Справа № 461/2320/14-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2320/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року Галицький
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Стрельбицького В.В.,

при секретарі
Тарапацькому Т.О.,

розглянув у відкритому судовому
засідання в м.Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області про
визнання протиправною та скасування
постанови №13-01-006/0037 від 19 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати постанову №13-01-006/0037
від 19 лютого 2014 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ст.188-6 КУпАП,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що у зв'язку з фінансовим становищем на
ДП «Львівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
виплата заробітної плати за грудень 2013
року працівникам інституту
проводилась близько семи разів, тобто
головним державним інспектором не в
повному обсязі були досліджені
представлені підприємством документи.
Окрім того, підприємство у зв'язку з
заборгованістю на момент звільнення
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виплачувало усі
розрахункові кошти по мірі надходження
коштів на розрахунковий рахунок
інституту. Також, жодних законних
вимог посадових осіб до позивача, як до
директора інституту не направлялось.

Позивач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить суд слухати справу у його
відсутності, позов підтримує та
просить задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання, подав до суду письмові
заперечення на позов, згідно яких позов
заперечує та просить відмовити в його
задоволенні. Однак, відповідно до вимог
ч. 2 ст. 128 КАС України його неявка не є
перешкодою для слухання справи по суті.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до переконання, що позов слід
задоволити частково з огляду на
наступне.

Згідно постанови №13-01-006/0037 від
19.02.2014р. /а.с.14/ та протоколу №13-01-006/0146
від 19.02.2014р /а.с.13/, ОСОБА_1 працюючи
директором ДП «Львівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» допустив
порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП України,
ч.ч.1,2 ст.24 Закону України «Про оплату
праці» - не забезпечено виплату
заробітної плати працівникам не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує шістнадцяти
календарних днів, та не пізніше семи
днів після закінчення періоду, за який
здійснюється виплата; вимог ст.116 КЗпП
України - не забезпечено виплату всіх
сум, що належать працівникові при
звільненні в день звільнення.

Факти, викладені у оскаржуваній
постанові, підтверджуються актом
перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування /а.с.3-12/.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються
при нагляді за виконанням правил,
норм і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Жодних доказів, які б свідчили про
відсутність в діях позивача складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП, позивачем
не надано.

При таких обставинах, суд приходить до
висновку, що оскаржувана постанова від
№13-01-006/0037 від 19 лютого 2014 про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст.188-6 КУпАП винесена правомірно,
оскільки дійсно позивачем фактично
було допущено порушення вимог
законодавства про працю.

Разом з тим, суд бере до уваги
твердження позивача про те, що затримка
виплати заробітної плати працівникам
ти виплата всіх сум при звільненні
виникли у зв'язку з фінансовим
становищем на підприємстві і
виплачувались по мірі надходження
коштів на розрахунковий рахунок.

При винесенні оскаржуваної постанови
посадова особа, уповноважена
вирішувати справу, не врахувала
характер та обставини вчиненого
правопорушення, особу винного, що
суттєво знижує ступінь його вини, а
тому суд приходить до висновку, що
оскаржувану постанову в частині
накладення стягнення слід змінити,
звільнивши ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності на
підставі ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст.11,70, 102, 104,123,160,163,
171-2 КАС України, ст.22, 293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити
частково.

Постанову №13-01-006/0037 від 19 лютого
2014 року головного державного
інспектора праці Меленюк Г.С. про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.188-6 КУпАП в частині накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу в розмірі 1003 гривні
змінити, звільнивши ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності у
зв'язку з малозначністю вчиненого ним
адміністративного правопорушення, а
провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.188-6 КУпАП, щодо нього -
закрити.

В решті позову - відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Стрельбицький
В.В.