Справа № 806/3622/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" жовтня 2014 р.
Справа № 806/3622/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю сторін:

представника позивача Файдюка С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
"Лезниківський кар'єр" на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" серпня
2014 р. у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства
"Лезниківський кар'єр" до Управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області про визнання
незаконними та скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Лезниківський кар'єр" звернулось до
суду з позовом в якому просило визнати
незаконними та скасувати рішення
управління Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року:
№390, №391, №392 та №393 "Про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску".

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29.08.2014року
позов Публічного акціонерного
товариства "Лезниківський кар'єр"
задоволено частково.

Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року
№393. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції є таким, що прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
із апеляційною скаргою, в якій просить
назване рішення суду скасувати та
прийняти нове про задоволення позову.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги зазначає, що по відношенню до
нового мораторію, запровадженого
29.07.2011року, грошові зобов'язання зі
сплати збору є такими, що виникли до
дати введення нового мораторію, адже
термін сплати їх настав у період з
31.03.2011 року по 29.07.2011 року. Відтак, в силу
приписів наведених норм закону на такі
зобов'язання штраф та пеня після
введення нового мораторію (після
29.07.2011р.) не нараховується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.07.2006 року порушено
провадження у справі №43/504 про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства "Лезниківський кар"єр".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.06.2011 року по справі
№43/504-15/266-б за заявою Публічного
акціонерного товариства
"Лезниківський кар"єр" про визнання
банктрутом, припинено провадження у
справі №43/504-15/266-б. Припинено дію
мораторію та зобов"язано державного
реєстратора Печерської районної у
місті Києві державної адміністрації
внести до Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб -
підприємців запис про припинення
провадження у справі №43/504-15/266-б про
банктрутство Публічного акціонерного
товариства "Лезниківський
кар"єр"(а.с.89-93).

Ухвалою Господарського суду
Житомирської області від 29.07.2011 року по
справі №4/5007/14/11 порушено провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Лезниківський кар'єр" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів (а.с.94-95).

Таким чином, судом встановлено, що в
період 18.07.2006року по 14.06.2011року судом
було введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів. В період з 15.06.2011 року
по 29.07.2011 року підприємство працювало у
звичайному режимі. В період з 29.07.2011
року судом було введено новий
мораторій на задоволення вимог
кредиторів який тривав і на дату
винесення оскаржуваних рішень
відповідачем (22.12.2011року).

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір
та облік єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Частиною 11 ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
у разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом.

За змістом абзацу 24 ст. 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, який в силу пункту 4 ст. 12
вказаного Закону вводиться одночасно з
порушенням справи про банкрутство,
являє собою зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію.

Водночас, мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань, які виникли після введення
мораторію.

Згідно абз.2 ч.4 ст.12 вказаного Закону
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів не нараховується
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового соціального
страхування, податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
термін сплати грошових зобов'язань зі
збору згідно рішень відповідача від
22.12.2011 року №390, №391, №392 настав у період
з 31.03.2011 року по 30.05.2011 року (а.с.10-12),
тобто після введення мораторію ухвалою
Господарського суду від 18.07.2006 року.
Отож, по відношенню до першого
мораторію (який був запроваджений у
період з 18.07.2006року по 14.06.2011року)
названі грошові зобов'язання були
поточними.

Відтак, зважаючи на обумовлені приписи
закону, відповідач вправі був
нарахувати позивачу штраф за
несвоєчасне виконання названих
грошових зобов'язань зі сплати збору,
оскільки термін їх сплати настав
після введення першого мораторію.

Проте, таким правом відповідач міг
скористатися до дати введення нового
мораторію - 29.07.2011року.

По відношенню ж до нового мораторію,
запровадженого 29.07.2011року, названі
грошові зобов'язання зі сплати збору є
такими, що виникли до дати введення
нового мораторію, адже термін сплати
їх настав у період з 31.03.2011 року по
30.05.2011 року. Відтак, в силу приписів
наведених норм закону на такі
зобов'язання штраф та пеня після
введення нового мораторію (після
29.07.2011р.) не нараховується.

Щодо рішення управління Пенсійного
фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року
№393, то судом першої інстанції вірно
встановлено, що строк сплати грошових
зобов'язань зі сплати збору настав у
період з 20.07.2011 року до 29.07.2011 року, тобто
до дати (29.07.2011року) введення нового
мораторію (а.с.13). Відтак, на ці
зобов`язання розповсюджуються
положення щодо дії мораторію, в тому
числі не можуть бути нараховані
штрафні санкції та пеня.

Зважаючи на наведені положення
законодавства та встановлені
обставини справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
відповідачем протиправно винесено
22.12.2011 року рішення "Про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску" №390,
№391, №392, №393.

На підставі викладеного, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права
при прийнятті рішення, а тому
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржуване судове
рішення підлягає скасуванню з
прийняттям нового про повне
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, (201), 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
"Лезниківський кар'єр" задовольнити,
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" серпня
2014 р. скасувати. Постановити нове
рішення про повне задоволення позову.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області від 22.12.2011 року
№390, 391,392, 393.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Відкрите
акціонерне товариство "Лезниківський
кар'єр" вул.Леніна,
1,с.Червоногранітне,Володарсько -
Волинський район, Житомирська облас,12135

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області вул.Леніна, 1,смт.
Володарськ-Волинський,Володарсько -
Волинський район, Житомирська облас,12100

4-третій особі: - ,