Справа № 815/5750/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5750/14
У Х В А Л А

09 жовтня 2014 року
м. Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Вовченко О.А.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві, третя особа -
реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції, про
визнання протиправними дій та
скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві, третя особа -
реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції, про
визнання протиправними дій та
скасування постанови про арешт майна
боржника № 140/17 від 01.06.2010 року, винесену
державним виконавцем ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві.

Частиною 1 статті 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Зазначеною статтею визначаються
строки звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом з
метою досягнення юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом -
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів. Дотримання строку звернення
з адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах, яка
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
запобігає зловживанням.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 181 КАС України,
яка визначає особливості провадження у
справах з приводу рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби, позовну заяву може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Згідно даної статті, початок перебігу
строку визначено альтернативно - це
день, коли особа: дізналася або повинна
була дізнатися про порушення.

Так, в адміністративному позові
позивач зазначає, що про існування
оскаржуваної постанови від 01.06.2010 року
йому стало відомо при спробі вчинити
правочин у нотаріальній формі, коли
сумісними зусиллями приватного
нотаріусу Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
позивачем з'ясовано факт накладення
арешту на майно позивача.

При цьому, як вбачається з додатків,
доданих до адміністративного позову,
приватному нотаріусу ОСОБА_2 ще листом
від 31.01.2014 року відділ державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в м. Києві
повідомив про винесення постанови про
арешт майна боржника від 01.06.2010 року.

Разом з цим, оскільки позивач вказує на
те, що приватний нотаріус ОСОБА_2
зверталась до відділу ДВС в інтересах
позивача, даний факт свідчить про те, що
ще станом на січень 2014 року позивачу
мало бути відомо про існування
оскаржуваної постанови.

Крім того, надані позивачем додатки до
позову свідчать про те, що в серпні 2014
року позивач продовжував з'ясовувати
відомості відносно правомірності
прийняття оскаржуваної постанови від
01.06.2010 року, про що свідчить листування
представника позивача з органами ДВС.

Наведене свідчить про те, що позивачу в
серпні 2014 року було достеменно відомо
про існування оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що порушення прав, свобод
чи інтересів особи - це фактичний
наслідок протиправного рішення, дії чи
бездіяльності конкретної особи (або
осіб) щодо неї. Порушення має місце як
тоді, коли негативні наслідки вже
настали, так і тоді, коли вони лише
можуть настати з певною вірогідністю.

При цьому, йдеться не про те, коли особа
з'ясувала для себе, що певні рішення,
дії чи бездіяльність стосовно неї є
порушенням, а про те, коли вона
дізналася або повинна була дізнатись
про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Також, суд зазначає, що якщо день, коли
особа дізналась про порушення свої
прав, встановити точно не можливо,
строк обчислюється з дня, коли особа
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав (свобод чи інтересів). При
цьому «повинна» слід тлумачити як
неможливість незнання, припущення про
високу вірогідність дізнатися.

Відтак, оскільки позивач мав дізнатись
про порушення своїх прав ще станом на
січень 2014 року та достеменно знав про
існування оскаржуваної постанови та
вчинення дії, пов'язаної з її
прийняттям, ще в серпні 2014 року, суд
вважає, що позивач звернувся до суду з
вказаним позовом поза межами строку,
передбаченого ст. 181 КАС України.

Відповідно до вимог ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній
справі без проведення
судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст.17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(рішення від 22.10.1996р., 27.02.1980р.).

При цьому, з позовної заяви та доданих
до неї документів вбачається, що жодних
належних та допустимих доказів щодо
причин пропуску строку вчасного
звернення до адміністративного суду,
які б унеможливлювали і не залежали б
від волі позивача своєчасно звернутись
за судовим захистом, позивач не вказує
і не надає, та відповідно судом не
встановлено обставин, що свідчать про
наявність об'єктивних перешкод для
подання своєчасно позову у
встановлений законодавством строк, а
отже відсутні підстави для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем пропущений строк звернення
до суду та будь-яких ґрунтовних
обставин та доказів, на підтвердження
поважності причин пропуску строку
звернення до суду з даним позовом
позивачем не надано, що унеможливлює
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, суд приходить до висновку
про відсутність поважних причин для
поновлення строку звернення до суду з
даним позовом та про наявність підстав
для залишення позовної заяви без
розгляду у відповідності до вимог ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У зв'язку з викладеним,
адміністративний позов ОСОБА_3
підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99,100, 160, 165, 181 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві, третя особа -
реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції, про
визнання протиправними дій та
скасування постанови.

Особа, позовна заява якої залишена без
розгляду, після усунення підстав, з
яких заява була залишена без розгляду,
має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
в п'ятиденний строк з дня оголошення
та (або) отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Суддя
О.А.
Вовченко