Справа № 310/4383/14-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4383/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС
Коростелева Олега Олексійовича про
визнання постанови незаконною та її
скасування,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС Коростелева О. О. про
визнання постанови незаконною та її
скасування, вказуючи, що його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу по
ст. 122 ч. 1 КУпАП за те, що він перевищив
максимально допустиму швидкість руху.
Просив скасувати постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності, оскільки він
швидкість не перевищував,
правопорушення не вчиняв і вважає, що
постанова не відповідає вимогам
закону.

У судове засідання позивач
не з'явився, у позовній заяві просив
розглянути справу за його відсутності .

Відповідач у судове
засідання не з'явився. Про слухання
справи повідомлений належним чином.

З'ясувавши всі обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до наступного.

У постанові від 30.05.2014 року
зазначено, що ОСОБА_1 30.05.2014 року о 09 год.
55 хв. на 174 км а/д Донецьк-Маріуполь, с.
Бугас, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», д/н
НОМЕР_1, рухався в населеному пункті зі
швидкістю 85 км/год., чим перевищив
встановлену швидкість руху на 25 км/год.,
чим порушив п. 12.4. ПДР України і скоїв
адміністративне правопорушення, що
передбачено ст. 122 ч. 1 КУпАП (а.с. 25).

Стаття 122 ч 1 КпАП України
передбачає адміністративну
відповідальність у випадку
перевищення водіями транспортних
засобів установлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Відповідно до частини 2
статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП
України доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
в його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими
документами.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні
правопорушення, що передбачено ст. 122 ч.
1 КпАП України підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення, складеним
уповноваженою особою органу ДАІ в
якому зазначено, що ОСОБА_1 перевищив
встановлену швидкість руху в
населеному пункті. Рухався зі
швидкістю 85 кілометрів на годину.
Швидкість вимірювалась спеціальним
засобом «Візир» №0810946 (а.с.15).

Пояснення позивача по суті
правопорушення не підтверджені жодним
доказом.

Таким чином, суд приходить
до висновку, що факт порушення ОСОБА_1
правил дорожнього руху, а саме п. 12.4 цих
правил знайшов своє підтвердження у
судовому засіданні.

За таких обставин підстави
для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163
КАС України, ст. ст. 251, 258, 283, 122 КпАП
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову
відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя