Справа № 2а-563/10
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/21793/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівГончар Л. Я.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 09 червня 2010 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Хортицької районної
адміністрації Запорізької міської
ради, третя особа: Обслуговуючий
кооператив "Дніпро" про скасування
розпорядження,

установив:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до
Хортицької районної адміністрації
Запорізької міської ради, третя особа:
Обслуговуючий кооператив "Дніпро" про
скасування розпорядження Хортицької
районної адміністрації Запорізької
міської ради «Про присвоєння поштової
адреси гаражно-експлуатаційному
кооперативу «Дніпро» від 05
жовтня 2001 року № 2474.

Постановою Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 09 червня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року, у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
ОСОБА_4 звернулася з касаційною
скаргою, в якій просила їх скасувати, а
справу направити на новий розгляд.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що розпорядженням
Голови Хортицької районної
адміністрації Запорізької міської
ради № 2474 від 05 жовтня 2001 року «Про
присвоєння поштової адреси
гаражно-експлуатаційному кооперативу
«Дніпро» останньому присвоєно поштову
адресу: вул. Сапожнікова, 3-А,
м. Запоріжжя.

Не погоджуючись з розпорядженням
Голови Хортицької районної
адміністрації Запорізької міської
ради № 2474 від 05 жовтня 2001 року, позивач
звернулася до адміністративного суду.

Позов мотивований тим, що спірним
розпорядженням відповідач порушує її
права володіти та користуватись
цілісним майновим комплексом
автостоянки НОМЕР_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди виходили з того, що
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами наявність
порушеного її права та обставини його
порушення відповідачами в 2001 році.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, адміністративне
судочинство спрямоване на захист саме
порушених прав осіб у сфері
публічно-правових відносин, тобто для
задоволення позову адміністративний
суд повинен встановити, що в зв'язку з
прийняттям рішення суб'єктом владних
повноважень порушуються права
позивача.

Проте всупереч наведеним вище
приписам, позивач не надала до суду
належного документального
підтвердження порушень права, на
захист якого вона звернулася до суду,
не зазначила, яким чином відповідач,
приймаючи оскаржуване рішення, порушив
в 2001 році її права.

Разом із цим позивач купила цілісний
майновий комплекс автостоянки НОМЕР_1,
розташований по вул. Сапожнікова, 5-Б, в
м. Запоріжжя, про що свідчить
відповідний договір купівлі-продажу
від 20 серпня 2004 року, тоді як третя
особа - Обслуговуючий кооператив
"Дніпро" - знаходиться за адресою: вул.
Сапожнікова, 3-А, м. Запоріжжя.

Окрім того, рішенням Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 09
серпня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 09 жовтня 2012 року, в
задоволенні позову про усунення
перешкод у користуванні майном
(цілісний майновий комплекс
автостоянки НОМЕР_1) позивачу
відмовлено.

Отже, оскільки судами не встановлено
порушення прав позивача в зв'язку з
прийняттям оскаржуваного
розпорядження, підстави для
задоволення цього позову відсутні.

Доводи касаційної скарги щодо
прийняття оскаржуваного розпорядження
з порушенням норм чинного
законодавства, за відсутності при
цьому порушень вказаним актом прав та
інтересів позивача, не є підставою для
визнання незаконним та скасування
такого рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а на постанову
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 09 червня 2010 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: