Справа № 2а-5227/11/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/92072/11

№ К/9991/92072/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А., суддів:
Веденяпіна О.А., Юрченко
В.П.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.04.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2011

у справі № 2а-5227/11/2670 Окружного
адміністративного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «Газторг
Україна»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва

про визнання незаконними дій щодо
неприйняття податкових декларацій,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.04.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2011,
позов задоволено: визнано
протиправними дії ДПІ у Печерському
районі м. Києва щодо не прийняття та не
визнання документів податкової
звітності ТОВ «Газторг Україна», а
саме: податкової декларації з податку
на додану вартість за вересень 2010 року,
додатку №5 (розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів) до податкової
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2010 року;
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2010 року;
додатку №1 (розрахунок коригування сум
ПДВ до податкової декларації з ПДВ) до
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2010 року;
додатку №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2010 року; податкової декларації з
податку на додану вартість за січень 2011
року; додатку №1 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за січень 2011 року; додатку №5
до податкової декларації з податку на
додану вартість за січень 2011 року;
зобов'язано ДПІ у Печерському районі м.
Києва прийняти та визнати як документи
податкової звітності, подані ТОВ
«Газторг Україна» документи: податкову
декларацію з податку на додану
вартість за вересень 2010 року; додаток
№5 до податкової декларації з податку
на додану вартість за вересень 2010 року;
податкову декларацію з податку на
додану вартість за жовтень 2010 року;
додаток №1 до податкової декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2010 року; додаток №5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2010 року; податкову
декларацію з податку на додану
вартість за січень 2011 року; додаток №1
до податкової декларації з податку на
додану вартість за січень 2011 року;
додаток №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за січень 2011
року.

У касаційній скарзі ДПІ у Печерському
районі м. Києва, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухваленні у
справі судові рішення із
постановленням нового про відмову у
задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

В судовому процесі встановлено, що
позивач подав до ДПІ у Печерському
районі м. Києва податкові декларації з
податку на додану вартість за вересень
2010 року, жовтень 2010 року. січень 2011 року,
які були подані засобами поштового
зв'язку 21.10.2010 - декларацію за вересень
2010 року, 21.12.2010 - за жовтень 2010 року,
21.02.2011 - за січень 2011 року.

Листами від 29.12.2010 № 72733/10/28-611, від 23.01.2011
№ 71642/10/28-611, від 22.02.2011 № 6164/10/28-411 ДПІ у
Печерському районі м. Києва
повідомлено позивача про невизнання
вищезазначених поданих податкових
звітів як податкових декларацій та
запропоновано позивачу подати нові,
оформлені згідно чинного
законодавства.

При цьому податкова декларація з ПДВ за
вересень 2010 року згідно з листом від
29.12.2010 № 72733/10/28-611 заповнена всупереч
нормам пункту 1.3 та підпункту 3.3 пункту 3
Порядку заповнення і подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 № 166 (у редакції наказу від 15.06.2005
№ 213, далі - Порядок № 166), зокрема: не
зазначено повну назву форми власності
(поле 04), не вказано номер факсу та е-mail
(поля 06 та 06); а у додатку № 5 до
декларації не проставлений прочерк в
інших рядках поля «до декларації
додаються». Відповідно до листа від
23.01.2011 № 71642/10/28-611 податкова декларація
з ПДВ за жовтень 2010 року заповнена
всупереч нормі пункту 3.3 Порядку № 166,
оскільки заповнена таким чином, що не
забезпечує вільне читання декларації.
А листом від 22.02.2011 № 6164/10/28-411 ДПІ у
Печерському районі м. Києва
повідомлено позивача, що податкова
декларація з ПДВ за січень 2011 року
заповнена всупереч нормам пункту 48.3
ст.48 Податкового кодексу України та
пункту 3.4 Порядку № 166, з посиланням на
те, що податкова декларація містить
нечіткий відтиск печатки.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Відповідно до пункту 48.3 ст. 48 ПК України
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Пунктом 49.8 ст. 49 цього кодексу
встановлено, що прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Відповідно до пункту 1.3 порядку № 166
декларація складається із вступної
частини, службових полів, чотирьох
розділів та обов'язкових додатків, з
них платником заповнюються вступна
частина, службові поля, перші три
розділи та додатки, четвертий розділ
заповнюється працівниками податкової
інспекції (адміністрації) лише на
оригіналі декларації, який залишається
в податковій інспекції (адміністрації).
Порядок заповнення декларації окремо
за кожним розділом наводиться в
розділі 5 цього Порядку.

Декларація заповнюється таким чином,
щоб забезпечити збереження записів у
ній та вільне читання тексту (цифр)
протягом установленого строку
зберігання звітності. Декларація може
бути заповнена від руки чорнильною чи
кульковою ручкою або видрукувана
(заповнення олівцем не допускається),
без виправлень і помарок; у рядках, де
відсутні дані для заповнення, має бути
проставлений прочерк (пункт 3.3 цього
Порядку).

Згідно з пунктом 3.4 Порядку № 166 платник
податку самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
в декларації. Дані, наведені в
декларації, мають відповідати даним
бухгалтерського та податкового обліку
платника, достовірність даних
підтверджується: підписом платника,
якщо платник - фізична особа, в інших
випадках (особа, яка визначена як
платник податку на додану вартість,
крім фізичних осіб) - підписами
відповідальних посадових осіб
(керівника, головного бухгалтера) та
печаткою, а в разі подання декларації в
електронній формі - електронним
підписом осіб (які підписують
декларацію), зареєстрованим у порядку,
визначеному законодавством.

В судовому процесі встановлено, що
податкові декларації з ПДВ, подані ТОВ
«Газторг Україна» за вересень, жовтень
2010 року, січень 2011 року, містили усі
обов'язкові реквізити, які передбачені
частиною 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 ст.4
Закону № 2181-ІІІ та пунктом 48.3 ст.48 ПК
України. Відсутність у вказаних
податкових деклараціях прочерків у
рядках, які не заповнені, а також не
зазначення повної назви форми
власності (поле 04), номеру факсу та е-mail
(поля 05 та 06) не впливають на значення
податкової декларації як податкової
звітності, у зв'язку з чим суди
попередніх інстанцій зробили
правильний висновок про
неправомірність дій ДПІ щодо не
визнання податкових декларацій
позивача з податку на додану вартість
за вересень, жовтень 2010 року, січень 2011
року. Крім того, податкова декларація
ПДВ за січень 2011 року містить відбиток
печатки ТОВ «Газторг Україна»,
достатній до прочитання, а норми пункту
48.3 ст.48 ПК України не містять критеріїв
чіткості відбитку печатки на
податковій декларації.

З урахуванням наведеного правильними є
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій, що подані позивачем
податкові декларації з ПДВ за вересень,
жовтень 2010 року, січень 2011 року містили
всі обов'язкові реквізити, встановлені
правовими нормами щодо форми і змісту
податкової декларації з податку на
додану вартість, підписані
відповідними посадовими особами,
скріплені печаткою ТОВ «Газторг
Україна», а отже відмова ДПІ у
прийнятті декларацій є протиправною.

Доводи ДПІ, викладені в касаційній
скарзі, не спростовують правильність
цих висновків судів попередніх
інстанцій, а відтак підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27.04.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06.12.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін В.П. Юрченко