Справа № 816/3410/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3410/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кулик - Куличок О.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича, Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича, Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції, третя особа -
ОСОБА_6 про скасування рішення
державного реєстратора Гуляєва О.О. №
11527081 від 11.03.2014 про державну реєстрацію
права власності ОСОБА_6 на 1/2 частини
квартири, об'єкт житлової нерухомості
(реєстраційний номер 01) за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 32,2
кв.м., житловою площею 16,5 кв. м. та
зобов'язання Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції внести до Державного реєстру
прав на нерухоме майно запис про
скасування державної реєстрації прав
ОСОБА_6 на 1/2 частини вказаної квартири.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що рішення державного
реєстратора №11527081 від 11.03.2014 підлягає
скасуванню, оскільки ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14.05.2014 скасовано судове
рішення, на підставі якого проведено
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6

У судовому засіданні позивач,
представник позивача підтримали
позовні вимоги, просили їх
задовольнити.

Відповідач державний реєстратор прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєв
О.О. в судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
наявність поважних причин неявки суд
не повідомив, клопотань про
відкладення не надав.

У письмових запереченнях просив
відмовити у задоволенні позову,
мотивуючи свою позицію тим, що спірне
рішення прийнято ним відповідно до
вимог частини другої статті 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", пункту 20 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013
№868 /а.с. 43 - 45/.

Представник відповідача Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції у судове засідання
також не з'явився.

У письмових запереченнях просив
відмовити у задоволенні позову,
вказуючи на те, що державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєвим О.О. під час розгляду
заяви і документів, що додавалися до
неї, було встановлено відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяжень, тому рішення про реєстрацію
права власності є законним та
обгрунтованим. Відносно позовних вимог
про зобов'язання внести запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про скасування
державної реєстрації прав ОСОБА_6
зазначав, що діючим законодавством
встановлена процедура прийняття
відповідних рішень державними
реєстраторами і суд не може підміняти
цю процедуру та орган, до компетенції
якого віднесено прийняття відповідних
рішень.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Третя особа у судове засідання також не
з'явилася, при цьому була належним
чином повідомлена про дату, час та
місце розгляду справи. Клопотання
третьої особи та її представника про
відкладення розгляду справи відхилено
судом у зв'язку із відсутністю доказів
поважності причин неявки.

Враховуючи положення статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважав за можливе
розглянути справу за відсутності
представників відповідачів та третьої
особи.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.03.2014 державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєвим О.О. прийнято рішення
№ 11527081 про проведення державної
реєстрації права власності на 1/2
частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6,
податковий номер /а.с. 52/.

Вказане рішення прийнято згідно
частини 2 статті 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", пункту 16
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703, на
підставі поданих заявником документів,
в тому числі, рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 18.12.2013 у справі
№ 552/3865/13-ц, яким скасовано
розпорядження виконавчого комітету
Полтавської міської ради Відділу
обліку розподілу та приватизації житла
від 20.10.2010 №314 в частині передачі ОСОБА_1
у приватну власність 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, скасовано свідоцтво
про право власності на житло від 20.10.2010,
видане ОСОБА_1 в частині виділення
ОСОБА_1 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у
приватну власність, вселено ОСОБА_6 до
квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_6
право власності на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 /а.с. 53-57/

Разом з тим, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14.05.2014 рішення апеляційного
суду Полтавської області від 18.12.2013
скасовано, залишено в силі рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 28.10.2013, яким відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_6 до
Полтавської міської ради, ОСОБА_1 про
скасування розпорядження органу
приватизації та визнання недійсним
свідоцтва про право власності на житло,
визнання членом сім'ї наймача
(власника), зобов'язання укласти
договір найму житлового приміщення,
вселення до спірної квартири /а.с.18-20/

21.07.2014 позивачем направлено до
Державної реєстраційної служби
України заяву про скасування рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гулєва
О.О. №11527081 від 11.03.2014 (отримано 24.07.2014)
/а.с. 21 - 23/.

За результатами розгляду заяви
позивача Державна реєстраційна служба
України листом від 22.08.2014 № Б-3196-06
повідомила, що скасування державної
реєстрації права власності, проведеної
згідно з рішенням державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Укрдержреєстру Гуляєва О.О. від 11.03.2014
№11527081, можливе лише в судовому порядку
/а.с. 76-77/.

За таких обставин позивач звернувся до
суду з позовом про скасування рішення
державного реєстратора та зобов'язання
внести запис про скасування державної
реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до положень статті 2
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
1952-IV) державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно частини 1 статті 15 Закону
№ 1952-ІV державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Частиною 4 статті 15 Закону № 1952-IV
передбачено, що державній реєстрації
підлягають виключно заявлені права та
їх обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Згідно частини другої статті 9
Закону № 1952-IV державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав; 2)
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Відповідно до частини 1 статті 19
Закону № 1952-IV державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право
власності на нерухоме майно, виданих
відповідно до вимог цього Закону; 3)
свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді; 4)
державних актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку у випадках, встановлених
законом; 5) рішень судів, що набрали
законної сили; 6) інших документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою.

Пунктом 36 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №
868, також визначено, що для проведення
державної реєстрації речових прав
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення таких прав на нерухоме
майно, та інші документи, визначені цим
Порядком.

Згідно підпункту 10 пункту 37
Порядку до переліку документів, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, віднесено рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами, рішення
державного реєстратора Гуляєва О.О. від
11.03.2012 № 11527081 прийнято з урахуванням
наявності у заявника ОСОБА_6 документа,
що підтверджує виникнення права
власності на нерухоме майно, -рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 18.12.2013 у справі № 552/3865/13-ц, яким
визнано за ОСОБА_6 право власності на
1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 1 статті 26
Закону № 1952-IV записи до Державного
реєстру прав вносяться на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Із витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
вбачається, що на підставі рішення
реєстратора до Державного реєстру
внесено запис № 4955150 про право
власності ОСОБА_6 на 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1 (спільна часткова
власність) /а.с. 8/.

При цьому одночасно у Державному
реєстрі наявний запис від 22.11.2010 про
право власності ОСОБА_1 на всю квартиру
АДРЕСА_1 /а.с.9/.

Також суд враховує, що ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14.05.2014 рішення апеляційного
суду Полтавської області від 18.12.2013 у
справі № 552/3865/13-ц скасовано.

Відповідно до положень статті 349
Цивільного процесуального кодексу
України рішення і ухвала суду
касаційної інстанції набирають
законної сили з моменту їх оголошення.
З моменту оголошення рішення або
ухвали судом касаційної інстанції
скасовані рішення та ухвали суду
першої або апеляційної інстанції
втрачають законну силу.

Враховуючи те, що судове рішення,
що підтверджує виникнення права на
нерухоме майно ОСОБА_6, і на підставі
якого прийнято рішення про державну
реєстрацію права власності, скасовано,
рішення про державну реєстрацію від
11.03.2012 № 11527081 втратило законні
підстави, а тому також підлягає
скасуванню.

Отже, позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог про
зобов'язання Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області внести
запис до Державного реєстру прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації прав ОСОБА_6 на 1/2
частини квартири об'єкта житлової
нерухомості за адресою АДРЕСА_1, суд
враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 26
Закону № 1952-IV у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Згідно пункту 2.6. Порядку прийняття
і розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
№ 3502/5, для внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування записів Державного реєстру
прав заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

З огляду на викладене, а також те,
що позивач не звертався в порядку,
встановленому чинним законодавством,
із заявою про скасування державної
реєстрації, а суд не може підміняти
орган реєстрації, вимоги позивача про
зобов'язання внести запис про
скасування державної реєстрації є
передчасними та не підлягають
задоволенню.

Таким чином, позов підлягає
частковому задоволенню.

У відповідності до частини
третьої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведене, суд прийшов
до висновку необхідність стягнення на
користь позивача з Державного бюджету
України судового збору в розмірі 36 грн.
54 коп.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича, Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії
задовольнити частково.

Скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича № 11527081 від 11 березня 2014
року про державну реєстрацію права
власності ОСОБА_6 на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 36 грн. 54 коп. (тридцять шість
гривень п'ятдесят чотири копійки).
Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складено 14
жовтня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол