Справа № 822/2614/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2614/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К. при секретаріДехтярук В.В. за
участі: представника позивача
представника відповідачаМоносюка І.В.
Сурника М.О.розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сансервіс" м. Славута
Хмельницької області до
Хмельницької митниці Міндоходів
про визнання неправомірними дій,
скасування рішення і картки відмови та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить визнати
неправомірними дії Хмельницької
митниці Міндоходів України щодо
неприйняття митної вартості товару за
основним методом та визначення митної
вартості за третім методом, визнати
протиправним та скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів №
400000004/2012/000034/1 а також картку відмови №
400040000/2012/00122, зобов'язати Хмельницьку
митницю визначити митну вартість
товару за основним методом-ціною
контракту, зобов'язати Хмельницьку
митницю зарахувати надмірно сплачені
товариством з обмеженою
відповідальністю «Сансервіс» кошти у
розмірі 23493,71 грн., в рахунок майбутніх
платежів товариства з обмеженою
відповідальністю «Сансервіс» з
митного оформлення (розмитнення)
товарів.

Свій позов позивач мотивує тим, що між
позивачем та підприємством «TECNOLEGNO» s.r.l
Італія укладено контракт № 16/05-2012 від 16
травня 2012 року, відповідно до якого
позивач зобов'язувався купити товар за
цінами вказаними у рахунку-фактурі за
передоплатою на умовах EXW Pisarro.

Позивач ввіз на митну територію
України автоматичний односторонній
шліфувальний верстат для обробки
кромки, та подав відповідачу митну
декларацію № 400000000/2012/909730.

Відповідач відмовив у митному
оформленні товару і прийняв рішення
про коригування митної вартості №
400000004/2012/000034/1 від 24.10.2012 року, яким
визначив митну вартість товару за
третім методом, а також виніс картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 400040000/2012/00122
від 24.10.2012 року.

Позивач в зв'язку з прийнятим
відповідачем рішенням про коригування
митної вартості змушений був подати
нову митну декларацію із зазначенням
митної вартістю товару, визначеної
митним органом та сплатив всі
необхідні податки і збори.

Відмовляючи у митному оформленні
товару відповідач не навів жодних
підстав, які унеможливлюють визначення
митної вартості товару за ціною
договору.

Консультації між митним органом та
декларантом не проведено.

Крім того розрахунок відповідач провів
за митною декларацією № 400040000/2012/4521 від
01.08.2012 року, але копію такої декларації
позивачу не надав.

За таких обставин, картку відмови в
прийняті митної декларації, в митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, та рішення
про коригування митної вартості
товарів необхідно скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, пояснивши суду, що між
позивачем та підприємством «TECNOLEGNO» s.r.l
Італія укладено контракт № 16/05-2012 від 16
травня 2012 року відповідно до якого
позивач зобов'язувався купити товар за
цінами вказаними у рахунку-фактурі за
передоплатою на умовах EXW Pisarro.

Позивач ввіз на митну територію
України автоматичний односторонній
шліфувальний верстат для обробки
кромки, та подав відповідачу митну
декларацію № 400000000/2012/909730.

Відповідач відмовив у митному
оформленні товару і прийняв рішення
про коригування митної вартості №
400000004/2012/000034/1 від 24.10.2012 року, яким
визначив митну вартість товару за
третім методом, а також виніс картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 400040000/2012/00122
від 24.10.2012 року.

Позивач в зв'язку з прийнятим
відповідачем рішенням про коригування
митної вартості змушений був подати
нову митну декларацію із зазначенням
митної вартістю товару, визначеної
митним органом та сплатив всі
необхідні податки і збори.

Відмовляючи у митному оформленні
товару відповідач не навів жодних
підстав, які унеможливлюють визначення
митної вартості товару за ціною
договору.

Консультації між митним органом та
декларантом не проведено.

Крім того розрахунок відповідач провів
за митною декларацією № 400040000/2012/4521 від
01.08.2012 року, але копію такої декларації
позивачу не надав.

За таких обставин, картку відмови в
прийняті митної декларації, в митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, та рішення
про коригування митної вартості
товарів необхідно скасувати.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав повністю, пояснивши суду, що
митний орган може відмовити у митному
оформленні товару за заявленою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів у
визначених Митним кодексом України
випадках.

Документи подані до митного
оформлення не мають всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товару.

В зв'язку з відсутністю
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару, відповідач прийняв картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів та рішення про коригування
митної вартості.

Відповідач не отримав від
позивача додаткові документи
зазначені у рішенні.

За таких обставин у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов задоволенню не підлягає з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач 20.01.2005 року зареєстрований
виконавчим комітетом Славутської
міської ради Хмельницької області як
юридична особа, та відповідно до
статтей 15, 16 Податкового кодексу
України є платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до підпункту 41.1.2 пункту 41.1,
пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу
України митні органи є контролюючими
органами щодо мита, акцизного податку,
податку на додану вартість, інших
податків, які відповідно до
податкового законодавства
справляються у разі ввезення
(пересилання) товарів і предметів на
митну територію України або територію
вільної митної зони або вивезення
(пересилання) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони.

Розмежування повноважень і
функціональних обов'язків між
контролюючими органами визначається
цим Кодексом та Митним кодексом
України та іншими нормативно-правовими
актами.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування (частина 2 статті 1
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного
кодексу України, встановлені порядок і
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять
державну митну справу.

Митне оформлення це виконання митних
формальностей, необхідних для випуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення (пункт 23
частини 1 статті 4 Митного кодексу
України).

Митний контроль це сукупність заходів,
що здійснюються митними органами в
межах своїх повноважень з метою
забезпечення додержання норм цього
Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку (пункт 24
частини 1 статті 4 Митного кодексу
України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Митний контроль здійснюється виключно
митними органами відповідно до цього
Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1
частини 6 статті 321 Митного кодексу
України товари, транспортні засоби
комерційного призначення перебувають
під митним контролем з моменту його
початку і до закінчення згідно із
заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію
України товарів, транспортних засобів
комерційного призначення митний
контроль розпочинається з моменту
перетинання ними митного кордону
України.

Граничний строк перебування товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення під митним контролем не
може перевищувати 180 календарних днів,
крім митних режимів, які передбачають
перебування під митним контролем
протягом усього часу дії митного
режиму.

Митний контроль закінчується у разі
ввезення на митну територію України -
після закінчення митного оформлення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
переміщуються через митний кордон
України, за винятком митних режимів,
які передбачають перебування під
митним контролем протягом усього часу
дії митного режиму.

Із пояснень сторін та матеріалів
справи судом встановлено, що між
позивачем, який виступає в якості
покупця та підприємством «TECNOLEGNO» s.r.l
Італія, яке виступає в якості продавця,
укладено зовнішньоекономічний
контракт № 16/05-2012 від 16 травня 2012 року.

Згідно із пунктом 1.1 цього контракту
продавець продає, а покупець купує
обладнання за цінами зазначеними у
рахунку-фактурі № 61/2012.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3, 5.5 контракту
встановлено, що постачання буде
здійснюватися на умовах EXWorks-місто
Пезаро (Італія)-фабрика «TECNOLEGNO» s.r.l за
правилами Інкотермс-2000.

Постачання здійснюється наземним
транспортом (вантажівка), при отриманні
обладнання перевізник здійснює
прийняття обладнання, з моменту
передачі обладнання перевізнику
продавець рахується таким, що виконав
свої обов'язки по постачанню товару.
Разом з товаром, що поставляється
продавець надає покупцеві комерційний
рахунок, пакувальний аркуш,
товарно-транспортну накладну.

Для забезпечення доставки обладнання
між позивачем та ТОВ «ЕМОНС Україна»
укладено договір транспортної
експедиції (доручення на
експедирування) № 02-1787 від 05 жовтня 2012
року.

Товар переміщений через митний кордон
України, та поставлений на територію
України доставлений до Хмельницької
митниці під митний контроль в режимі
імпорту.

Відповідно до частини 2 статті 52
Митного кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням органу доходів і
зборів додаткової інформації.

Перелік документів, що подаються
декларантом для підтвердження
заявленої митної вартості
встановлений статтею 53 Митного кодексу
України, а саме:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Позивач, через митного брокера 15.10.2012
року відповідно до процедури
декларування, встановленої статтею 257
Митного кодексу України для проведення
митного оформлення імпортованого
товару, подав до митного органу митну
декларацію № 400000000/2012/909730, у якій
задекларував до розмитнення
автоматичний односторонній
шліфувальний станок для обробки кромки
в комплекті з шліфувальною стрічкою та
дисковим шліфувальним блоком, в якій
зазначив митну вартість товару в сумі
26045 євро, а також на виконання вимог
статтей 52, 53 Митного кодексу України до
митної декларації подав необхідні
документи для митного оформлення
товару.

Згідно частини 1 статті 246, частини 1
статті 248 Митного кодексу України метою
митного оформлення є забезпечення
дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з
моменту подання органу доходів і
зборів декларантом або уповноваженою
ним особою митної декларації або
документа, який відповідно до
законодавства її замінює, та
документів, необхідних для митного
оформлення, а в разі електронного
декларування - з моменту отримання
органом доходів і зборів від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Однією із форм здійснення митного
контролю посадовими особами митних
органів, як це передбачено пунктом 1
частини 1 статті 336 Митного кодексу
України є перевірка документів та
відомостей, які відповідно до статті 335
цього Кодексу надаються митним органам
під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України.

Відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Частинами 1, 2 статті 55 Митного кодексу
України встановлено, що рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом;

4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування.

Відповідач при перевірці декларації №
400000000/2012/909730 від 15.10.2012 року, та
документів, які підтверджують митну
вартість товару прийняв рішення про
коригування митної вартості товарів №
400000004/2012/000034/1 від 24.10.2012 року в якому
зазначив: неподання до митного
оформлення документів, які
підтверджують складові митної
вартості у відповідності до вимог
частин 2, 8, 9 статті 52 та частин 2, 3 статті
53 Митного кодексу України. Документи
зазначені у частині 2 статті 53 Митного
кодексу України не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів та відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті (документи, що містять відомості
про вартість пакування та страхування),
в зв'язку з чим необхідне подання
додаткових документів у відповідності
до частини 3 статті 53 Митного кодексу
України: висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Метод 1 для визначення митної вартості
не застосовано в зв'язку з неподанням
додаткових документів у відповідності
до частини 3 статті 53 Митного кодексу
України.

Консультацію проведено.

Метод 2 не застосовано через
відсутність інформації в декларанта та
митного органу, щодо оформлення
ідентичних товарів.

Вказаним рішенням відповідач для
визначення митної вартості товарів
позивача застосував метод згідно
підпункту б) пункту 2 статті 53 Митного
кодексу України-за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів,
враховуючи інформацію щодо товарів,
митне оформлення яких вже здійснено,
зокрема ВМД № 400040000/2012/4521 від 01.08.2012
року.

На підставі рішення про коригування
митної вартості товарів № 400000004/2012/000034/1
від 24.10.2012 року, відповідач виставив
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
400040000/2012/00122 від 24.10.2012 року, якою
відмовив у митному оформленні (випуску)
товарів.

Відповідно до митної декларації №
400040000/2012/4521 від 01.08.2012 року відповідач
розмитнив закуплені ТОВ «АКВА-РОДОС» м.
Славута Хмельницької області верстати
деревообробні, які можуть виконувати
різні операції з механічної обробки
без зміни інструменту між цими
операціями, з автоматичним
переміщенням оброблювальної деталі
між операціями: автоматичний
односторонній шліфувальний
(фрезерувальний) верстат для обробки
кромки модель «COMPAKT 40», автоматичний
деревообробний односторонній
шліфувальний верстат для обробки
кромки модель «COMPAKT 32», шліфувальна
стрічка модель G 90/S для прямої або
профільованої поверхні, дисковий
шліфувальний блок модель SBI з
автоматичною компенсацією зносу.
Торгівельна марка: «TECNOLEGNO», виробник
фірма «TECNOLEGNO» s.r.l, країна
виробництва-Італія. Копія вказаної
митної декларації додана до матеріалів
справи.

З метою випуску закупленого обладнання
у вільний обіг, враховуючи наявність
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
400040000/2012/00122 від 24.10.2012 року, якою
позивачу відмовлено у митному
оформленні (випуску) товарів, позивач
письмово звернувся до Хмельницької
митниці про випуск товарів у вільний
обіг під гарантійне зобов'язання. За
результатами розгляду такого
звернення, позивач отримав лист
відповідача яким Хмельницька митниця
повідомила, що погоджує митне
оформлення товару за митною вартістю,
визначеною у рішенні про коригування
митної вартості товарів № 400000004/2012/000034/1
від 24.10.2012 року.

Позивач подав нову митну декларацію №
400040000/2012/006442 від 25.10.2012 року із
зазначенням митної вартості
встановленої митним органом та сплатив
всі передбачені платежі.

Суд, досліджуючи встановлені обставини
справи вважає, що у відповідача були
правові підстави для прийняття рішення
про коригування митної вартості
товарів № 400000004/2012/000034/1 від 24.10.2012 року
та картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
400040000/2012/00122 від 24.10.2012 року, враховуючи
наступне.

Як зазначено вище у мотивувальній
частині рішення суду, пунктом 5.1
зовнішньоекономічного контракту №
16/05-2012 від 16 травня 2012 року встановлено,
що постачання товару буде
здійснюватися на умовах EXWorks-місто
Пезаро (Італія)-фабрика «TECNOLEGNO» s.r.l за
правилами Інкотермс-2000.

Термін «Франко завод» означає, що
продавець вважається таким, що виконав
свої обов'язки по поставці, тоді коли
він надав товар в розпорядження
покупця на своєму підприємстві чи в
іншому названому місці (наприклад на
заводі, фабриці, складі і т. д.).
Продавець не відповідає за
завантаження товару, а також не
здійснює митне очищення товару для
експорту.

Вказаний термін покладає мінімальні
обов'язки на продавця і покупець
повинен нести всі витрати і ризики в
зв'язку з перевезенням товару від
підприємства до місця призначення.
Однак, якщо сторони бажають щоб
продавець взяв на себе обов'язки по
завантаженню товару на місці відправки
і ніс всі ризики і витрати за таке
відвантаження, то таке повинно бути
чітко обумовлено у відповідному
додатку до договору купівлі-продажу.

Продавець не несе обов'язки по
страхуванню товару та зобов'язаний за
свій рахунок сплатити витрати
пов'язані з упаковкою товару,
необхідною для його перевезення.

Покупець не несе обов'язків по
страхуванню товару та зобов'язаний
нести всі ризики по втраті чи
пошкодженні товару.

Як вбачається із наведеного, ні
продавець, ні покупець не несуть
обов'язки по страхуванню товару,
прокупець бере на себе ризики по втраті
чи пошкодженні товару.

Відповідно до частини 1, пункту 8
частини 2 статті 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є страхові документи,
а також документи, що містять відомості
про вартість страхування, якщо
здійснювалося страхування.

Так як зовнішньоекономічним
контрактом № 16/05-2012 від 16 травня 2012 року
не передбачено обов'язок сторін по
страхуванню обладнання, а також за
правилами EXW Інкотермс-2000 не
передбачено такого обов'язку у сторін
контракту і позивач взяв на себе всі
ризики по втраті чи пошкодженні товару
та не проводив страхування товару, то
відповідно у позивача відсутній
обов'язок по наданню до митного органу
разом із митною декларацією страхових
документів, а також документів, що
містять відомості про вартість
страхування, оскільки за правилами
пункту 8 частини 2 статті 53 Митного
кодексу України такий обов'язок
виникає у декларанта тільки у випадку
страхування товару.

За таких обставин суд вважає, що вимога
відповідача надати такі документи
суперечить нормам Митного кодексу
України, є протиправною і рішення про
коригування митної вартості товарів №
400000004/2012/000034/1 від 24.10.2012 року в цій
частині є також протиправним.

Разом з тим у пункті 6.2
зовнішньоекономічного контракту №
16/05-2012 від 16 травня 2012 року передбачено
обов'язок покупця проконтролювати
цілісність нейлонової упаковки товару,
але не зазначено про обов'язок продавця
за свій рахунок сплатити витрати
пов'язані з упаковкою, необхідною для
перевезення товару.

Згідно умов поставки товару EXW
Інкотермс-2000 продавець зобов'язаний за
свій рахунок сплатити витрати
пов'язані з упаковкою, необхідною для
перевезення товару.

Позивач при поданні до митного органу
митної декларації, зобов'язаний був
подати документи підтверджуючі
вартість пакування товару, оскільки у
рахунку-фактурі (інвойсі) така вартість
не була зазначена, але не зробив цього.

Також суд при вирішенні спору враховує,
що договором транспортної експедиції
від 05.10.2012 року № 021787 укладеного між
позивачем та ТОВ «Емонс Україна»
встановлено обов'язок замовника
забезпечити підготовку та надійне
пакування вантажу.

Відповідно до підпункту в) пункту 10
статті 58 Митного кодексу України при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті як вартість упаковки
або вартість пакувальних матеріалів та
робіт, пов'язаних із пакуванням.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позивач подав документи які не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари.

Оскільки декларант або уповноважена
ним особа подав документи які не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, відповідач правомірно прийняв
рішення про коригування митної
вартості товарів № 400000004/2012/000034/1 від
24.10.2012 року та вказав на обов'язок та
необхідність подання додаткових
документів, зазначених у рішенні, а
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу
зобов'язані були надати (за наявності)
додаткові документи.

Позивач додаткові документи для
підтвердження числових значень
складових митної вартості товарів до
митного органу не подав, тому
розмитнення товару відбулося за митною
вартістю обрахованою у рішенні.

Суд при вирішенні спору враховує, що
посада особа відповідача при прийнятті
митної декларації у графі «Для
відміток митного органу» вчинила напис
про необхідність подання додаткових
документів та провела консультацію з
метою вибору методу визначення митної
вартості.

Уповноважена особа декларанта (ТОВ
ЕПАС) з даною вимогою ознайомилася та
письмово зазначила, що надати
документи немає можливості та
підтвердила проведення консультації.
Копія митної декларації із вказаними
записами додана до матеріалів справи.

Такі обставини заперечують пояснення
представника позивача щодо того, що
консультація між позивачем та митним
органом не проводилася.

Крім того відмітка про проведену
консультацію зроблена також у рішенні
про коригування митної вартості
товарів № 400000004/2012/000034/1 від 24.10.2012 року,
яке отримане та підписане
представником позивача без жодних
зауважень.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Оскільки позивач не надав відповідачу
додаткові документи для підтвердження
числових значень складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари,
відповідач не мав законних підстав для
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту за основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, тобто за ціною
договору (вартість операції).

Представником позивача в судовому
засіданні не наведено доказів того, що
митна вартість товарів повинна була
бути визначена шляхом застосування
основного методу-за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

Згідно частин 1, 2, 3, 4 статті 60 Митного
кодексу України у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну
вартість береться прийнята органом
доходів і зборів вартість операції з
подібними (аналогічними) товарами, які
продано на експорт в Україну і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються якість
товарів, наявність торгової марки та
репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Відповідач при визначенні митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, та застосуванні методу такої
дії за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів врахував митну
декларацію № 400040000/2012/4521 від 01.08.2012 року,
згідно якої він розмитнив закуплені
ТОВ «АКВА-РОДОС» м. Славута
Хмельницької області верстати
деревообробні, які можуть виконувати
різні операції з механічної обробки
без зміни інструменту між цими
операціями, з автоматичним
переміщенням оброблювальної деталі
між операціями: автоматичний
односторонній шліфувальний
(фрезерувальний) верстат для обробки
кромки модель «COMPAKT 40», автоматичний
деревообробний односторонній
шліфувальний верстат для обробки
кромки модель «COMPAKT 32», шліфувальна
стрічка модель G 90/S для прямої або
профільованої поверхні, дисковий
шліфувальний блок модель SBI з
автоматичною компенсацією зносу.
Торгівельна марка: «TECNOLEGNO», виробник
фірма «TECNOLEGNO» s.r.l, країна
виробництва-Італія.

Відповідно до статті 61 Митного кодексу
України товари не вважаються
ідентичними або подібними
(аналогічними) оцінюваним, якщо вони не
вироблені в тій же країні, що і товари,
які оцінюються.

Товари, виготовлені не виробником
оцінюваних товарів, а іншою особою,
беруться до уваги лише у разі, якщо
немає ні ідентичних, ні подібних
(аналогічних) товарів, виготовлених
особою - виробником товарів, що
оцінюються.

Товари не вважаються ідентичними чи
подібними (аналогічними) оцінюваним,
якщо їх проектування,
дослідно-конструкторські роботи,
художнє оформлення, дизайн, ескізи,
креслення, а також інші аналогічні
роботи виконані в Україні.

Згідно цієї митної декларації
розмитнено подібні (аналогічні) товари
тому товару який придбаний позивачем у
того ж самого продавця.

Аналіз досліджених норм Митного
кодексу України та встановлених
обставин по справі дає суду підставу
зробити висновок про те, що рішення
відповідача про коригування митної
вартості № 400000004/2012/000034/1 від 24.10.2012 року
та картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
400040000/2012/00122 від 24.10.2012 року відповідають
вимогам Митного кодексу України, тому у
суду відсутні правові підстави для
визнання їх протиправними та
скасуванню.

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
необґрунтований та недоведений у
судовому засіданні дослідженими
доказами, тому його задоволені
необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 15, 16, 41 ПК України, ст. ст. 1, 4, 7, 52, 53,
54, 55, 57, 60, 61, 246, 248, 257, 318, 321, 335, 336 Митного
кодексу України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному у обсязі постанова суду буде
виготовлена 08.10.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до адміністративного
суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 08
жовтня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський