Справа № 2-а/604/24/14
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.
Справа № 876/8417/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В., Большакової О.О,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Підволочиському районі
Тернопільської області на постанову
Підволочиського районного суду
Тернопільської області від 12 серпня 2014
року у справі № 2-а/604/24/14 за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Підволочиському районі
Тернопільської області, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Тернопільській області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Золотий Колос» про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

24.06.2014р. ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом в суд до
Управління пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області (надалі - Управління), Головного
управління пенсійного фонду України в
Тернопільській області (надалі - ГУ
ПФУ), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Золотий колос»
(надалі - Товариство), просив визнати
протиправними дії Управління та ГУ ПФУ
щодо відмови в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах як
трактористу-машиністу, згідно з п. «в»
ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та зобов'язати
Управління здійснити нарахування
вказаної пенсії з дня подання заяви,
тобто з 03.01.2014р.

Постановою Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 12
серпня 2014 року позов задоволено:
визнано протиправними дії Управління
щодо відмови у призначенні позивачу
пенсії на пільгових умовах та
зобов'язано Управління призначити
позивачу пенсію на пільгових умовах з
дня подання заяви, тобто з 03.01.2014р.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції Управління подало
апеляційну скаргу, просить скасувати
постанову Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 12
серпня 2014 року та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог гр. ОСОБА_2
відмовити повністю. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що згідно з поданими
ОСОБА_2 документами проведено
підрахування пільгового стажу роботи
трактористом, який складає 05 р. 00 міс. 16
дн. При цьому період з 01.06.1975р. по 31.12.1976р,
період з 01.01.1977р. по 08.11.1977р., та з 15.01.1980р.
по 31.12.1997р. не зараховується до
пільгового стажу у зв'язку з тим, що
відсутні підтверджуючі документи про
правонаступництво Товариства
попередніх господарств, накази про
надання щорічних відпусток,
розпорядження про закріплення
трактора та первинні документи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави і межі апеляційних вимог
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач 03.01.2014 року звернувся до
Управління з заявою, в якій просив
призначити йому пенсію за віком на
пільгових умовах як
трактористу-машиністу.

Листом від 31.03.2014р. № 850/03 Управління
відмовило у призначенні пільгової
пенсії позивачу з посиланням на те, що у
зв'язку з відсутністю підтверджуючих
документів стаж роботи трактористом
ОСОБА_2 становить 05 років 00 місяців 16
днів, що є недостатнім для призначення
пільгової пенсії з 03.01.2014р. по ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Період з 01.06.1975р. по
31.12.1976р., період з 01.01.1977р. по 08.11.1977р. та з
15.01.1980р. по 31.12.1997р. не зараховується до
пільгового стажу у зв'язку з тим, що
відсутні підтверджуючі документи про
правонаступництво Товариства
попередніх господарств, накази про
надання щорічних відпусток,
розпорядження про закріплення
трактора, та первинні документи.

30.04.2014 року по даному факту позивач
звернувся із заявою до ГУПФУ, що
підтверджується копією квитанції про
відправлення рекомендованого листа в
ГУПФУ, проте відповіді ним не отримано,
що стало підставою звернення з позовом
до суду за захистом порушеного права.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції колегія суддів виходить з
наступного.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації
прав людини, п.4 ч.1 Європейської
Соціальної хартії та ч.3 ст.46
Конституції України випливає, що кожна
особа похилого віку має право на
справедливу і задовільну винагороду,
соціальний захист, за роки важкої праці
та шкідливих робіт, - яка є основним
джерелом існування для них самих та
їхніх сімей.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ)
передбачено, що особам, які на день
введення в дію цього Закону мають стаж
на роботах із шкідливими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, мають право на пенсію
на пільгових умовах, яка призначається
відповідно до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно пункту «в» ч. 1 ст. 13 Закону
№1788-ХІІ на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно ст.62 вказаного Закону №1788-ХІІ
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок №637)
встановлено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивачем крім трудової книжки, для
підтвердження трудового стажу на
посаді тракториста-машиніста в період
з 01.06.1975р. по 30.11.1977р. (до призову на
військову службу) та в період з 01.01.1980р.
по 31.12.2003р., з 02.01.2004р. по 01.11.2004р. та з
28.03.2005р. по 01.12.2005р., надано довідку
Підволочиського районного державного
архіву №777 від 28.11.2013р., довідку
директора Товариства №72 від 16.12.2005р.,
довідку №61 від 02.04.2014р. державного
реєстратора юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційної служби
Підволочиського РУЮ, довідку
Підволочиського районного
комунального трудового архіву № 267 від
02.12.2013р.

Аналіз норм чинного законодавства та
встановлених судом першої інстанції
обставин у справі дає можливість
колегії суддів прийти до переконання,
що спеціальний трудовий стаж позивача
на посаді тракториста понад 20 років
підтверджено трудовою книжкою та
вказаними довідками. Вказане дозволяє
вважати, що оскільки позивач досяг
відповідного віку, має загальний стаж
роботи більше 25 років, то відповідно
має право на призначення пенсії на
пільгових умовах, відповідно до п. «в»
ст.13 Закону №1788-ХІІ.

До того ж, відповідно до п.18 Порядку № 637
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції в судовому
засіданні допитано свідки ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які працювали разом з позивачем
та одержують пенсію на пільгових
умовах та які підтвердили, що позивач з
1975 року постійно працював в колгоспі
ім.Пархоменка ( з 1992 році перейменовано
на «Золотий колос») на тракторі МТЗ - 80 і
цілий рік був зайнятий на
сільськогосподарських роботах.
Продовжував працювати і після
роз'єднання колгоспу в 1994 році сіл
Городниця, де створено колгосп «Золота
Нива», та Криве, в якому створено КСГП
«Відродження». В Скалаті, де залишився
працювати позивач, колгосп «Золотий
колос» реформовано у колективне
сільськогосподарське підприємство
«Золотий колос» (КСГП), яке пізніше
змінило назву на ТзОВ «Золотий колос».

Окрім того, колегія суддів зауважує, що
згідно «Порядку підтвердження
періодів роботи, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах або за вислугу
років» затвердженого Постановою
правління Пенсійного Фонду України від
10.11.2006р. №18-1 (надалі - Постанов №18-1) та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24.11.2006р. за №1231/13105
підтвердження періодів роботи, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах здійснюється
Комісіями, які створюються при
Головних управліннях Пенсійного Фонду
України в областях. Управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах, надають
заявникам допомогу у зборі необхідних
документів для підтвердження стажу
роботи, приймають необхідні документи
та не пізніше трьох робочих днів з дня
надходження заяви направляють в
Головне управління в області, які в
свою чергу направляють в Комісії.
Рішення Комісії може бути оскаржено в
Пенсійний фонд України або до суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управління не направляло в ГУПФУ
жодних документів, необхідних для
встановлення стажу роботи позивача на
вказаній посаді. Рішення Комісією
ГУПФУ щодо підтвердження такого стажу
роботи або про відмову в його
підтвердженні не приймалось. На заяву
позивача Управління надало відповідь
без виконання вимог положень вказаної
Постанови №18-1.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
дав їм належну правову оцінку. Доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
тому апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Підволочиському районі Тернопільської
області - залишити без задоволення, а
постанову Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 12
серпня 2014 року у справі № 2-а/604/24/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
Ухвали у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді:
Н.В. Ільчишин

О.О. Большакова