Справа № 804/5635/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2014 рокусправа № 804/5635/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рудозбагачення» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рудозбагачення» про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області (далі -
позивач або УПФУ в Саксаганському
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області) звернулось
з адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рудозбагачення»
(далі - відповідач або ТОВ
«Рудозбагачення»), в якому просило
стягнути з відповідача суму боргу в
розмірі 10 737,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ
«Рудозбагачення» добровільно не
сплачує суму заборгованості, у розмірі
10 737,27 грн., за період з 01.01.2013 року по
31.03.2013 року по сплаті фактичних витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до УПФУ в
Саксаганському районі
Дніпропетровської області.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2013 року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ТОВ «Рудозбагачення» на
користь УПФУ в Саксаганському районі
Дніпропетровської області суму
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за списком № 1 за
період з 01.01.2013 року по 31.03.2013 року у
розмірі 10 737,27 грн.

Рішення суду обґрунтовано наявністю
обов`язку відповідача відшкодовувати
органу Пенсійного фонду фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та невиконанням
відповідачем цього обов`язку.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не
перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання.

технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (в
редакції станом на момент виникнення
правовідносин між сторонами),
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є,
зокрема, суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (в
редакції чинній на момент виникнення
правовідносин між сторонами), страхові
внески обчислюються виключно в
грошовій формі, у тому числі з виплат
(доходу), що здійснюються в натуральній
формі.

Частиною 6 ст. 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції чинній на
момент виникнення правовідносин між
сторонами), визначено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників є
календарний місяць.

Згідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (в редакції
чинній на момент виникнення
правовідносин між сторонами), пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, у зв'язку із вищевикладеним
підприємства відшкодовують Пенсійному
фонду України 90 відсотків від
фактичних витрат на виплаті та
доставку зазначених пенсій, виплачених
у 2011 році, 100 відсотків від фактичних
витрат на виплату та доставку
зазначених пенсій, виплачених у 2012
році.

Відповідно до пп. "а", "б" - "з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року № 1788-XII (в редакції чинній на
момент виникнення правовідносин між
сторонами), на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи, зокрема:

а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей
встановлюються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України;

е) жінки, зайняті протягом повного
сезону на вирощуванні, збиранні та
післязбиральній обробці тютюну,- після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва,
зайняті на верстатах і машинах, - за
списком виробництв і професій,
затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, - після досягнення 50 років і
при стажі зазначеної роботи не менше 20
років;

ж) жінки, які працюють у
сільськогосподарському виробництві та
виховали п'ятеро і більше дітей, -
незалежно від віку і трудового стажу, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України;

з) водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи 20 років, в тому числі на
зазначеній роботі не менше 10 років.

Також п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції станом на
момент виникнення правовідносин між
сторонами), встановлено, що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ст. 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (в редакції
чинній на момент виникнення
правовідносин між сторонами), право на
пенсію за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Відповідно до вимог п. 6.4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19.12.2003 року (в редакції
чинній на момент виникнення
правовідносин між сторонами), розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону (згідно з додатками 6
та 7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Пунктом 6.8 вищевказаної Інструкції (в
редакції чинній на момент виникнення
правовідносин між сторонами)
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, за
відповідачем рахується заборгованість
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за списками № 1 за період з
01.01.2013 року по 31.03.2013 року у розмірі - 10
737, 27 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КАС України,
суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали.

Так, позивачем на підтвердження
правомірності заявлених вимог було
надано суду розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за списками № 1
за період з 01.01.2013 року по 31.03.2013 року у
розмірі - 10 737, 27 грн., а також
акт № 294 взаємної звірки по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п. "а" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" станом на 01.04.2013 року.

При цьому ч. 12 ст. 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції станом на
момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами),
визначено, що страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Отже, заборгованість відповідача з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій за списками
№ 1 за період з 01.01.2013 року по 31.03.2013 року
у розмірі - 10 737, 27 грн. залишається
несплаченою відповідачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рудозбагачення» - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рудозбагачення» про
стягнення заборгованості - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
Ю.В. Дурасова