Справа № 2а-1710/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"08" жовтня 2014 р.
Справа № 2a-1710/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря: Руміша В.Я.,

прокурора: Аверкової Н.О.,

представника позивача: Саранчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
прокурора міста Коломиї
Івано-Франківської області в інтересі
держави в особі Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
в Івано-Франківській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення податкового боргу в розмірі
45100,58 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2011 року прокурор міста Коломиї
Івано-Франківської області в інтересі
держави в особі Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Івано-Франківської області
(далі - позивач) звернувся в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в розмірі 45 100, 58 гривень.

Ухвалою суду, у відповідності до статті
52 Кодексу адміністративного
судочинства України, замінено
первинного позивача Коломийську
об'єднану державну податкову інспекцію
Івано-Франківської області належним
позивачем - Коломийською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в
Івано-Франківській області.

09.06.2011 року ухвалою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду дану
адміністративну справу за №2а-1710/11/0970 -
зупинено, до набрання законної сили
судовим рішенням в адміністративній
справі №2а-911/11/0970 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області про
визнання протиправним та скасування
рішення за № від 10.12.2010 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

16.04.2014 року ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
№40993/11/9104, за наслідками розгляду
апеляційної скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 05.04.2011 року
за №2а-911/11/0970, апеляційну скаргу
залишено без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 05.04.2011 року
за №2а-911/11/0970 - без змін.

Як наслідок, постанова
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 05.04.2011 року
за №2а-911/11/0970 набрала законної сили
16.04.2014 року.

05.08.2014 року ухвалою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
поновлено провадження в даній
адміністративній справі, а справу
призначеного до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач протиправно, в порушення
статті 1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», статті 16 Податкового кодексу
України не сплатив в повному обсязі в
дохід державного бюджету податковий
борг з сплати пені, нарахованої за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 45 100, 58 гривень, визначений
податковим повідомленням-рішенням за
№ від 10.12.2010 року.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали з підстав вказаних в
позовній заяві. Просили стягнути з
рахунків у банках, що обслуговують
відповідача та за рахунок готівки, що
йому належить пеню, нараховану за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 45 100, 58 гривень в дохід
державного бюджету.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, без поважних причин та без
повідомлення про причини неприбуття
хоча, про дату, час та місце судового
розгляду справи був належним чином
повідомлений, а тому, у відповідності
до положення частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справу вирішено за
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення прокурора, представника
позивача, дослідивши докази, суд
прийшов до висновку, що даний
адміністративний позов підставний та
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач 05.10.2001
року зареєстрований Коломийською
районною державною адміністрацією
Івано-Франківської області, як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
копією витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців.

Перебуває на податковому обліку в
Коломийській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України в Івано-Франківській
області, як платник податків та зборів,
є суб'єктом господарської діяльності.

Відповідачем допущено несплату
пені, нарахованої за порушення
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 45 100, 58 гривень, що нарахована за
результатами виїзної позапланової
перевірки з питань дотримання вимог
валютного законодавства при
здійсненні зовнішньоекономічних
операцій та оподаткування в сфері
зовнішньоекономічної діяльності та
оподаткування в сфері
зовнішньоекономічної діяльності за
період з 29.12.2009 року до 30.11.2010 року.

За наслідками вказаної перевірки
позивачем складено акт про результати
виїзної перевірки з питань дотримання
вимог валютного законодавства при
здійсненні зовнішньоекономічних
операцій та оподаткування в сфері
зовнішньоекономічної діяльності та
оподаткування в сфері
зовнішньоекономічної діяльності за
період з 29.12.2009 року до 30.11.2010 року від
02.12.2010 року за №4684/220-НОМЕР_1.

10.12.2010 року контролюючим органом,
на підставі вказаного акта від 02.12.2010
року за №4684/220-НОМЕР_1, податковим
повідомленням-рішенням за №
застосовано штрафні (фінансові)
санкції за платежем: пеня, нарахована
за порушення термінів розрахунків у
сфері зовнішньоекономічної діяльності
в розмірі 45 100, 58 гривень.

16.03.2011 року правомірність
винесення податкового
повідомлення-рішення за № від
10.12.2010 року, як підстави стягнення
вказаних коштів, оскаржено приватним
підприємцем ОСОБА_3 в судовому порядку
в адміністративній справі №2а-911/11/0970.

05.04.2011 року Івано-Франківським окружним
адміністративним судом, за наслідками
розгляду адміністративної справи за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Коломийської об'єднаної
державної податкової інспекції
Івано-Франківської області про
визнання протиправним та скасування
рішення за № від 10.12.2010 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, постановою за №2а-911/11/0970 в
задоволенні позову відмовлено
повністю, а рішення суду оскаржено в
апеляційному порядку.

Таким чином, законність та
правомірність винесення контролюючим
органом податкового
повідомлення-рішення за № від
10.12.2010 року та визначення штрафних
(фінансових) санкцій за платежем пеня,
нарахована за порушення термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 45 100, 58 гривень, була предметом
дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій, що набрали
законної сили.

Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно пункту 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, виходячи з того, що
податкове повідомлення-рішення за
№ від 10.12.2010 року було предметом
дослідження судом першої інстанції в
адміністративній справі за №2а-911/11/0970
та судом апеляційної інстанції в
справі за №40993/11/9104, висновками
розгляду яких визнано правомірним
податкове повідомлення-рішення за
№ від 10.12.2010 року, судове рішення
набрало законної сили, то у
відповідності до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України, вказане
вище грошове зобов'язання, визначене
рішенням Коломийської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в
Івано-Франківській області за №
від 10.12.2010 року, вважаються узгодженими.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем на
виконання вимог пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України надіслано
податкову вимогу №63 від 18.01.2011 року на
суму 45 100, 58 гривень, яку відповідач
залишив без реагування, а податковий
борг за нею не сплатив.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14
Податкового кодексу України сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання утворює
податковий борг.

Таким чином, узгоджене грошове
зобов'язання з сплати пені, нарахованої
за порушення термінів розрахунків у
сфері зовнішньоекономічної діяльності
в розмірі 45 100, 58 гривень, утворює
податковий борг відповідача, який ним
не сплачено.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України встановлено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
Кодексу передбачено, що стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадиться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податків
вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного
Кодексу стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95
Податкового кодексу України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків.

Згідно статті 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявлена до стягнення сума
є узгодженою та являється податковим
боргом відповідача перед бюджетом,
який ним не сплачено та підлягає
стягненню з рахунків у банках, що
обслуговують відповідача та за рахунок
готівки, що йому належить.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вимоги позивача є обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, що
обслуговують фізичну особу-підприємця
ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та
за рахунок готівки, що йому належить в
дохід державного бюджету пеню,
нараховану за порушення термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 45 100 (сорок п'ять тисяч сто)
гривень 58 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя:
Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному
обсязі 13.10.2014 року.