Справа № 201/7663/14а (2а/201/243/2014)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 рокусправа № 201/7663/14а
(2а/201/243/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Малиш Н.І.
Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська на
постанову Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 27 червня 2014р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська про
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання незаконними дій
відповідача щодо відмови позивачу в
поновленні пенсії.

Про зобов'язання відповідача
поновити нарахування та виплату
позивачу пенсії за віком.

Про зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
пенсію на підставах, визначених чинним
пенсійним законодавством, починаючи з
дня припинення виплати пенсії тобто з
листопада 1998 року.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 27 червня 2014р.,
прийнятою в порядку скороченого
провадження, позов задоволено.

Суд постановив визнати незаконними дії
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
щодо відмови ОСОБА_2 в поновленні
виплати пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська поновити ОСОБА_2
нарахування та виплату пенсії за віком
на підставах визначених чинним
законодавством, починаючи з 15 березня
2014 року.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального права та висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про дату, час,
місце судового розгляду повідомлений
належним чином.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, позивачу
з 13.05.1993 була призначена пенсія за
віком по списку №1, та на підставі
заяви позивача від 13.04.1998, у зв'язку з
виїздом на постійне місце проживання
за кордон було припинено виплату
пенсії.

15 березня 2014 року представник позивача
звернувся до управління Пенсійного
фонду України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська із заявою про
поновлення виплати пенсії за віком,
проте отримав відмову.

Відповідно до статті 92 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
громадянам, які виїхали на постійне
проживання за кордон, пенсії не
призначаються.

Пенсії, призначені в Україні до виїзду
на постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
від'їздом за кордон. За час перебування
цих громадян за кордоном виплачуються
тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Порядок переведення пенсій,
призначених внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, в інші країни
визначається Кабінетом Міністрів
України.

З 2004 року набув чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 49 вказаного
закону, виплата пенсії припиняється на
весь час проживання пенсіонера за
кордоном, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, положення пункту 2
частини 1 статті 49, другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року.

Відповідно до статті 152 частини 2
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту
2 частини 1 статті 49 та другого речення
статті 51 Закону втрачають чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто від дати
прийняття рішення Конституційним
Судом України № 25-рп/2009.

Таким чином, ОСОБА_2, проживаючи в
Німеччині, як громадянин України, має
такі ж самі конституційні права, як й
інші громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Відсутність законодавчо встановленого
механізму поновлення виплати пенсії,
припиненої у зв'язку з виїздом
громадянина України на постійне місце
проживання за кордон, не може бути
підставою для позбавлення таких осіб
проголошеного у статті 46 Конституції
України права на соціальний захист.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 27 червня 2014р.
по справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про зобов'язання вчинити дії залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник