Справа № 2а-5265/11/1370
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 вересня 2014 року м.
Київ В/800/3982/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Амєліна С.Є.,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

Ліпського Д.В.,

розглянувши заяву Львівської
митниці Міндоходів про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 25 березня 2014 року Верховним Судом
України у справі за позовом ОСОБА_6 до
Державної митної служби України,
Львівської митниці про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року позов задоволено - визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України № 798-к
від 18 квітня 2011 року в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_6;
поновлено на посаді старшого
інспектора сектору контролю за
правильністю визначення митної
вартості відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Львівської митниці з 18 квітня 2011 року;
стягнуто з Львівської митниці на
користь позивачки середній заробіток
за час вимушеного прогулу в розмірі
23074,43 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 7 березня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано та відмовлено ОСОБА_6 в
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 березня 2014 року рішення
апеляційного суду скасовано, а рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

20 серпня 2014 року, разом із заявою про
перегляд Верховним Судом України
зазначеної ухвали суду касаційної
інстанції, Львівська митниця надіслала
до Вищого адміністративного суду
України клопотання про поновлення
процесуального строку подання такої
заяви.

Клопотання мотивувала тим, що вона вже
зверталась до суду з заявою про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 25
березня 2014 року Верховним Судом
України, але у зв'язку з несплатою
судового збору в розмірі встановленому
Законом України «Про судовий збір» її
було повернуто.

З огляду наведені заявником обставини,
колегія суддів вважає за можливе
поновити Львівській митниці цей
процесуальний строк, оскільки первинна
її заява була подана в межах строку
подання заяви про перегляд судових
рішень.

Що ж стосується самої заяви, то вона
подана Львівською митницею з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: пункту 6
частини першої статті 30 Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про
державну службу» (далі - Закон № 3723-XII),
що потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження неоднакового
правозастосування Львівська митниця
надала ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 10
вересня 2013 року (К/9991/58349/12, К/9991/60995/12).

Відповідно до статті 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України встановлено, що заява про
перегляд рішення суду касаційної
інстанції з мотивів неоднакового
правозастосування може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права;
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових,
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові "Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України" від 13 грудня 2010 року № 2
роз`яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Як слідує з ухвали від 25 березня 2014
року, про перегляд якої ставиться
питання, Вищий адміністративний суд
України, скасував постанову
апеляційного суду та залишив в силі
постанову суду першої інстанції,
погодившись з його висновком про
протиправність спірного наказу в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_6 Приймаючи таке рішення,
суд виходив з того, що в спірному наказі
та матеріалах справи відсутні будь-які
докази про порушення ОСОБА_6 Присяги
державного службовця.

В ухвалі ж Вищого адміністративного
суду України від 10 вересня 2013 року, на
яку послалась Львівська митниця на
підтвердження неоднакового
правозастосування, касаційний суд
скасував постанову апеляційного суду
та залишив в силі постанову суду першої
інстанції, якою в задоволенні позову
було відмовлено. Проте, у цій справі
підставою для висновку касаційного
суду про правомірність припинення
державної служби позивача в митних
органах України та її звільнення стало
встановлення у ході судового розгляду
вчинення нею діянь, які мають ознаки
порушення Присяги державного
службовця.

З огляду на те, що в наведених у заяві
Львівської митниці справах існують
різні фактичні обставини, які хоч і
обумовили прийняття різних за змістом
судових рішень, проте не свідчать про
подібність правовідносин, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для допуску справи
до провадження у Верховному Суді
України.

Керуючись статтями 235 - 240 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Поновити Львівської митниці строк
подання заяви про перегляд судового
рішення.

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу,
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 25
березня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Судді
В.В. Швець

С.Є. Амєлін

Я.Л. Іваненко

М.Г. Кобилянський

Д.В. Ліпський