Справа № 738/2273/14-а
Суддя: Савченко О. А.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/2273/14-а
№ провадження 2-а/738/29/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року Менський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Бреус Н.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Ющенко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Менському
районі про визнання дій неправомірними
та зобов'язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Менський районний
суд Чернігівської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Менському районі Чернігівської
області про визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання
відповідача зарахувати до заробітної
плати для обчислення пенсії періодів
роботи за квітень 1983 року - 696 крб. 60 коп.,
за лютий 1984 року - 287 крб. 00 коп. за лютий
1985 року 620 крб. 54 коп., за березень 1985
року 171 крб. 55 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позов та просить суд, позов
задовольнити, визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в Менському районі
Чернігівської області про відмову в
зарахуванні йому для обчислення пенсії
заробітної плати за період роботи за
квітень 1983 року - 696 крб. 60 коп., за лютий
1984 року - 287 крб. 00 коп. за лютий 1985 року 620
крб. 54 коп., за березень 1985 року 171 крб. 55
коп. та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Менському
районі Чернігівської області
зарахувати йому дані періоди з
відповідним розміром заробітної
плати..

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала. Свої
заперечення представник відповідача
аргументує наступним, що в довідці про
заробітну плату за період з грудня 1981
року по грудень 1985 року, виданій
комунальною установою Менської
районної ради «Трудовий архів
Менського району» № 07-06/254 від 15.07.2013
року відсутня заробітна плата за
квітень 1983 року, лютий 1984 року, березень
1985 року. Заробітна плата за лютий 1985
року в розрахунок не бралася, так як в
особовому рахунку за даний місяць
маються виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданнями адміністративного
судочинства є захист прав та інтересів
фізичних осіб від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності відповідно до якого органи
державної влади, їхні посадові і
службові особи зобов'язані лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід)
за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року. За
бажанням пенсіонера та за умови
підтвердження довідки про заробітну
плату первинними документами у
період до 1 січня 2016 року або в разі,
якщо страховий стаж починаючи з 1 липня
2000 року становить менше 60 місяців,
для обчислення пенсії також
враховується заробітна плата (дохід)
за будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року незалежно від перерв.

З дослідженої в судовому засіданні
копії пенсійної справи ОСОБА_1
вбачається, що з 21.06.2013 року останній
перебуває на обліку управляння
Пенсійного фонду України в Менському
районі Чернігівської області та
отримує пенсію за віком відповідно до
протоколу 309685 від 26.07.2013 року.

21.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача з заявою в якій просив
надати роз'яснення, чому для розрахунку
йому пенсії не бралася заробітна плата
за квітень 1983 року - 696 крб. 60 коп., за
лютий 1984 року - 287 крб. 00 коп. за лютий 1985
року 620 крб. 54 коп., за березень 1985 року 171
крб. 55 коп., яка є в довідці про
заробітну плату виданій комунальною
установою Менської районної ради
«Трудовий архів Менського району» №
07-06/285 від 20.08.2013 року сумою за цілий рік.

Листом управляння Пенсійного фонду
України в Менському районі
Чернігівської області № 03/04/Н-2 від
30.01.2014 року ОСОБА_1 було надано
роз'яснення, щодо причин не зарахування
заробітних плат за спірні періоди під
час розрахунку розміру пенсії.

Як було встановлено в судовому
засіданні, не погоджуючись з діями
відповідача ОСОБА_1 24.03.2014 року вже
звертався до суду з позовом про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити певні дії.

Ухвалою Менського районного суду
Чернігівської області від 07.04.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Менському районі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити певні дії був залишений без
розгляду за клопотанням позивача.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України
адміністративний позов - це звернення
до адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Оскільки предметом спору в цій справі є
захист прав позивача у
публічно-правових відносинах,
застосуванню підлягає ст. 99 КАС
України.

Положеннями ч. 2 ст. 99 КАС України
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Звертаючись 26 серпня 2014 року до суду з
вимогами визнання дій неправомірними
та зобов'язання здійснити певні дії
позивач вважав, що ним пропущено строк
звернення до адміністративного суду.
Тому позивач надав заяву про
поновлення строку звернення до суду за
захистом своїх прав в якій зазначав, що
державні соціальні гарантії, право на
які передбачене чинним законодавством,
є необхідною складовою
конституційного права на забезпечення
достатнього життєвого рівня,
передбаченого статтею 48 Конституції
України, тому право на соціальний
захист не може бути обмежено і строк
позовної давності на соціальні виплати
не поширюється.

Крім того, посилаючись на приписи ч. 2
ст. 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зазначав, що суми пенсії,
не одержані своєчасно з вини органу, що
призначає, або виплачує пенсію,
виплачується за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України зі змінами
відповідно до Закону N 4054-VI від 17
листопада 2011 року адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості причин пропуску
позивачем строку звернення до
адміністративного суду суд враховує,
що позивач щомісяця отримував пенсію в
конкретному розмірі, таким чином, мав
реальну можливість звернутися до суду
за захистом порушених, як він вважає,
прав в межах строку позовної давності,
встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу стало відомо про порушення
його прав ще в липні 2013 року, що
підтверджується зверненнями до
прокуратури Менського району та
управління Пенсійного фонду України в
Менському районі, що мали місце в січні
2014 року, зверненням до Менського
районного суду в березні 2014 року з
позовом з цих же підстав та з цього ж
предмету, але з вказаним
адміністративним позовом звернувся до
суду 26 серпня 2014 року тобто за межами
передбаченого ст. 99 КАС України
шестимісячного строку.

Доказів в обґрунтування поважності
причин пропуску процесуального строку
звернення до адміністративного суду
позивачем не надано.

Крім того посилання позивача на
положення ч. 2 ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за якою суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком є
необґрунтованими.

Зі змісту ч. 2 ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» вбачається, що
її положення стосуються сум пенсій, які
були нараховані, однак не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію. Позивачеві пенсія
з урахуванням заробітної плати за
період роботи за квітень 1983 року - 696
крб. 60 коп., за лютий 1984 року - 287 крб. 00
коп. за лютий 1985 року 620 крб. 54 коп., за
березень 1985 року 171 крб. 55 коп.
нарахована не була.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивачем ОСОБА_1 при вказаних
обставинах без поважних причин було
пропущено строки для подачі
адміністративного позову в межах
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Менському районі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду, через Менський
районний суд, шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів, з дня отримання копії.

Головуючий
О.А. Савченко