Справа № 823/2290/14
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
справа № 823/2290/14

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання -
Шалько І.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків податковий борг у сумі 175319
грн. 88 коп.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач
не виконує своїх податкових
зобов'язань, внаслідок чого має
податковий борг у сумі 175319 грн. 88 коп.

Позивач, про час, дату та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином, свого представника до суду не
направив, подав до суду клопотання, в
якому просить розгляд справи проводити
за відсутності свого представника,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, адміністративний позов
визнав про що подав відповідну заяву,
просив розгляд справи провести за його
відсутності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо клопотання про розгляд
справи за їх відсутності заявили всі
особи, які беруть участь у справі,
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд встановив.

Відповідач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 30.03.2001р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується Спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Положеннями п.п. 16.1.4 п. 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156 п. 14.1. статті 14
Податкового кодексу України визначає
податкове зобов'язання як суму коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно п. 203.1 ст. 203 ПКУ податкова
декларація подається за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім днем звітного ( податкового)
місяця.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового
кодексу України встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу
України не підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Так, згідно абз. 1 п. 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом. У
разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку (п. 50.1
статті 50 Податкового кодексу України).

Згідно поданих до податкового органу
податкових декларацій та уточнюючих
розрахунків з податку на додану
вартість відповідач самостійно
визначив податкове зобов'язання на
загальну суму 262421 грн. 00 коп., що
складає:

- 44876 грн. 00 коп., з яких 43569 грн. 00 коп.
збільшення основного платежу та 1307 грн.
00 коп. - штрафна санкція за червень 2012
року згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 10.10.2012р.;

- 10066 грн. 00 коп., з яких 9773 грн. 00 коп.
збільшення основного платежу та 293 грн.
00 коп. - штрафна санкція за січень 2012
року згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 11.10.2012р.;

- 61862 грн. 00 коп. згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість від 22.10.2014р. по строку сплати
до 30.10.2014р.;

- 114266 грн. 00 коп., з яких 110938 грн. 00 коп.
збільшення основного платежу та 3328
грн. 00 коп. - штрафна санкція за серпень
2012 року згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 28.12.2012р.;

- 67 грн. 00 коп. згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість від 21.03.2013р. по строку сплати
30.01.2013р.;

- 1312 грн. 00 коп. згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість від 20.02.2013р. по строку сплати
02.03.2014р.;

- 24 грн. 00 коп., з яких 23 грн. 00 коп.
збільшення основного платежу та 1 грн. 00
коп. - штрафна санкція за грудень 2012
року згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 02.04.2013р.;

- 14 грн. 00 коп. згідно уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за січень 2013 року від 14.05.2013р.;

- 1794 грн. 00 коп., з яких 1742 грн. 00 коп.
збільшення основного платежу та 52 грн.
00 коп. - штрафна санкція за квітень 2013
року згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 30.05.2013р.;

- 28140 грн. 00 коп. згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість від 20.06.2013р. строком сплати
30.06.2013р.

В матеріалах справи відсутні
відомості, що підтверджують сплату
відповідачем вищезазначеного
самостійно визначеного податкового
зобов'язання зі сплати на додану
вартість в установлені чинним
законодавством терміни.

Положеннями пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176
Податкового кодексу України платники
податку зобов'язані, зокрема: своєчасно
сплачувати узгоджену суму податкових
зобов'язань, а також суму штрафних
(фінансових) санкцій, нарахованих
контролюючим органом, та пені, за
винятком суми, що оскаржується в
адміністративному або судовому
порядку.

02 листопада 2012 року за результатами
документальної невиїзної (камеральної)
своєчасності сплати податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість посадовими особами державної
податкової інспекції у м. Черкасах
складено акт №3949/17-220/НОМЕР_1 від 02.11.2012р.
Перевіркою встановлено, що в порушення
вимог п. 57.1 ст. 57, п. 203.1, п. 203.2 ст. 203
Податкового кодексу України №2755-VІ від
02.12.2010р. платником податку ОСОБА_1
порушено термін сплати податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість по строку сплати 24.04.2009р.,
сплачено - 27.04.2012р., сума сплаченого
боргу становить 225 грн. 00 коп.

На підставі вищезазначеного акту
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
07.11.2012р. про нарахування відповідачу
грошового зобов'язання, погашеного із
затримкою у сумі 45 грн. 00 коп.

28 лютого 2012 року за результатами
документальної невиїзної (камеральної)
перевірки своєчасності сплати
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість посадовими особами
державної податкової інспекції у м.
Черкасах складено акт №884/17-220/НОМЕР_1
від 28.02.2013р. Перевіркою встановлено , що
в порушення вимог п. 57.1 ст. 57, п. 203.1, п. 203.2
ст. 203 Податкового кодексу України
№2755-VІ від 02.12.2010р. платником податку
ОСОБА_1 порушено термін сплати
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість по строку сплати
12.10.2012р., сплачено - 09.11.2012р., сума
сплаченого боргу становить 5113 грн. 60
коп., а також по строку сплати 09.10.2012р.,
сплачено 03.01.2013р., сума сплаченого боргу
становить 67187 грн. 80 коп.

На підставі вищезазначеного акту
прийнято податкові
повідомлення-рішення № від
06.03.2013р. про нарахування відповідачу
штрафних санкцій з податку на додану
вартість у сумі 511 грн. 36 коп. та №
від 06.03.2013р. про нарахування
відповідачу штрафних санкцій з податку
на додану вартість у сумі 13437 грн. 56 коп.

В матеріалах справи відсутні докази
щодо сплати відповідачем вищевказаних
податкових зобов'язань у встановлені
ст. 57 Податкового кодексу України
строки, а також докази щодо оскарження
вищезазначених податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Положеннями п.59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення (п.
59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).

У зв'язку з несплатою узгодженої суми
податкового зобов'язання в установлені
строки позивачем на адресу відповідача
направлена перша податкова вимога
форми «ф1» №1/4691 від 07.05.2009р. та друга
податкова вимога форми «ф2», №2/9376 від
05.08. 2009р., які повернуті на адресу
відповідача «за закінченням терміну
зберігання», що підтверджується
конвертами та рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, копії яких містяться у
матеріалах справи.

Підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового
кодексу України передбачено, що після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Як вбачається з облікової картки
платника податку на додану вартість
податковий борг відповідача з
урахуванням списання боргу минулих
років за деклараціями та розрахунками
у сумі 451 грн. 72 коп., зменшення
податкового зобов'язання згідно
меморіального ордеру №ПН34143 від
09.11.2012р. у сумі 4661 грн. 90 коп., зменшення
податкового зобов'язання згідно
уточнюючого документу № від
01.11.2012р. у сумі 69271 грн. 00 коп., зменшення
податкового зобов'язання згідно
податкової декларації з податку на
додану вартість № від 01.03.2013р. у
сумі 20195 грн. 00 коп., зменшення
податкового зобов'язання згідно
уточнюючого розрахунку до декларації з
податку на додану вартість згідно
наказу №213 № за 01.02.2013р. у сумі 3150
грн. 00 коп. та зменшення податкового
зобов'язання згідно уточнюючого
розрахунку до декларації з податку на
додану вартість згідно наказу №213
№ за 01.02.2013р. складає 175319 грн. 88
коп.

Таким чином, сума податкового боргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
становить 175319 грн. 88 коп.

Відповідно до довідки державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області №18048/23-01-25-0127 від
10.06.2014р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 має 13 відкритих рахунків.

Згідно з п.п. 20.1.34, п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Положеннями п. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 136
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи.

Частиною 3 ст. 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення у
зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 112 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у у разі повного
визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, та беручи до увагу ту
обставину, що представник відповідача
визнав адміністративний позов, суд
приходить до висновку про прийняття
визнання відповідачем відмови від
адміністративного позову та
задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 14, 86, 94, 136, 159 - 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти визнання відповідачем
адміністративного позову.

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків у банках,
обслуговуючих фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (18021, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь бюджету через державну
податкову інспекцію у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул.
Хрещатик, буд. 235, ідентифікаційний код
38715755) податковий борг у сумі 175319 (сто
сімдесят п'ять тисяч триста
дев'ятнадцять) грн. 88 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.В. Каліновська