних та
комерційних питань, які були вирішені
кожною з перелічених осіб - членів
Громадської ради при ДМС України;

4. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
службових та посадових осіб ДМС
України, з якими члени Громадської ради
при ДМС України вирішували ці приватні
та комерційні питання з вказанням
переліку приватних та комерційних
питань, які були вирішені кожною з
перелічених осіб-членів Громадської
ради при ДМС України та посадових чи
службових осіб ДМС України;

5. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
осіб-членів Громадської ради при ДМС
України з сумнівною репутацією, з
викладенням конкретних фактів, які
роблять цю репутацію сумнівною;

6. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
осіб-членів Громадської ради при ДМС
України, які були раніше судимі за
кримінальні злочини з вказанням
статті, за якою було засуджено особу,
терміну ув'язнення за судовим вироком,
судового вироку, який вступив в законну
силу, дати скоєння кримінального
злочину, інформації щодо погашення
судимості, - з надсиланням копії
судового вироку;

7. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
осіб-членів Громадської ради при ДМС
України, які причетні до рейдерських
захоплень з надсиланням матеріалів
щодо їх участі у цих рейдерських
захопленнях та заходів реагування
правоохоронних та судових органів
(копії кримінальних проваджень та
судових рішень, вироків, тощо);

8. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
осіб-членів Громадської ради при ДМС
України, які звертались до керівників
територіальних органів ДМС України
задля незаконного сприяння вирішенню
приватних питань, які супроводжувалися
погрозами та натяками на «особисті
зв'язки» із керівництвом ДМС України,
Уряду, народними депутатами, тощо;

9. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
керівників територіальних органів ДМС
України, до яких зверталися члени
Громадської ради при ДМС України, задля
незаконного сприяння вирішення
приватних питань, які супроводжувалися
погрозами та натяками на «особисті
зв'язки» із керівництвом ДМС України,
Уряду, народними депутатами, тощо;

10. Надати належним чином засвідчені
копії офіційних документів щодо
реагування керівництвом ДМС України на
вищенаведені протиправні звернення
членів Громадської ради при ДМС
України, задля незаконного сприяння
вирішення приватних питань, які
супроводжувалися погрозами та
натяками на «особисті зв'язки» із
керівництвом ДМС України, Уряду,
народними депутатами, тощо;

11. Надати належним чином засвідчені
копії офіційних документів, матеріалів
кримінальних проваджень, рішень та
вироків судів, тощо, які підтверджують
те, що основним мотивом цих людей до
членства у Громадській раді при ДМС
України є можливість здійснювати
протиправний тиск на працівників ДМС
України;

12. Назвати прізвище, ім'я, по батькові
осіб-членів Громадської ради при ДМС
України, у яких основним мотивом до
членства у Громадській раді при ДМС
України є можливість здійснювати
протиправний тиск на працівників ДМС
України та офіційні документи, докази
цього твердження;

13. Надати належним чином засвідчену
копію листа, якого керівництво ДМС
України вимушено було направити до
територіальних органів ДМС України з
вимогою негайно інформувати Голову ДМС
України та його заступників про кожен
факт звернення представників
Громадської ради при ДМС України,
спрямованого на отримання незаконних
переваг, окремими громадянами та
комерційними підприємствами;

14. Надати належним чином засвідчені
копії листів керівників
територіальних органів ДМС України,
які за вищенаведеною вимогою ДМС
України надіслали повідомлення про
факти звернення представників
Громадської ради при ДМС України,
спрямованого на отримання незаконних
переваг, окремими громадянами та
комерційними підприємствами;

15. Надати належним чином засвідчені
копії нормативно-правових актів,
розроблених ДМС України та копій
відповідних супроводжувальних листів,
якими ці проекти були спрямовані на
розгляд та надання своїх пропозицій
Громадською радою при ДМС України;

16. Надати інформацію щодо того, у який
спосіб та за якими критеріями і, якими
саме представниками ДМС України були
запрошені представники громадських та
благодійних організацій, які відомі у
суспільстві та активно працюють по
вирішенню проблем у міграційній сфері;

17. Надати перелік запрошених
представниками ДМС України
представників громадських та
благодійних організацій, які відомі у
суспільстві та документальні докази
того, що вони активно працюють по
вирішенню проблем у міграційній сфері;

18. Надати перелік окремих
представників поки що «діючої»
Громадської ради при ДМС України, яких
не влаштували запрошені ДМС України
представники громадських та
благодійних організацій, які відомі у
суспільстві та активно працюють по
вирішенню проблем у міграційній сфері;

19. Надати інформацію з ким саме ДМС
України вже розпочато консультації
щодо майбутнього створення
Громадської ради при ДМС України і, на
якій правовій підставі ці дії
здійснюються ДМС України;

20. Надати перелік вичерпних заходів,
які буде вжито керівництвом ДМС
України щодо унеможливлення у
майбутньому використання членами
Громадської ради при ДМС України свого
громадського статусу для вчинення
тиску на працівників ДМС України та
створення незаконних переваг для
окремих громадян чи комерційних та
назвати підтверджені факти вчинення
тиску та створення незаконних переваг
для окремих громадян чи комерційних
структур членами Громадської ради при
ДМС України на працівників ДМС України;

21. Надати інформацію за чиїм
розпорядженням (як це видно з
відеозапису засідання ініціативної
групи по підготовці Установчих зборів
по формуванню нового складу
Громадської ради при ДМС України)
представники ДМС України відмовилися
надати оригінали пакетів документів,
наданих для участі у Установчих зборах
по формуванню нового складу
Громадської ради при ДМС України
Голові ініціативної групи Захарченку
М.М. для проведення юридичної
експертизи відповідності цих
документів вимогам постанови Кабінету
Міністрів України № 996 від 03 листопада
2010 р.;

22. Назвати прізвище, ім'я, по батькові та
займані посади авторів статті
«Державна міграційна служба змушена
відкласти створення Громадської ради»,
яка розміщена на офіційному сайті ДМС
України http://dmsu.gov.ua з 03.07.2014 р.;

23. Назвати прізвище, ім'я, по батькові та
займані посади осіб, які прийняли
рішення про розміщення статті
«Державна міграційна служба змушена
відкласти створення Громадської ради»,
яка розміщена на офіційному сайті ДМС
України http://dmsu.gov.ua з 03.07.2014 р.

На вказаний запит ОСОБА_1,
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» від 07.07.2014 р. № 533/3-14 щодо
отримання публічної інформації,
Державна міграційна служба України
листом від 14.07.2014 р. № 12-4212/1-14 повідомила
позивачів про те, що запитувана ними
інформація не є публічною, а тому вона
буде надана у встановлений законом
строк.

Однак, вважаючи такі дії відповідачів
щодо відмови у задоволенні запиту про
надання публічної інформації -
протиправними, позивачі звернулися за
захистом своїх прав та інтересів у
судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, а також вивчивши норми чинного
законодавства з приводу даного спору
та позицію Вищого адміністративного
суду України з аналогічних спорів, суд
дійшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
позивачів, зважаючи на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, що зобов'язані
розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції
України встановлено, що кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про інформацію», інформація - це
будь-які відомості та/або дані, які
можуть бути збережені на матеріальних
носіях або відображені в електронному
вигляді.

Як встановлює стаття 7 цього Закону,
право на інформацію охороняється
законом. Держава гарантує всім
суб'єктам інформаційних відносин рівні
права і можливості доступу до
інформації. Ніхто не може обмежувати
права особи у виборі форм і джерел
одержання інформації, за винятком
випадків, передбачених законом
(частини перша, друга).

Законом України «Про доступ до
публічної інформації» (далі - Закон)
регламентований порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Закону, публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

При цьому, право на доступ до публічної
інформації гарантується відповідно до
статті 3 Закону обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків, передбачених законом.

Доступ до публічної інформації
відповідно до цього Закону
здійснюється на принципах прозорості
та відкритості діяльності суб'єктів
владних повноважень (пункт 1 частини
першої статті 4 Закону).

За змістом пункту 2 частини першої
статті 5 Закону, доступ до інформації
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами на інформацію.

Згідно із пунктом 1 частини першої
статті 13 Закону, розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Тобто, за змістом наведених статей
можна виділити такі ознаки публічної
інформації:

1) готовий продукт інформації, який
отриманий або створений лише в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень або інших розпорядників
публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною,
якщо створена суб'єктом владних
повноважень не під час виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків;

5) інформація не може бути публічною,
якщо створена не суб'єктом владних
повноважень.

Отже, визначальним для публічної
інформації є те, щоб вона була
заздалегідь готовим, зафіксованим
продуктом, отриманим або створеним
суб'єктом владних повноважень у
процесі виконання своїх обов'язків.

Вказані висновки також містяться в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 26 червня 2014 року у справі №
К/9991/78084/12.

Таким чином, в силу наведених положень
статті 13 Закону та пункту 1 Положення
про Державну міграційну службу
України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 405 «Питання Державної міграційної
служби України», ДМС України є
розпорядником публічної інформації
щодо реалізації державної політики у
сферах міграції (імміграції та
еміграції), у тому числі протидії
нелегальній (незаконній) міграції,
громадянства, реєстрації фізичних
осіб, біженців та інших визначених
законодавством категорій мігрантів.

Участь громадськості у формуванні та
реалізації державної політики
забезпечується відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 3 листопада 2010 року № 996 «Про
забезпечення участі громадськості у
формуванні та реалізації державної
політики», якою затверджено Типове
положення про громадську раду при
міністерстві, іншому центральному
органі виконавчої влади, Раді
міністрів Автономної республіки Крим,
обласній, Київській та Севастопольські
міській, районній, районній у м. Києві
та м. Севастополі державній
адміністрації (далі - Типове положення).

Згідно із пунктом 1 Типового положення,
Громадська рада при міністерстві,
іншому центральному органі виконавчої
влади, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, обласній, Київській та
Севастопольській міській, районній,
районній у м. Києві та м. Севастополі
держадміністрації (далі - громадська
рада) є постійно діючим колегіальним
виборним консультативно-дорадчим
органом, утвореним для забезпечення
участі громадян в управлінні
державними справами, здійснення
громадського контролю за діяльністю
органів виконавчої влади, налагодження
ефективної взаємодії зазначених
органів з громадськістю, врахування
громадської думки під час формування
та реалізації державної політики.

Відповідно до пункту 16 Типового
положення, громадська рада інформує
орган виконавчої влади, при якому вона
утворена, та громадськість про свою
роботу шляхом розміщення в
обов'язковому порядку в спеціально
створеній рубриці «Громадська рада» на
офіційному веб-сайті органу та
оприлюднення в інший прийнятний спосіб
матеріалів про установчі документи,
план роботи, керівний склад, прийняті
рішення, протоколи засідань, щорічні
звіти про її роботу.

В даному випадку, як підвереджується
наявними у справі доказами, інформація
з питань діяльності Громадської ради
при ДМС України, яка запитувалась
позивачами, не є продуктом, що отримано
або створено у процесі здійснення ДМС
України своєї діяльності, а тому Служба
не є розпорядником вказаної інформації
відповідно до Закону. При цьому,
вказана інформація оприлюднюється
Громадською радою при ДМС України у
встановленому законодавством порядку.

Беручи до уваги те, що запит на
інформацію не містив посилань на Закон
України «Про доступ до публічної
інформації», а також те, що запитувані
відомості не є готовим, зафіксованим
продуктом, в подальшому його було
розглянуто ДМС України з урахуванням
положень Закону України «Про звернення
громадян».

За результатами розгляду запиту у
межах компетенції ДМС України,
позивачам була надіслана відповідь
листом від 07.08.2014 р. № 12-4789/1-14 у термін,
передбачений законом.

Вказана відповідь позивачами не
оскаржується та у встановленому
законом порядку незаконною не
визнавалась.

Відповідно до статті 19 Закону, запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту (частини перша, друга).

Запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача,
поштову адресу або адресу електронної
пошти, а також номер засобу зв'язку,
якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид,
назву, реквізити чи зміст документа,
щодо якого зроблено запит, якщо
запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту
в письмовій формі.

Сукупність наданих сторонами до суду
доказів свідчить, що позивачі в
порядку, визначеному нормами Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» із запитом до ДМС України
не зверталися, а отже правовідносин,
які регулюються вказаним Законом, між
позивачами та ДМС України не виникло.

Зважаючи на таке, позовні вимоги про
визнання протиправними дій Голови ДМС
України Радутного С.І. та бездіяльності
ДМС України внаслідок не дотримання
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», на переконання
суду, є необґрунтованими.

З даного приводу, вимоги позивачів про
зобов'язання Голови ДМС України
Радутного С.І. та ДМС України надати
запитувану інформацію та оприлюднити
на офіційному сайті ДМС України
http://dmsu.gov.ua запит на інформацію,
відповідь на нього та запитувану
публічну інформацію також не
ґрунтуються на вимогах законодавства,
з огляду на наступне.

Як встановлено частиною другою статті
32 Конституції України, не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 6 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
конфіденційна інформація є
інформацією з обмеженим доступом.

Поняття конфіденційної інформації
визначено статтею 7 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
відповідно до якої - це інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень, та яка може
поширюватися у визначеному ними
порядку за їхнім бажанням відповідно
до передбачених ними умов.

Таким чином, надання та оприлюднення
запитуваної позивачами інформації про
персональні дані фізичних осіб
забороняється відповідно до Закону, та
питання про надання персональних даних
може вирішуватися тільки власником
такої інформації.

Враховуючи зазначене, наявні матеріали
справи та норми наведеного
законодавства, суд приходить до
висновку, що вимоги позивачів про
зобов'язання Голови ДМС України
Радутного С.І. та ДМС України надати на
запит про отримання публічної
інформації від 07.07.2014 р. № 533/3-14
запитувану інформацію та оприлюднити
на офіційному сайті ДМС України запит і
відповідь на нього не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства,
оскільки в силу статті 15 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
вказана інформація не підлягає
обов'язковому оприлюдненню та містить
персональні дані, оприлюднення яких
обмежується законом, що також
підтверджується позицією Вищого
адміністративного суду України при
розгляді аналогічних спорів.

Крім того, як було зазначено вище та
вказане підтверджується наявними
матеріалами справи, Державною
міграційною службою України на своєму
офіційному сайті http://dmsu.gov.ua 03.07.2014 р.
(тобто за два дні до закінчення
повноважень існуючого складу
Громадської ради при ДМС України) була
розмішена публікація стосовно фактів
звернень членів попереднього складу
Громадської ради при ДМС України до
керівників територіальних органів ДМС
України.

Враховуючи те, що повноваження
поточного складу Громадської ради при
ДМС України закінчувалися 5 липня 2014
року, - Державна міграційна служба
України 3 липня 2014 року опублікувала
свою позицію щодо діяльності
попереднього складу Громадської ради
при ДМС України (інформація яка наразі
цікавить позивачів), а саме: стосовно
наявності у попередньому складі
Громадської ради при ДМС України осіб
із сумнівною репутацією (раніше
судимих за кримінальні злочини, а також
осіб, яких ЗМІ пов'язують із
рейдерськими захопленнями), без
зазначення прізвищ таких осіб,
зважаючи на те, що розкриття
(розголошення) саме персональних даних
стосовно тієї чи іншої особи повинно
здійснюватися у відповідності із
вимогами спеціального законодавства,
що регулює зазначене питання, оскільки
така інформація не є публічною та
розпоряджатися такою персональною
інформацією може тільки її власник.

Тобто, позиція відповідача стосовно
діяльності Громадської ради при ДМС
України, викладена на офіційному сайті
ДМС України 3 липня 2014 року, стосувалася
саме попереднього складу Громадської
ради при ДМС України.

Також, як вбачається із зазначеної
статті на офіційному сайті ДМС України
http://dmsu.gov.ua, на день вказаної публікації
03.07.2014 р. Державною міграційною службою
України було розпочато консультації
щодо майбутнього створення нового
складу Громадської ради при ДМС
України, який би був спроможним якісно
виконувати повноваження, визначені
постановою КМУ від 03.11.2010 р. № 996.

Тобто, як було зазначено вище, та
вказане кореспондується з положеннями
чинного законодавства, Державна
міграційна служба України не є
власником інформації щодо особистих
(персональних) даних фізичних осіб
(державних службовців), та питання про
надання персональних даних може
вирішуватися тільки власником такої
інформації.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, позивачі не довели
суду обґрунтованості заявлених ними
позовних вимог, що були спростовані
відповідачами, як суб'єктами владних
повноважень, зважаючи на що, суд дійшов
до висновку про наявність підстав для
відмови в адміністративному позові.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В адміністративному позові
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий Суддя
Я.І. Добрянська

Судді
А.С. Мазур

О.В. Кротюк

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 07.10.2014 р.