Справа № 826/11504/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2014 року 15:08
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до1. Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації 2. Оболонського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідемслужби міста
Києва 3. Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києвіпрозаборону вчинення
дійОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративними позовом до
Подільської районної в місті Києві
державної адміністрації (далі по
тексту - відповідач 1, Подільська РДА) та
Оболонського міжрайонного управління
Головного управління
Держсанепідемслужби міста Києва (далі
по текст у - відповідача 2, Оболонське МУ
ГУ Держсанепідемслужби м. Києва), в
якому з урахуванням доповнення до
позовної заяви просить: 1) заборонити
відповідачу 1 надавати дозвіл
(погоджувати) на розміщення закладу
ресторанного господарства
(громадського харчування) у жилому
будинку по АДРЕСА_1; 2) заборонити
відповідачу 1 надавати дозвіл
(погоджувати) на розміщення для
нежитлових приміщень (з №1 по №12 групи
приміщень №10) кондиціонерів на
фасадній частині будинку АДРЕСА_1 та на
встановлення промислової вентиляції
для роботи кухні ресторану; 3)
заборонити відповідачу 2 надавати
позитивний висновок (погоджувати) на
проект розміщення закладу
громадського харчування (ресторану) у
жилому будинку по АДРЕСА_1; 4) заборонити
відповідачу 2 надавати позитивний
висновок (погоджувати) щодо
перепрофілювання із зміною цільового
призначення нежитлових приміщень (з №1
по №12 групи приміщень №10)
кондиціонерів на фасадній частині
будинку АДРЕСА_1, із офісно-торгового на
заклад громадського харчування
(ресторан) та можливість розміщення
закладу громадського харчування
(ресторану) у жилому будинку; 5)
заборонити відповідачу 2 надавати
позитивний висновок щодо відведення
земельної ділянки та/або розмежування
прибудинкової території житлового
будинку та закладу харчування
(ресторану) по АДРЕСА_1; 6) заборонити
відповідачу 3 надавати дозвіл
(погоджувати) на розміщення закладу
ресторанного господарства
(громадського харчування) у жилому
будинку по АДРЕСА_1; 7) заборонити
відповідачу 3 надавати позитивний
висновок (погоджувати) на проект
розміщення закладу громадського
харчування (ресторану) у жилому будинку
по АДРЕСА_1; 8) заборонити відповідачу 3
надавати позитивний висновок
(погоджувати) щодо перепрофілювання із
зміною цільового призначення
нежитлових приміщень (з №1 по №12 групи
приміщень №10) у жилому будинку по
АДРЕСА_1, із офісно-торгового на заклад
громадського харчування (ресторан) та
можливість розміщення закладу
громадського харчування (ресторану) у
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 серпня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В судовому засіданні 02 жовтня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, відповідачі своїх
уповноважених представників не
направили, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи неприбуття представника
відповідача та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 02 жовтня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
ОСОБА_1 стверджує, що власником
нежитлових приміщень (з №1 по №12 групи
приміщень №10) у жилому будинку по
АДРЕСА_1 укладено договір оренди з
метою розташування рибного ресторану
на половині першого та у цокольному
поверхах будинку; проводяться
самовільні роботи по розміщенню
ресторану без отримання будь-якого
погодження від мешканців та без
інформування про планове розташування
закладу громадського харчування у
жилому будинку зі зміною цільового
призначення нежитлових приміщень, з
офісно-торгового та заклад
громадського харчування.
Вказані обставини, у тому числі
нецільове використання приміщень та
проведення робіт по розташуванню
закладу громадського харчування (з
майбутньою роботою цього закладу), на
думку позивача порушує вимоги його
права та вимоги чинного законодавства.
Відповідач 1 письмового заперечення
проти позову до суду не надав.
Відповідач 2 у письмовому запереченні
проти позову зазначив про те, що видача
документів дозвільного характеру, на
які посилається позивач не відноситься
до його компетенції.
Відповідач 3 у письмовому запереченні
звернув увагу на те, що станом на день
розгляду справи Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві не видавались дозволи та не
реєструвались інші документи
дозвільного характеру, які б давали
право на виконання будівельних і
підготовчих робіт, а також не
приймались нежитлові приміщення до
експлуатації за вказаною адресою.
Окружний адміністративний суд міста
Києва не погоджується з позовними
вимогами ОСОБА_1 та вважає їх
необґрунтованими, виходячи з наступних
Частиною першою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Згідно з частиною другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
За визначенням пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
Таким чином, до адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.
З аналізу наведених правових норм
вбачається, що позивач на власний
розсуд визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте, ці
рішення, дія або бездіяльність повинні
бути такими, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, судом не встановлено, а
позивачем не доведено факту вчинення з
боку відповідачів, як суб'єктів владних
повноважень дій чи бездіяльності, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки позивача у сфері
публічно-правових відносин, оскільки
дії, які ймовірно вчинятимуться у
майбутньому не можуть порушувати
права, свободи чи інтереси позивача.

Як свідчать матеріали справи та не
спростовується позивачем, Подільською
РДА не надавався дозвіл на розміщення
закладу громадського харчування, у
тому числі на розміщення кондиціонерів
на фасадній частині будинку та
встановлення промислової вентиляції у
жилому будинку по АДРЕСА_1; Оболонським
МУ ГУ Держсанепідемслужби м. Києва не
надавався позитивний висновок на
проект розміщення закладу
громадського харчування, висновок щодо
перепрофілювання із зміною цільового
призначення нежитлових приміщень (з №1
по №12 групи приміщень №10) із
офісно-торгового на заклад
громадського харчування та можливість
розміщення закладу громадського
харчування у жилому будинку по АДРЕСА_1,
а також висновок щодо відведення
земельної ділянки та/або розмежування
прибудинкової території житлового
будинку та закладу харчування за
вказаною адресою; Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві не надавався
дозвіл або позитивний висновок на
розміщення закладу громадського
харчування у жилому будинку по АДРЕСА_1,
а також позитивний висновок щодо
перепрофілювання із зміною цільового
призначення нежитлових приміщень (з №1
по №12 групи приміщень №10) у жилому
будинку по АДРЕСА_1, із офісно-торгового
на заклад громадського харчування та
можливість розміщення закладу
громадського харчування у жилому
будинку.

Враховуючи, відсутність порушеного
права позивача в межах спірних
правовідносин, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

При цьому суд вважає за належне
роз'яснити позивачу, що у випадку
порушення у майбутньому його прав з
боку суб'єктів владних повноважень,
тобто вчинення дій, які матимуть
правові наслідки для позивача, він не
позбавлений права звернутись до
відповідного суду з метою захисту
таких прав.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України та
доказів, наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко