Справа № 756/17106/13-а
Суддя: Великохацька В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№
№
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
« 10» жовтня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
головуючого - судді
- Великохацької В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 2
Кобеляцької роти ДПС ОДДЗ,
підпорядкованої ГУМВС України в
Полтавській області Шевели Володимира
Олексійовича про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу № 2 Кобеляцької
роти ДПС ОДДЗ, підпорядкованої ГУМВС
України в Полтавській області Шевели
В.О., в якому просить скасувати
постанову серії АА2 № 822587 від 10
листопада 2013 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП
України, та закрити провадження у
справі. Свої вимоги мотивує тим, що 10
листопада 2013 року приблизно о 13 год. 00
хв. він, керуючи автомобілем «Land Rover»,
д.н.з. НОМЕР_1, рухався по с. Бугаївка
Глобинського району Полтавської обл.
зі швидкістю, передбаченою ПДР України
для населених пунктів, де був зупинений
інспектором ДПС, який повідомив, що
причиною зупинки було порушення водієм
швидкісного режиму, передбаченого п. 12.4
ПДР України в зоні дії дорожнього знаку
5.45 «Початок населеного пункту» на 41
км/год, що зафіксовано приладом «Візир
0812458». Не беручи до уваги заперечення
позивача, відповідач склав відносно
позивача протокол про адміністративне
правопорушення та на місці виніс
постанову в справі про адміністративне
правопорушення, згідно з якою позивача
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КпАП України з накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255,00 гривень. З
притягненням до адміністративної
відповідальності та накладеним
стягненням позивач не погоджується,
вважає оскаржувану постанову
незаконною та необґрунтованою,
посилаючись на те, що відповідачем ні в
протоколі, ні в постанові не було
зазначено жодного доказу та свідків
правопорушення, висновки відповідача
про вчинення правопорушення позивачем
ґрунтуються на припущеннях, а прилад
«Візир», яким було зафіксовано
перевищення швидкості, не
сертифікований в Україні, не проходив
перевірку, відтак, в його роботі
вбачаються недоліки, жодних документів
на прилад позивачу надано не було.
Просить суд скасувати оскаржувану
постанову, провадження у справі
Представник позивача подала до суду
заяву, в якій просить розглядати справу
без її участі, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, просить позов
задовольнити, посилаючись на
обставини, зазначені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином, про що свідчать відповідні
матеріали справи, про причини неявки
суд не повідомив, із заявами та/або
клопотаннями про розгляд справи без
його участі до суду не звертався.
Згідно зі ст. 33 КАС України судовий
виклик або судове повідомлення осіб,
які беруть участь у справі, свідків,
експертів, спеціалістів, перекладачів
здійснюється рекомендованою
кореспонденцією (листом, телеграмою),
кур'єром із зворотною розпискою за
адресами, вказаними цими особами, або
шляхом надсилання тексту повістки,
складеного відповідно до статті 34 КАС
України факсимільним повідомленням
(факсом, телефаксом), електронною
поштою, телефонограмою, опублікування
у друкованому засобі масової
інформації. У разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 40 КАС України особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані під
час провадження у справі повідомляти
суд про зміну місця проживання
(перебування, знаходження), роботи,
служби. У разі неповідомлення про зміну
адреси повістка надсилається їм за
останньою адресою і вважається
Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
Згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення від 10
листопада 2013 року серії АБ2 № 871755
ОСОБА_1 10 листопада 2013 року о 13:02 год. в с.
Бугаївка Глобинського району
Полтавської обл., керуючи автомобілем
«Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. НОМЕР_1,
перевищив швидкість руху в населеному
пункті в зоні дії дорожнього знаку 5.45
«Початок населеного пункту», рухався
зі швидкістю 101 км/год, чим порушив
вимоги п. 12.4 ПДР України. (а.с. 7)
Постановою серії АА2 № 822587 від 10
листопада 2013 року позивача було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та
було накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с. 6).
Згідно зі ст. 9 КпАП України,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України,
відповідальність за дане
правопорушення настає, зокрема, у
випадку, перевищення водіями
транспортних засобів встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на двадцять
кілометрів на годину.
Згідно з положеннями п. 12.4 ПДР України у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
Суд враховує зміст позовної заяви,
пояснення представника позивача,
згідно з якими позивач рухався з
дозволеною швидкістю руху, яку
контролював по спідометру, не
перевищуючи її, а інспектор ДПС під час
фіксації швидкості руху його
автомобіля використав прилад, який не
проходив відповідних перевірок та не
входить до переліку приладів, якими
може здійснюватися фіксація швидкості
руху транспортних засобів.
Інших доказів, окрім протоколу про
адміністративне правопорушення в
розумінні ст. 251 КУпАП, які б свідчили
про наявність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України,
суду не надано. Тобто, про порушення
позивачем вимог п. 12.4 ПДР України та
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КпАП України, обґрунтованість
притягнення його до відповідальності
за вказаною статтею, на думку суду, не
вказує жодна обставина.
Відповідно до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
Відповідач заперечень проти позову та
доказів на підтвердження
правомірності свого рішення не надав.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку що позовні вимоги
обґрунтовані, а постанова відповідача
про притягнення до адміністративної
відповідальності позивача підлягає
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 9, 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 283 КпАП
України, ст.ст. 11, 33, 35, 40, 71, 159-162, 171-2, 186
КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу
№ 2 Кобеляцької роти ДПС ОДДЗ,
підпорядкованої ГУМВС України в
Полтавській області Шевели Володимира
Олексійовича про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності - задовольнити.
Постанову в справі про адміністративне
правопорушення інспектора ДПС взводу
№ 2 Кобеляцької роти ДПС ОДДЗ,
підпорядкованої ГУМВС України в
Полтавській області Шевели Володимира
Олексійовича від 10 листопада 2013 року
серії АА2 № 822587 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КпАП України та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255,00 гривень -
скасувати, провадження по справі
Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
В.В. Великохацька