Справа № 361/2346/2014-а (2а/361/154/2014)
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
361/2346/2014-а (2а/361/154/2014) Головуючий у 1-й
інстанції:Сердинський В.С.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
на постанову Броварського районного
суду Київської області від 14 травня 2014
року за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до сільського голови Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області Касьян Ольги
Іванівни та Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив: визнати
протиправними дії голови Княжицької
сільської ради Касьян О.І. в частині
відмови в задоволенні клопотання про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку у
межах норм безоплатної приватизації в
розмірі 0,25 га в межах Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області; скасувати рішення
Княжицької сільської ради від 26.09.2013
№481 у частині відмови в задоволенні
клопотання про виділення та передачу у
власність земельної ділянки з огляду
на відсутність земель; зобов'язати
голову Княжицької сільської ради
Касьян О.І. винести на засідання сесії
Княжицької сільської ради та
розглянути подане клопотання у
відповідності до чинного
законодавства.

Постановою Броварського районного
суду Київської області від 14 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Княжицька сільська рада Броварського
району Київської області, не
погоджуючись із зазначеною постановою,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, 10.10.2013
ОСОБА_2 звернувся із клопотанням та
доданими до нього графічними
матеріалами, стосовно права на
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки із земель житлової
та громадської забудови для
індивідуального житлового будівництва
на території Княжицької сільської
ради.

Однак, листом Княжицької сільської
ради Броварського району Київської
області від 03.12.2013 за № 625, позивача
повідомлено, що його звернення
розглянуто на 24-й сесії IV скликання від
25.11.2013 та прийнято рішення про відмову у
наданні земельної ділянки з огляду на
відсутність земельних ділянок, що
могла безоплатно передаватись
юридичним та фізичним особам.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
органу місцевого самоврядування та з
метою їх відновлення ОСОБА_2 звернувся
за захистом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем по справі порушено
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами,
оскільки Княжицька сільська рада
Броварського району Київської області
виносячи рішення про залишення без
задоволення звернення ОСОБА_2 щодо
виділення земельної ділянки у
власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах села Княжичі, належним чином не
мотивувала своє рішення, як це
передбачено частини сьомої ст. 118
Земельного кодексу України, а тому дане
рішення підлягає скасуванню.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є не вірною з огляду
на наступне.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України
земельні відносини регулюються
Конституцією України, цим Кодексом, а
також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами. Земельні
відносини, що виникають при
використанні надр, лісів, вод, а також
рослинного і тваринного світу,
атмосферного повітря, регулюються цим
Кодексом, нормативно-правовими актами
про надра, ліси, води, рослинний і
тваринний світ, атмосферне повітря,
якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Статтею 4 Земельного кодексу України
визначено, що земельне законодавство
включає цей Кодекс, інші
нормативно-правові акти у галузі
земельних відносин. Завданням
земельного законодавства є
регулювання земельних відносин з метою
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель.

Згідно ст. 118 Земельного кодексу
України громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Частиною першої ст. 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що сільські, селищні,
міські ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
відповідні територіальні громади та
здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання: вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин (ст. 26
вказаного Закону).

За змістом ст. 122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Отже, підсумовуючи наведені норми,
судова колегія приходить до
переконання, що повноваження по
розгляду питань, які випливають із
земельних відносин, покладені виключно
на сільську ради.

Враховуючи наведені обставини та
викладені норми права, які регулюють
спірні правові відносини, суд
апеляційної інстанції виходить з того,
що звернення ОСОБА_2 до суду з вимогою
визнання протиправними дій голови
Княжицької сільської ради в частині
відмови в задоволенні клопотання про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки та скасування
рішення Княжицької сільської ради від
26.09.2013 №481, з визначенням в суб'єктному
складі відповідачів тільки голову
Княжицької сільської ради, є
помилковим, адже за даними вимогами
відповідачем повинна бути саме
Княжицька сільська рада.

Так, відповідно до частини першої ст. 52
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції,
встановивши, що з адміністративним
позовом звернулася не та особа, якій
належить право вимоги, або не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем,
якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.

Під час розгляду справи суд першої
інстанції не врахував, що в даній
справі позивач звернувся до
неналежного відповідача та не допустив
залучення необхідного суб'єкта, що
призвело до суттєвого порушення норм
процесуального законодавства.

Разом з тим, слід зауважити, що суд
апеляційної інстанції позбавлений
права допустити залучення неналежного
відповідача під час апеляційного
розгляду справи. А тому, підстави для
задоволення позову в частині визнання
протиправними дій голови Княжицької
сільської ради в частині відмови у
задоволенні клопотання та скасування
рішення Княжицької сільської ради від
26.09.2013 №481 відсутні.

Що ж стосується позовної вимоги про
зобов'язання голову Княжицької
сільської ради Касьян О.І. винести на
засідання сесії Княжицької сільської
ради та розглянути клопотання у
відповідності до чинного
законодавства, судова колегія вважає
за необхідне зазначити наступне.

Положеннями частини четвертої ст. 42
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено,
що сільський, селищний, міський голова:
1) забезпечує здійснення у межах
наданих законом повноважень органів
виконавчої влади на відповідній
території, додержання Конституції та
законів України, виконання актів
Президента України та відповідних
органів виконавчої влади; 2) організує в
межах, визначених цим Законом, роботу
відповідної ради та її виконавчого
комітету; 3) підписує рішення ради та її
виконавчого комітету; 4) вносить на
розгляд ради пропозицію щодо
кандидатури на посаду секретаря ради; 5)
вносить на розгляд ради пропозиції про
кількісний і персональний склад
виконавчого комітету відповідної ради;
6) вносить на розгляд ради пропозиції
щодо структури виконавчих органів
ради, апарату ради та її виконавчого
комітету, їх штатів, встановлених
відповідно до типових штатів,
затверджених Кабінетом Міністрів
України; 7) здійснює керівництво
апаратом ради та її виконавчого
комітету; 8) скликає сесії ради, вносить
пропозиції та формує порядок денний
сесій ради і головує на пленарних
засіданнях ради; 9) забезпечує
підготовку на розгляд ради проектів
програм соціально-економічного та
культурного розвитку, цільових програм
з інших питань самоврядування,
місцевого бюджету та звіту про його
виконання, рішень ради з інших питань,
що належать до її відання; оприлюднює
затверджені радою програми, бюджет та
звіти про їх виконання; 10) призначає на
посади та звільняє з посад керівників
відділів, управлінь та інших
виконавчих органів ради, підприємств,
установ та організацій, що належать до
комунальної власності відповідних
територіальних громад, крім керівників
дошкільних, загальноосвітніх та
позашкільних навчальних закладів; 11)
скликає загальні збори громадян за
місцем проживання; 11-1) вносить на
розгляд ради пропозиції про утворення
спеціалізованої установи з надання
безоплатної первинної правової
допомоги; 11-2) вносить на розгляд ради
пропозиції щодо кандидатури на посаду
керівника установи з надання
безоплатної первинної правової
допомоги; 12) забезпечує виконання
рішень місцевого референдуму,
відповідної ради, її виконавчого
комітету; 13) є розпорядником бюджетних
коштів, використовує їх лише за
призначенням, визначеним радою; 14)
представляє територіальну громаду,
раду та її виконавчий комітет у
відносинах з державними органами,
іншими органами місцевого
самоврядування, об'єднаннями громадян,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форм
власності, громадянами, а також у
міжнародних відносинах відповідно до
законодавства; 15) звертається до суду
щодо визнання незаконними актів інших
органів місцевого самоврядування,
місцевих органів виконавчої влади,
підприємств, установ та організацій,
які обмежують права та інтереси
територіальної громади, а також
повноваження ради та її органів; 16)
укладає від імені територіальної
громади, ради та її виконавчого
комітету договори відповідно до
законодавства, а з питань, віднесених
до виключної компетенції ради, подає їх
на затвердження відповідної ради; 17)
веде особистий прийом громадян; 18)
забезпечує на відповідній території
додержання законодавства щодо
розгляду звернень громадян та їх
об'єднань; 18 1) бере участь у здійсненні
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності в межах
та у спосіб, встановлені Законом
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності»; 19) здійснює
інші повноваження місцевого
самоврядування, визначені цим та
іншими законами, якщо вони не віднесені
до виключних повноважень ради або не
віднесені радою до відання її
виконавчих органів; 20) видає
розпорядження у межах своїх
повноважень.

Аналізуючи наведену правову норму,
судовою колегією встановлено
відсутність повноваження сільського
голови щодо винесення та розгляд
клопотання про виділення та передачі у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Більше того, в судовому засіданні
представником відповідача зазначено,
що рішення яким ОСОБА_2 відмовлено у
наданні земельної ділянки, датоване 25
листопада 2013 року за №382, а не 26 вересня
2013 року за №481, як то зазначає позивач.

Також, представником відповідача
обґрунтовано неможливість ненадання
суду апеляційної інстанції рішення
Княжицької сільської ради від 25.11.2013 за
№382, а саме з тих підстав, що зазначене
рішення викрадене, в підтвердження
чого додано витяг з кримінального
провадження №0000877.

У свою чергу представник позивача, в
судовому засіданні, не зміг надати
пояснення, чому підлягає скасуванню,
саме рішення Княжицької сільської ради
від 26.09.2013 №481.

Натомість, слід зауважити, що матеріали
справи не містять жодних відомостей
про існування зазначеного вище
рішення.

З урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що підстав для
задоволення позовних вимог немає.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки, судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. В
зв'язку з цим виникає необхідність у
задоволені апеляційної скарги та
відповідно у скасуванні постанови
Броварського районного суду Київської
області від 14 травня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області - задовольнити.

Постанову Броварського районного суду
Київської області від 14 травня 2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
сільського голови Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області Касьян Ольги
Іванівни та Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.