Справа № 826/10984/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі:
Ковтун І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гейдельберг
друкарські машини Україна" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гейдельберг
друкарські машини Україна" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанови
та припису, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову ТОВ
"Гейдельберг друкарські машини
Україна" до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанови
та припису - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТОВ
«Гейдельберг друкарські машини
України» на об'єкті «Майновий комплекс
в складі трьох окремо розташованих
будівель (в літерах «А», «Б», «В») на вул.
Костянтинівській, 75, у Подільському
районі м. Києва», за результатом якої
складено акт від 03 липня 2014 року.

З акту перевірки вбачається, що
перевіркою встановлено самочинне
виконання будівельних робіт з
реконструкції об'єкту будівництва II
категорії складності (на підставі
класу наслідків такого об'єкта
будівництва відповідно до ДБН А.2.2-3:2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво», ДБН В. 1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель
споруд, будівельних конструкцій та
основ», ДСТУ - Н Б В. 1.2 - 16:2013 «Визначення
класу наслідків (відповідальності) та
категорії складності об'єктів
будівництва»), на вул.
Костянтинівській, 75 у Подільському
районі м. Києва, будівель майнового
комплексу (в літерах «А», «Б», «В»)
згідно технічного паспорту Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна),
а саме: будівлі літ. «А»
вищезазначеного майнового комплексу
влаштована вхідна група та збудований
окремий евауакаційний вихід з першого
та другого поверхів будівлі,
влаштовані додаткові приміщення
шляхом зміни об'ємно-планувального
рішення будинку з влаштуванням
додаткових перегородок та з пониженням
рівня підлоги в окремих приміщеннях,
закладанням існуючих прорізів, отворів
стін та перекриття підлоги. Виконані
будівельні роботи з реконструкції
фасаду будівлі та змінено
внутрішні інженерні мережі
вентиляції, водопостачання та
каналізації; будівля в літ. «Б»
вищезазначеного майнового комплексу
самочинно реконструйована, а саме
добудовано три складських приміщення
(16.2 кв.м.; 16.1 кв.м.; 11.2 кв.м. - згідно
технічного паспорту).

Будівля в літ. «В» також самочинно
побудована ТОВ «Гейдельберг
друкарські машини Україна» без
документів які дають право на
виконання будівельних робіт.

Крім того, відповідачем встановлено
експлуатацію самочинно
реконструйованого об'єкту будівництва
II категорії складності на вул.
Костянтинівській, 75 у Подільському
районі м. Києва, майнового комплексу в
складі самочинно реконструйованих
будівель (в літ. «А» та «Б») та самочинно
побудованої будівлі (в літ. «В»), що
експлуатуються ТОВ «Гейдельберг
друкарські машини Україна» у якості
офісних та виробничих приміщень без
прийняття їх в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.
Вказане є порушення норм ч. 1 статті 34 та
ч. 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

З метою усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
Інспекцією видано припис від 03 липня 2014
року, яким позивачу заборонено з 03
липня 2014 року експлуатацію самочинно
реконструйованого об'єкту будівництва
- будівлі майнового комплексу в складі
трьох окремо розташованих будівель (в
літерах «А», «Б», «В») на вул.
Костянтинівській, 75, у Подільському
районі м. Києва до усунення допущених
порушень.

Крім того, у зв'язку з виявленими
порушеннями відповідачем складено
протокол від 03 липня 2014 року про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, за якими визнано винним у
допущенні правопорушень ТОВ
«Гейдельберг друкарські машини
Україна», відповідальність за які
передбачена статтею 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

На підставі документів та матеріалів,
складених за результатами
позапланової перевірки позивача,
Інспекцією винесено постанову №
211/14/1/26-37/1507/02/1 від 15 липня 2014 року про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності за
порушення абз. 3 п. 6 ч. 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено на штраф у
сумі 54 810 грн.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним адміністративним позовом.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» - для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Згідно п. 3 Положення про Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві, затвердженого
наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 02 червня 2011 року № 22,
основними завданнями інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю є участь у реалізації
державної політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, а саме: здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм.

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України

За приписами ч. 4 статті 41 ЗУ «Про
регулювання містобудівної діяльності»
- посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553 - державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Приписами п. 7 Порядку № 553 визначено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Відповідно до п. 9 Порядку № 553 -
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених Порядком (п.16
Порядку).

Відповідно до п. 17 Порядку № 553
передбачено, що у разі виявлення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, крім акта
перевірки, складається протокол разом
з приписом усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

На виконання пункту 17 Порядку № 553,
відповідачем складено протокол від 03
липня 2014 року та припис від 03 липня 2014
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Таким чином, дії відповідача,
спрямовані на проведення перевірки
дотримання позивачем законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, вбачаються законними та
правомірними.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» - правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» - замовник
має право виконувати будівельні роботи
після: 1) направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Згідно з п. 1, 8 статті 39 цього Закону
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Згідно з ч. 8 статті 39 вказаного Закону -
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

В ході проведення перевірки
відповідачем встановлено, що позивачем
проведено реконструкцію про яку
вказано в акті перевірки, проте позивач
вказує, що реконструкцію проведено в
грудні 2009 року.

З дня набрання чинності у листопаді 1994
року Закону «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» , стаття 1 якого
встановлювала відповідальність за
правопорушення у сфері містобудування,
не передбачав відповідальності за
експлуатацію або використання об'єктів
містобудування, не прийнятих в
експлуатацію. Вперше таке положення
закріплено у цьому Законі 24 жовтня 2000
року шляхом доповнення частини першої
зазначеної статті абзацом, що
встановлював відповідальність за
експлуатацію або використання
будинків чи споруд після закінчення
будівництва без прийняття їх
державними приймальними (технічними)
комісіями (Закон України від 21 вересня
2000 року N 1988-III).

19 січня 2012 року згідно із Законом
України від 22 грудня 2011 року N 4220-VI Закон
N 208/94-ВР викладено у новій редакції,
пункт 6 частини другої статті 2 якої
передбачає, що суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації.

Тобто, Закон N 208/94-ВР стосовно
накладення штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, регулює
питання відповідальності тих суб'єктів
містобудування, які вчинили
правопорушення у сфері містобудування,
зокрема не ввели в експлуатацію
відповідні об'єкти до початку їх
використання після набрання чинності
цим Законом.

Однак, п. 9 розділу V «Прикінцеві
положення» Закону N 3038-VI визначено, що
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10
робочих днів з дня подання заяви
власниками (користувачами) земельних
ділянок, на яких розміщені об'єкти
будівництва, збудовані без дозволу на
виконання будівельних робіт, за
результатами технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж приймають в експлуатацію:
індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, збудовані у
період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011
року; збудовані до 12 березня 2011 року:
громадські будинки I і II категорій
складності; будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачем на час
проведення перевірки, тобто після
набуття чинності Закону N 208/94-ВР не
введено в експлуатацію зазначені
приміщення, проте таке приміщення
експлуатується позивачем.

Оскільки правопорушення, визначене
відповідачем є триваючим, то колегія
суддів зазначає, що позивач є суб'єктом
відповідальності. З огляду на
викладене, необґрунтованим є
твердження апелянта стосовно того, що
строк давності притягнення до
відповідальності, встановлений в три
роки, сплив і до нього не можуть
застосовуватися штрафні санкції.

Відповідно до статті 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» усі об'єкти будівництва
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України. Аналіз
приписів наведеної статті у системному
зв'язку з іншими нормами вказаного
Закону та Порядку дає підстави для
висновку, що вона встановлює загальне
правило визначення категорії
складності об'єкта будівництва. У
випадках же, коли проектна
документація на об'єкт будівництва
відсутня чи об'єкт їй не відповідає,
віднесення такого об'єкта будівництва
до тієї чи іншої категорії складності
належало до компетенції органу
державного архітектурно-будівельного
контролю, а саме Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України за змістом статей 6, 7
Закону № 3038-VI здійснює управління у
сфері містобудівної діяльності,
зокрема контроль за дотриманням
законодавства, вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил,
положень містобудівної документації
всіх рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
проектної документації.

Статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та ч.2 статті 3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" до
повноважень органу державного
архітектурно-будівельного контролю
віднесено також розгляд справ про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та застосування санкцій за
ці правопорушення.

Визначення категорії складності
об'єкта будівництва за відсутності
проектної документації, у якій би було
зазначено відповідну категорію, не
віднесено до компетенції жодного
іншого державного органу.

Отже, висновок відповідача про
наявність у Інспекції повноважень на
віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності, за
встановлених судами обставин,
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від
04 березня 2014 року у справі за позовом
обслуговуючого кооперативу «Гаражний
кооператив «Кронштадт» до Інспекції
державного архітектурно- будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправним і скасування рішення.

Згідно з п. 6 ч. 2 статті 2 цього Закону -
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за відповідні
правопорушення.

З Акту перевірки вбачається, що
позивачем було надано відповідачу до
перевірки технічний паспорт, проектну
документацію на реконструкцію
згадуваного майнового комплексу.
Враховуючи, що проектна документація
на об'єкт будівництва була наявна у
відповідача, віднесення такого об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності належить до компетенції
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві.

Оскільки, як зазначалося вище,
порушення позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності є триваючим (на час
вирішення справи відсутні дані щодо
усунення виявлених порушень
законодавства у сфері містобудівної
діяльності), а постанова про накладення
штрафу прийнята 15 липня 2014 року, то
відповідач дотримався шестимісячного
строку з дня виявлення правопорушення
для накладення стягнення

Вищенаведене свідчить про наявність
законних підстав для винесення
оскаржуваного припису від 03 липня 2014
року.

А тому, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що відповідач,
самостійно визначивши об'єкту
будівництва (реконструкції) категорію
складності та нарахувавши позивачу
штраф у розмірі, визначеному
законодавством у разі експлуатації або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, обґрунтовано
виніс оскаржувану постанову про
притягнення ТОВ "Гейдельберг
друкарські машини Україна" до
відповідальності.

Таким чином, правомірним є висновок
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні даного адміністративного
позову.

Отже, при ухваленні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гейдельберг друкарські машини
Україна" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.