Справа № 587/2963/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/17441/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Сумському
районі Сумської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду в
Сумському районі Сумської області на
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 5 березня 2014
року та постанову Сумського районного
суду Сумської області від 28 січня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом, в якому просила визнати
протиправними дії відповідача - УПФ
України в Сумському районі Сумської
області щодо відмови зарахувати період
її роботи старшою піонервожатою
Кровненської восьмирічної школи з
01.01.1992 року по 31.08.1993 року до стажу
роботи, що дає право на пільгову пенсію
за вислугу років та зобов'язати
зарахувати вказаний стаж до стажу, що
дає право на пільгову пенсію за вислугу
років.

Постановою Сумського районного суду
Сумської області від 28 січня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 5 березня 2014
року, адміністративний позов
задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що стаж роботи
позивача з 01.04.1992 року по 31.08.1993 року на
посаді старшої піонервожатої підлягає
зарахуванню до спеціального стажу, що
дає право на призначення пенсії за
вислугу років.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що ухвалені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що суди попередніх інстанцій
неправильно застосували до спірних
правовідносин положення Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» від
04.11.1993 року № 909, листа Департаменту
економіки та фінансування
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України від 06.10.2011 року, наказу
Управління освіти, молоді і спорту
Сумської РДА «Про приведення назви
посади у відповідність з нормативними
документами» від 09.10.2013 року № 206-к,
наказу Управління освіти, молоді і
спорту Сумської РДА від 21.03.2013 року.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач 03.09.1988 року була прийнята на
роботу до Кровненської восьмирічної
школи Сумського району Сумської
області на посаду старшої
піонервожатої на підставі наказу по
відділу освіти Сумської райвиконкому
№ 77 від 01.09.1988 року. Відповідно до
наказу № 36 від 31.08.1993 року позивач з
01.09.1993 року переведена на посаду
учителя початкових класів вказаної
школи, про що внесені записи до
трудової книжки позивача (а.с.6).

Відповідно до довідки Управління
освіти, молоді і спорту Сумської РДА
від 19.04.2013 року №22 позивач має право
виходу на пенсію за вислугою років
відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
має спеціальний стаж (на момент
звернення та видачі довідки) 24 роки 7
місяців 16 днів. Підставою для цього є
Постанова КМ України від 04.11.1983 року №
909, якою затверджений Перелік закладів
і установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту, посад, робота яких
дає право на пенсію за вислугу років
(а.с.10).

Відповідно до наказу директора
Кровненської середньої школи від 29.01.1992
року № 22, старшій вожатій ОСОБА_4
була надана оплачувана відпустка по
догляду за дитиною до півторарічного
віку з 24.05.1992 року.

26.09.2013 року ОСОБА_4 звернулась до
відповідача із заявою щодо призначення
їй пенсії за вислугою років. На вказану
заяву відповідачем надано відповідь
від 04.10.2013 року в якій зазначено, що
згідно наданих нею документів, станом
на 26.09.2013 року вона має спеціальний стаж
23 роки 4 місяці 25 днів, тому права на
пенсію за вислугою років не має (а.с. 9).

Після повторного звернення позивача до
відповідача з цього ж питання їй була
надана відповідь аналогічного змісту
(а.с.8, 16).

Відповідно до акту перевірки
правильності та достовірності видачі
документів для призначення
(перерахунку) пенсії за вислугу років
від 29.10.2013 року, проведеної
спеціалістом управління, згідно
відомостей по нарахуванню заробітної
плати за 1988-1991 роки, ОСОБА_4 значиться на
посаді старшої піонервожатої з окладом
100 руб., з 01.04.1991 року оклад збільшено до
180 руб., а з 01.07.1992 року по 31.08.1993 року
відомості по заробітній платі відносно
позивача відсутні, надана відпустка по
догляду за дитиною. Первинні документи
про трудові функції та посадові
обов'язки позивача під час роботи
старшою піонервожатою відсутні (а.с.21).

Згідно акту перевірки правильності та
достовірності видачі документів для
призначення (перерахунку) пенсії за
вислугу років від 02.10.2010 року, згідно
наказу від 21.03.2013 року № 25-к
встановлено, що ОСОБА_4 переведена на
посаду педагога-організатора з 01.04.1991
року, але штатний розпис, положення про
оплату праці та інші документи, які б
були підставою для заміни посади
старшої піонервожатої на посаду
педагога-організатора не надані (а.с.18).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Департаменту
економіки та фінансування
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України від 06.10.2011 року, посада
педагога-організатора
загальноосвітнього навчального
закладу входить до Переліку посад,
робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років. У Тимчасових типових
штатних нормативах загальноосвітніх
навчально-виховних закладів,
затверджених Наказом МО України від
09.08.1996 року № 264, які діяли з 01.09.1996 року,
передбачалось введення у школах посади
педагога-організатора (або старшого
вожатого). Оскільки посадові обов'язки
за цими посадами ідентичні, період
роботи на посаді старшого
піонервожатого може бути зарахований
до стажу для призначення пенсії за
вислугу років (а.с.20).

Управлінням освіти, молоді та спорту
Сумської РДА 21.03.2013 року видано наказ
№ 25-к «Про приведення назви посади у
відповідність з нормативними
документами», згідно якого ОСОБА_4
вважати переведеною на посаду
педагога-організатора з 01.04.1991 року
(а.с.17).

Відповідно до наказу Управління
освіти, молоді і спорту Сумської РДА
від 09.10.2013 року № 206-к «Про приведення
назви посади у відповідність з
нормативними документами», посада
«старша піонервожата» з 01.04.1991 року, яку
обіймала ОСОБА_4, перейменована на
посаду «педагог-організатор» (а.с.19).

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону №1788-ХІІ,
право на пенсію за вислугою років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку. При цьому
згідно з ч. 2 ст. 7 цього закону, пенсії за
вислугою років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на
пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року № 909 (зі змінами),
затверджено Перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до даного Переліку, правом
на призначення пенсії за вислугу років
користуються особи, які працювали в
загальноосвітніх навчальних закладах
на посадах учителів, логопедів,
вчителів-логопедів,
вчителів-дефектологів, викладачів,
навчальних сурдопедагогів,
тифлопедагогів, вихователів,
завідуючих та інструкторів слухових
кабінетів, директоірв, завідуючих, їх
заступників з навчально-виховної
роботи (навчальної, виховної),
начально-виробничої частини або роботи
з виробничого навчання, завідуючі
навчальною і навчально-виховною
частиною, соціальні педагоги
(організатори позакласної та
позашкільної виховної роботи з дітьми),
практичні психологи,
педагоги-організатори, майстри
виробничого навчання, керівники
гуртків, секцій, студій та інших форм
гурткової роботи.

Як встановлено судами попердніх
інстанцій та підтверджено матеріалами
справи, зміна трудової функції
працівника не відбулась, обсяг
виконуваної роботи ОСОБА_4 відповідав
обсягу посадових обов'язків
педагога-організатора, оплата праці
здійснювалась як
педагогу-організатору, що
підтверджується листом Міністерства
освіти і науки, молоді і спорту України
від 06.10.2011 року №10/2-724, наказами
Управління освіти, молоді та спорту
Сумської РДА від 21.03.2013 року № 25-к та від
09.10.2013 року № 206-к.

З огляду на зазначене, суд касаційної
інстанції приходить до висновку, що
стаж роботи позивача з 01.01.1992 року по
31.08.1993 року на посаді старшої
піонервожатої підлягає зарахуванню до
спеціального стажу, що дає право на
призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що дії відповідача щодо
відмови у зарахуванні позивачу періоду
роботи з 01.01.1992 року по 31.08.1993 року до
стажу роботи, що дає право на пільгову
пенсію за вислугу років, є
протиправними.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що їх його ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Сумському районі
Сумської області залишити без
задоволення, а ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 5 березня 2014 року та постанову
Сумського районного суду Сумської
області від 28 січня 2014 року у справі №
587/2963/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска