Справа № 2а-1670/289/11
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 вересня 2014 року м.
Київ В/800/3023/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:
Веденяпіна О.А. - судді-доповідача,

Маринчак Н.Є., Моторного О.А., Муравйова
О.В., Юрченко В.П.,

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 25 березня 2014 року у
справі № 2а-1670/289/11

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у м.
Полтаві

про визнання недійсним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у м.
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 25 березня 2014 року, якою касаційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 задоволено частково.

Скасовано ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 4 липня 2011 року.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24
лютого 2011 року змінено в частині
відмови в задоволенні позову про
визнання недійсним рішення № /0
від 3 березня 2009 року в частині
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 5 832,25 грн.

Прийнято в цій частині нову постанову,
якою позов задоволено.

Визнано недійсним рішення № /0 від
3 березня 2009 року в частині
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 5 832,25 грн.

В решті постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24 лютого 2011 року залишено без
змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 6 липня 1995
року № 265/95-ВР.

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвали Вищого
адміністративного суду України від
18 жовтня 2011 року № К/9991/6014/11 та від
18 березня 2013 року № К-58182/09.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13 грудня 2010 року №2 «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справ, на які посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Відмовити Державній податковій
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області у допуску до перегляду
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 25 березня 2014 року у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві про визнання
недійсним рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Судді
О.А. Веденяпін

Н.Є. Маринчак

О.А. Моторний

О.В. Муравйов

В.П. Юрченко