Справа № 819/1940/14-а
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1940/14-a

"23" вересня 2014 р.

м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
м. Тернополі справу за позовом
Кременецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (Шумське
відділення) до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості на суму 954,93 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Кременецька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (Шумське
відділення), надалі позивач, звернувся
до суду з адміністративним позовом до
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, надалі
відповідач, про стягнення
заборгованості на суму 2295,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач несвоєчасно та не в повному
обсязі сплачував узгодженні суми
податкового зобов'язання, що призвело
до виникнення податкового боргу на
суму 2295,93 грн. В підтвердження
викладеного надав розрахунок
заборгованості по сплаті єдиного
податку за ОСОБА_1

До початку розгляду справи від
Кременецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (Шумське
відділення) надійшла заява про
зменшення суми позовних вимог у зв'язку
з частковою сплатою відповідачем суми
заборгованості у розмірі 1341 грн, а тому
просить стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 954,93 грн.

Представником позивача подано
клопотання про розгляд справи без його
участі у відповідності до вимог ч.4 ст.122
КАС України.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про час, місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причин
неявки суду не повідомив, клопотань про
розгляд справи за його відсутності не
надходило.

З урахуванням викладеного, керуючись
положеннями ч. 4 ст.122 та ч. 6 ст. 128 КАС
України, суд вважає, що наявні підстави
для розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та
з'ясувавши всі обставини справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що відповідач по
справі, суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1, як
фізична особа-підприємець
зареєстрований 20.12.2011 року та перебуває
на обліку у Шумському відділенні
Кременецької ОДПІ (код НОМЕР_1).

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
встановлено, що до місцевих податків
належить єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Як встановлено ч.2 п.п.293.3.1 п.293.3 ст.293
цього Кодексу відсоткова ставка
єдиного податку для третьої і
четвертої груп платників єдиного
податку: встановлюється у розмірі: 3
відсотки доходу - у разі сплати податку
на додану вартість згідно з цим
Кодексом; 5 відсотків доходу - у разі
включення податку на додану вартість
до складу єдиного податку.

З матеріалів справи слідує, що 16.01.2012
року суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1
подано до Кременецької ОДПІ Головного
управління Міндоходів в
Тернопільської області (Шумське
відділення) заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності. Згідно вказаної
заяви платником податків самостійно,
виходячи із обраних ним видів
господарської діяльності, обрано
ставку єдиного податку у межах розміру,
що законодавчо встановлений для
третьої групи платників єдиного
податку, а саме у розмірі 5 відсотків
доходу - у разі включення податку на
додану вартість до складу єдиного
податку та одержано свідоцтво платника
єдиного податку серії А №390363 (а.с.10).

Згідно з вимогами пункту 295.3 статті 295
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 цього
Кодексу сплата єдиного податку
здійснюється за місцем податкової
адреси.

Як слідує з поданих податкових
звітностей платника єдиного - податку
фізичної особи підприємця за 2013 рік, І
та ІІ квартали 2014 року, відповідач
самостійно визначив податкові
зобов'язання по єдиному податку, які
підлягають нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
(звітного) періоду (а.с. 13-19).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
України з питань митної справи.

Відповідно пункту 36.1 статті 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Як встановлено судом, відповідачем
порушено вимоги чинного законодавства
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), в результаті
чого виникла податкова заборгованість
по єдиному податкуз фізичних осіб в
сумі 954,93 грн. Наявність податкового
боргу підтверджується розрахунком
суми заборгованості станом на 20.08.2014
року та карткою особового рахунку
платника єдиного податку (а.с. 12).

На виконання вимог пункту 59.1. статті 59
Податкового кодексу України суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_1 надіслано податкову
вимогу форми «Ф» від 31.05.2014 року за №
865-25, про що відповідач був повідомлений
належним чином (а.с.20). Вказана вимога не
призвела до повного погашення
податкового боргу та в установленому
порядку не оскаржена.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд
зазначає, що податкові зобов'язання у
сумі 954,93 грн. є податковим боргом
відповідача, який ним не сплачено.

На час розгляду справи в суді
відповідач не представив доказів
сплати заборгованості.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

За таких обставин, оцінивши зібрані по
справі докази, суд дійщов висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 954,93
грн., підлягають до задоволення як такі,
що підтвердженні матеріалами справи,
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та не спростовані
належними та допустимими доказами
відповідачем.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий
збір та судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст.2, 69, 70, 71, 94, 160 - 163 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (код
НОМЕР_1) 954,93 грн. (дев'ятсот п'ятдесят
чотири гривні 93 копійки) в рахунок
погашення заборгованість перед
бюджетом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Мандзій О.П.

копія вірна:

Суддя
Мандзій
О.П.