Справа № К/9991/29143/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/29143/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області про перерахунок
пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Алчевського міського суду
Луганської області від 14 березня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня
2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся із
зазначеним позовом в якому просив
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок його пенсії, призначеної
на підставі Закону України від 28 лютого
1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ),
збільшивши її розмір у 3,5 рази
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2005 року
№ 1293 «Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі Постанова КМУ № 1293).

Посилаючись на відмову Управління
Пенсійного фонду України в м.
Алчевську Луганської області (далі УПФ)
здійснити такий перерахунок, позивач
просив про задоволення позову.

Постановою Алчевського міського суду
Луганської області від 14 березня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
судові рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суди на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що позивачу,
починаючи з 1 січня 2006 року, вже була
перерахована його пенсія згідно вимог
Постанови КМУ № 1293, а повторний
перерахунок з тих же підстав, чинним
законодавством України не передбачено.

Так, згідно статті 54 Закону № 796-ХІІ в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими, зокрема, по 2
групі інвалідності 8 мінімальних
пенсій за віком.

Аналогічні положення містить Порядок
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997
року № 523.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, 2 групи
інвалідності, яка пов'язана з
наслідками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
одержує пенсію на підставі статті 54
Закону № 796-ХІІ.

Пунктом 1 Постанови КМУ № 1293
передбачено збільшення розміру пенсії,
призначеної відповідно до статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зокрема, у 3,5 рази - пенсію
по інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році та пенсію у зв'язку із втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи членам їх сімей.

Водночас, пунктом 2 цієї постанови
установлено, що мінімальний розмір
пенсії, передбачений частиною
четвертою статті 54 Закону, не може бути
нижчим для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, II групи - 500 гривень.

Вказана постанова набрала чинності з 1
січня 2006 року, і саме з цієї дати, як
встановлено судами, ОСОБА_4 була
збільшена пенсія у 3,5 рази, виходячи
із розміру пенсії, яка була визначена
діючим на той час законодавством та
виплачувалась позивачу.

При цьому, розмір перерахованої пенсії
не був нижчим від розміру,
встановленого пунктом 2 Постанови КМУ
№ 1293.

Правильними є також висновки судів про
те, що Постанова КМУ № 1293 не
підлягає повторному застосуванню.

За таких обставин, відповідач
правомірно відмовив позивачу в
перерахунку пенсії, а тому суди дійшли
правильних висновків про відсутність
підстав для задоволення позову.

Таким чином, рішення судів попередніх
інстанцій відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Алчевського міського суду
Луганської області від 14 березня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало