Справа № 817/1164/14
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"15" жовтня 2014 р.
Справа № 817/1164/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "16" червня
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємеця ОСОБА_3 до
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції в особі
Острозького відділення про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Острозького відділення Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
15.11.2013 року № про збільшення
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму
26805,00 грн., в тому числі 17870,00 грн. за
основним платежем та 8935,00 грн. за
штрафними санкціями.

В апеляційній скарзі Здолбунівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
просить скасувати оскаржуване рішення
із ухваленням нового про відмову в
позові.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Встановлено, Острозьким відділенням
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області з 16.10.2013 року по 22.10.2013 року
проведено невиїзну позапланову
документальну перевірку дотримання
вимог податкового законодавства
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 при
проведенні взаємовідносин з ТОВ
"Будівельна компанія АТР Груп" за
період з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року, за
результатами якої складено акт від
29.10.2013 року №254/17- (а.с. 11-17, 49-54).

На підставі акту перевірки Острозьким
відділенням Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області прийнято
податкове повідомлення-рішення від
15.11.2013 року №, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено
грошове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на суму 26805,00 грн.,
в тому числі 17870,00 грн. за основним
платежем та 8935,00 грн. за штрафними
санкціями (а.с. 18).

За результатами оскарження в
адміністративному порядку, Головним
управлінням Міндоходів у Рівненській
області в задоволенні скарги
відмовлено, а податкове
повідомлення-рішення від 15.11.2013 року
№ залишено без змін (а.с. 19-21, 83-86).

Вказане податкове
повідомлення-рішення базується на
висновках податкового органу про
порушення позивачем вимог п. 138.1 ст. 138,
п.п. 177.1-177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового
кодексу України, яке полягало у
завищенні витрат за 2011 рік на суму 123170,19
грн., що призвело до заниження ним
доходу за 2011 рік на суму 123170,19 грн. та
заниження об'єкту оподаткування з
податку на доходи фізичних осіб за 2011
рік на суму 17870,00 грн. внаслідок
ненадання платником податку
документального підтвердження
товарності господарських операцій з
контрагентом ТОВ "Будівельна компанія
АТР Груп", які мали місце у
травні-червні 2011 року, а також
наявності в органу доходів і зборів
інформації щодо фактичної
неможливості даного контрагента
здійснювати господарську діяльність.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового
кодексу України, доходи фізичних
осіб-підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Абзацом 1 пункту 167.1 статті 167
Податкового кодексу України визначено,
що ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи
-підприємця.

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній до
06.08.2011 року) передбачено, що до переліку
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів, належать
документально підтверджені витрати, що
включаються до витрат виробництва
(обігу) згідно з розділом III цього
Кодексу.

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України (в редакції, що діє з
06.08.2011 року) встановлено, що до переліку
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів, належать
документально підтверджені витрати, що
включаються до витрат операційної
діяльності згідно з розділом III цього
Кодексу.

При цьому, як закріплено у пункті 1
підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні
положення" Податкового кодексу
України, розділ III цього Кодексу
застосовується під час розрахунків з
бюджетом починаючи з доходів і витрат,
що отримані і проведені з 1 квітня 2011
року, якщо інше не встановлено цим
підрозділом.

Як вбачається з акту перевірки від
29.10.2013 року, завищення позивачем витрат
за 2011 рік на суму 123170,19 грн., мало місце
за результатами господарських
операцій, проведених у травні-червні 2011
року.

Таким чином, до спірних правовідносин
повинні застосовуватися норми розділу
III Податкового кодексу України, а не
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 28.12.1994 року
№334/94-ВР, що був чинним до 01.04.2011 року.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 розділу III
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, складаються із
витрат операційної діяльності, інших
витрат, крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього Кодексу.

Згідно з пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 розділу III
Податкового кодексу України, витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку та витрати
банківських установ.

Пунктом 138.2 статті 138 розділу III
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Абзацами 1-2 пункту 44.1 статті 44 розділу
ІІ Податкового кодексу України
встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-ХІV визначено, що первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

В силу вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу
III Податкового кодексу України, до
складу витрат не включаються витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Отже, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
доходи фізичних осіб, мають бути
фактично здійснені і підтверджені
платником податку належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування даних податкового обліку.

В акті перевірки від 29.10.2013 року
податковим органом зазначено, що
протягом періоду, який перевірявся,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
сформував витрати у сумі 123170,19 грн. за
результатами господарських операцій
із ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп",
на підтвердження яких не надав до
перевірки жодних пояснень та
документального підтвердження (а.с. 14).

Водночас, відповідно до п. 44.3 ст. 44
Податкового кодексу України, платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 цієї статті, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менш як 1095 днів з
дня подання податкової звітності, для
складення якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого цим
Кодексом граничного терміну подання
такої звітності.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу
України, у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам контролюючого органу, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Судом першої інстанції об'єктивно
встановлено причини відсутності
первинних та бухгалтерських
документів по господарських операціях
з ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп" за
травень-червень 2011 року, оскільки під
час перевірки податковим органом
останні вилучені правоохоронними
органами у встановленому законом
порядку, що підтверджується
матеріалами справи.

Крім того, пунктом 85.9 статті 89
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли оригінали
первинних документів, облікових та
інших регістрів, фінансової та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, а також
виконання вимог іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, були
вилучені правоохоронними та іншими
органами, зазначені органи зобов'язані
надати для проведення перевірки
контролюючому органу копії зазначених
документів або забезпечити доступ до
перевірки таких документів. Такі копії,
засвідчені печаткою та підписами
посадових (службових) осіб
правоохоронних та інших органів, якими
було здійснено вилучення оригіналів
документів, або яким було забезпечено
доступ до перевірки вилучених
документів, повинні бути надані
протягом трьох робочих днів з дня
отримання письмового запиту
контролюючого органу. У разі якщо
документи, зазначені в абзаці першому
цього пункту, було вилучено
правоохоронними та іншими органами,
терміни проведення такої перевірки, у
тому числі розпочатої, переносяться до
дати отримання вказаних копій
документів або забезпечення доступу до
них.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що про обставину
вилучення правоохоронними органами у
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
первинних та бухгалтерських
документів по господарських операціях
між ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп"
за травень-червень 2011 року податковому
органові було відомо на час проведення
документальної позапланової
перевірки, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.70-72, 87-97, 174).

Враховуючи вищезазначене,
застосування відповідачем до спірних
правовідносин положень пункту 44.6
статті 44 Податкового кодексу України, в
частині можливості вважати, що
первинні та бухгалтерські документи
були відсутні у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на час
складення податкової звітності, є
безпідставними.

Тому вірним є висновок суд першої
інстанції про неможливість аналізу
вилучених у позивача правоохоронними
органами первинних та бухгалтерських
документів по господарських операціях
із ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп" за
травень-червень 2011 року на предмет
підтвердження факту їх
товарності/безтоварності.

Щодо посилань податкового органу про
неможливість проведення Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі м. Києва зустрічної звірки ТОВ
"Будівельна компанія АТР Груп" щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з 01.08.2010
року по 31.03.2013 року №1707/22.8/37241554,
поскільки останній підтверджує лише
факт неможливості проведення
перевірки даного платника податків та
не містить аналізу господарських
операцій із контрагентами (а.с. 55-67).

Щодо застосування до позивача
штрафних санкцій у сумі 8935,00 грн., то з
розрахунку відповідача вбачається, що
їх розмір визначено на рівні 50% від суми
нарахованого податкового зобов'язання
(а.с. 18).

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового
кодексу України, у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Згідно з п. 7 підрозділу 10 розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, штрафні санкції за
порушення податкового законодавства
за період з 1 січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

Враховуючи, що порушення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог
податкового законодавства, на думку
відповідача, мало місце у травні-червні
2011 року, застосовуючи до позивача
штрафні санкції у сумі 8935,00 грн., орган
доходів і зборів діяв у спосіб, не
передбачений законом.

Відтак, податкове повідомлення-рішення
№ від 15.11.2013 року є протиправним
та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не впливають на
правильність прийнятого рішення, яке
постановлене із дотриманням судом норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "16" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам:
Здолбунівська об'єднана державна
податкова інспекція в особі
Острозького відділення вул.
Мануїльського,82,м.Острог,Острозький
район, Рівненська область,35800

4- представнику позивача: ОСОБА_5
АДРЕСА_1 - ,