Справа № 2а-1670/7273/12
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року м.
Київ К/800/19943/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2012 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року

у справі № 2а-1670/7273/12

за позовом Хорольської міжрайонної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року, адміністративний позов
Хорольської міжрайонної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
(далі - Хорольська МДПІ Полтавської
області ДПС; позивач) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі -
ФОП ОСОБА_3; відповідач)
задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3
податковий борг із сплати податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 46 271,20
грн. та податковий борг із сплати
податку на додану вартість у розмірі 200
613,95 грн.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями у справі, відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального та матеріального права,
ставиться питання про скасування
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року, ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року та направлення справи до суду
першої інстанції для подальшого
розгляду по суті в іншому складі суду.

В запереченні на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без
задоволення, а постановлені у справі
судові рішення - без змін.

Крім того, Хорольською МДПІ
Полтавської області ДПС заявлено
клопотання про заміну позивача у
справі - Хорольської МДПІ Полтавської
області ДПС на Хорольську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у зв'язку з
реорганізацією, яке згідно із статтею 55
Кодексу адміністративного судочинства
України підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за відповідачем
обліковується податковий борг з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 46 271,20 грн. та з
податку на додану вартість у розмірі 200
613,95 грн., який виник внаслідок несплати
самостійно узгодженої суми
податкового зобов'язання, зазначеної в
поданій до контролюючого органу
декларації про майновий стан і доходи
за 2011 рік, сум грошових
зобов'язань, збільшених податковими
повідомленнями-рішеннями № від 22
серпня 2012 року та № від 22 серпня
2012 року, що не скасовані в
адміністративному чи судовому порядку,
а також пені, нарахованої відповідно до
підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - ПК
України).

Згідно з пунктами 57.1, 57.3 статті 57 ПК
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 ПК України податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

А відтак, враховуючи наявність в
матеріалах даної адміністративної
справи доказів вжиття контролюючим
органом заходів щодо стягнення з ФОП
ОСОБА_3 податкового боргу на підставі
та в черговості, встановлених ПК
України, зокрема, направлення
податкової вимоги № 23 від 10 вересня 2012
року, яку отримано відповідачем 11
вересня 2012 року, судові інстанції
дійшли обґрунтованого висновку про
задоволення позову та стягнення з ФОП
ОСОБА_3 спірної суми податкового боргу.

Посилання відповідача в касаційній
скарзі, зокрема, на неправомірність
збільшення контролюючим органом сум
грошових зобов'язань з податку з
доходів фізичних осіб та з податку на
додану вартість податковими
повідомленнями-рішеннями № від 22
серпня 2012 року та № від 22 серпня
2012 року, як на підставу для відмови в
задоволенні позову, колегія суддів
відхиляє, оскільки оцінка законності
здійсненого донарахування перебуває
поза межами даного судового
провадження.

Адже, згідно з частиною 1 статті 138
Кодексу адміністративного судочинства
України предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та з урахуванням
того, що вимогою заявленого позову є
стягнення податкового боргу, предметом
доказування у даній справі мають бути
обставини, які свідчать про наявність
підстав, з якими закон пов'язує
можливість стягнення податкової
заборгованості в судовому порядку,
встановлення факту її сплати в
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту,
перевірка вжиття контролюючим органом
заходів щодо стягнення податкового
боргу на підставі та в черговості,
встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності
здійснених контролюючим органом
донарахувань не охоплюється предметом
даного позову, оскільки податкові
повідомлення-рішення суб'єкта владних
повноважень, якими відповідні суми
грошових зобов'язань збільшено, не є
предметом позову у справі, а отже суд не
має процесуальних повноважень у межах
розгляду даної справи здійснювати їх
правовий аналіз.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2013 року такими, що
прийняті з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити в даній справі
позивача - Хорольську міжрайонну
державну податкову інспекцію
Полтавської області Державної
податкової служби її правонаступником
- Хорольською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області.

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від
19 грудня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Острович С.Е.

Федоров М.О.