Справа № 804/9700/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
02 жовтня 2014 р. Справа № 804/9700/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ільков В.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Миргороді
та Миргородському районі Полтавської
області до Відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції про
скасування постанови від 22.05.2014р. (ВП №
43408787), зобов'язання вчинити певні дії, -
Управління Пенсійного фонду України в
м.Миргороді та Миргородському районі
Полтавської області звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції, у якому просить (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог від
05.09.2014р., яка прийнята судом):
- скасувати постанову від 22.05.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (про відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа)
щодо стягнення з боржника - ОСОБА_2
боргу в сумі 1344,00 грн. ВП № 43408787, яка
винесена державним виконавцем відділу
ДВС Криворізького районного
управління юстиції Костішиним І.В.;
- зобов'язати відповідача відкрити
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа - виконавчого
листа по адміністративній справі №
804/6186/13-а, виданого 12.09.2013 року
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом щодо стягнення
з боржника, ОСОБА_2, боргу в сумі 1344,00
грн. та здійснити виконавчі дії,
спрямовані на погашення боргу;
- поновити термін на звернення
виконавчого листа до стягнення через
органи державної виконавчої служби.
У обґрунтування позову позивач
зазначає, що відповідачем прийнято
оскаржувану постанову від 22.05.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження щодо стягнення з боржника,
ОСОБА_2, боргу в сумі 1344,00 гривень.
Позивач не погоджується з наведеною
постановою та зазначає, що вона
підлягає скасуванню, оскільки у якості
підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження відповідачем
вказано на те, що у виконавчому
документів не повністю зазначено
адресу проживання боржника із
посиланням на положення п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження», проте, у виконавчому
листі судом була зазначена повна
адреса боржника, виконавчий лист
повністю відповідає вимогам ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження». Крім того, позивач
зауважив на тому, що у оскаржуваній
постанові зазначено, що постанова не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у той час
як для виконання до органу виконавчої
служби була надана не постанова, а
виконавчий лист. У зв'язку з цим позивач
також просить суд зобов'язати
відповідача відкрити виконавче
провадження на підставі
вищезазначеного виконавчого документа
та поновити термін на звернення
виконавчого листа до стягнення через
органи державної виконавчої служби.
Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, заяв,
клопотань до суду не надсилав.
Відповідач до суду не з'явився, про дату
та час судового засідання повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, надав до суду
10.09.2014р. заперечення проти позову, у
яких просив відмовити у задоволенні
позовних вимог, в обґрунтуванні своєї
позиції зазначивши про те, що у
виконавчому документі та заяві
стягувача було зазначено лише
населений пункт (с.Красіно), у якому
проживає боржник ОСОБА_2 без зазначення
назви вулиці та номеру будинку, що
становить перешкоду для здійснення
виконавчого провадження - направлення
поштової кореспонденції, виїзду
державного виконавця за адресою
проживання боржника, тощо. Крім того,
відповідач посилається на те, що у
заяві стягувач просив звернути
стягнення на заробітну плату та
соціальні виплати боржника, проте,
територіально ці дії не можливо
вчинити через те, що на територію, де
знаходиться місце роботи боржника та
орган соціального захисту, що здійснює
соціальні виплати, не поширюється
компетенція державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції. З огляду на викладене, на
думку, відповідача оскаржувана
постанова є правомірною. Крім того,
відповідачем до суду 10.092014р. було
надано клопотання про розгляд справи
без його участі.

Згідно частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, у
письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16.06.2013р. по
справі № 804/6186/13-а стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м.Миргороді та
Миргородському районі Полтавської
області грошові кошти у сумі 1344,00
гривень.

Зазначене рішення суду набрало
законної сили 30.07.2013р., судом позивачу -
Управлінню Пенсійного фонду України в
м.Миргороді та Миргородському районі
Полтавської області 12.09.2013р. було
видано виконавчий лист по справі №
804/6186/13-а.

У відповідності зі статтею 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999р. за № 606-XIV (далі - Закон
України № 606-XIV) виконавче провадження є
завершальною стадією судового
провадження.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

15.05.2014р. позивач направив до Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції лист за № 3483/07-24, у якому просив
відкрити виконавче провадження на
підставі вищевказаного виконавчого
документа. До листа було долучено
виконавчий лист по справі № 804/6186/13-а.

Згідно статті 25 вказаного Закону
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Судом також встановлено, що державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції
Костішиним І.В. 22.05.2014р. було винесено
постанову про відмову у прийнятті
виконавчого документу та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання - виконавчого листа по справі
№ 804/6186/13-а, виданого Дніпропетровським
окружним адміністративним судом.

У обґрунтування зазначеної постанови
державним виконавцем зазначено про те,
що «постанова не відповідає вимогам ст.
18 ЗУ «Про виконавче провадження», а
саме: не повністю зазначено адресу
проживання боржниці. Юридична адреса
місця роботи боржниці - СТОВ «Іскра»
знаходиться у Черкаській області,
Шполянському районі?с.Начаєве, що за
територіальністю відноситься до ВДВС
Шполянського РУЮ. Відділ УПСЗН
Криворізького району перебуває за
адресою: м.Кривий Ріг, вул. Чкалова, 44а
та за територіальністю відноситься до
Центрально-Міського ВДВС
Криворізького МУЮ. Також у
оскаржуваній постанові відповідач
посилається на положення п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до положень частин 1, 2
статті 17 Закону №606 примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону №606 у
виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Частиною 3 ст. 18 Закону №606 встановлено,
що виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Судом встановлено, що виконавчий
документ - виконавчий лист по справі №
804/6186/13-а містить всі необхідні
реквізити виконавчого документу, які
перераховано у статті 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у тому
числі і адресу боржника, строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання станом на 21.05.2014 року не
закінчився.

Незазначення у виконавчому листі
вулиці та номеру будинку, у якому
проживає боржник не перешкоджає
отриманню боржником кореспонденції - у
матеріалах справи міститьтся копія
повідомлення про вручення поштового
відправлення на ім'я ОСОБА_2 за адресою:
с.Красіно, Криворізький район,
Дніпропетровська область, із відміткою
адресата про отримання кореспонденції.

Твердження відповідача про те, що
юридична адреса місця роботи боржниці -
СТОВ «Іскра» знаходиться у Черкаській
області, Шполянському районі?
с.Начаєве, що за територіальністю
відноситься до ВДВС Шполянського РУЮ, а
відділ УПСЗН Криворізького району
перебуває за адресою: м.Кривий Ріг, вул.
Чкалова, 44а та за територіальністю
відноситься до Центрально-Міського
ВДВС Криворізького МУЮ, що перешкоджає
здійсненню виконавчого провадження,
суд вважає необґрунтованою, адже
відповідно до положень ч.1 ст. 20 Закону
№606 виконавчі дії провадяться
державним виконавцем за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Тобто законом саме стягувачу надано
пріорітет у виборі того
територіального органу ДВС, який буде
здійснювати стягнення за виконавчим
документом, у разі можливості вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції.

Крім того, відповідно до положень ст. 20
Закону №606:

- частина 4 - у разі необхідності
перевірки інформації щодо наявності
боржника чи його майна або його місця
роботи на території, на яку не
поширюється компетенція державного
виконавця, державний виконавець може
своєю мотивованою постановою,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований, доручити проведення
перевірки вказаної інформації
відповідному відділу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби, якому доручено
проведення перевірки зазначеної
інформації, у разі виявлення майна
боржника повинен здійснити його опис
та арешт. Виконавчі дії за дорученням
проводяться у строк не пізніше десяти
робочих днів з моменту надходження до
відділу державної виконавчої служби
відповідної постанови державного
виконавця в межах виконавчого
провадження, у якому винесено цю
постанову. За результатами проведених
дій складається акт, що направляється
державному виконавцю, який виніс
постанову;

частина 5 - у разі якщо у процесі
виконавчого провадження державним
виконавцем отримано документальне
підтвердження про зміну або
встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу;

частина 7 - виконавче провадження може
бути передано від одного органу
державної виконавчої служби до іншого,
від одного державного виконавця до
іншого в порядку, встановленому
Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст.25 зазначеного Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону №606
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Проте, судом встановлено, що виконавчий
документ - виконавчий лист по справі №
804/6186/13-а відповідає вимогам ст. 18 Закону
№606, тому фактично у державного
виконавця були відсутні підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Крім того, у враховуючи положення ч.1 ст.
20 Закону №606 у державного виконавця
також були відсутні підстави для
відмови у прийнятті виконавчого
документа.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено у процесі
судового розгляду справи
правомірність оскаржуваної постанови
від 22.05.2014р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження (про відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) щодо стягнення з боржника -
ОСОБА_2 боргу в сумі 1344,00 грн. ВП № 43408787,
яка винесена державним виконавцем
відділу ДВС Криворізького районного
управління юстиції Костішиним І.В., а
тому зазначене рішення підлягає
скасуванню, а позовні вимоги у цій
частині - задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача відкрити виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа - виконавчого листа по
адміністративній справі № 804/6186/13-а,
виданого 12.09.2013 року Дніпропетровським
окружним адміністративним судом щодо
стягнення з боржника, ОСОБА_2, боргу в
сумі 1344,00 грн. та здійснити виконавчі
дії, спрямовані на погашення боргу, та
поновлення терміну на звернення
виконавчого листа до стягнення через
органи державної виконавчої служби, то
суд відмовляє у їх задоволенню з огляду
на те, що:

- вирішення питання про відкриття
виконавчого провадження є виключною
функцією та компетенцією відповідно до
вимог Закону України №606 саме
державного виконавця;

- відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено, проте, це здійснюється у
порядку виконання рішення суду шляхом
звернення стягувача із відповідною
заявою до суду, який видав виконавчий
лист, а не шляхом пред'явлення позову до
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Частиною 2 ст. 162 КАС України
встановлено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

З огляду на вище викладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 70, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.Миргороді
та Миргородському районі Полтавської
області до Відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції про
скасування постанови від 22.05.2014р. (ВП №
43408787), зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Скасувати постанову від 22.05.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (про відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа)
щодо стягнення з боржника - ОСОБА_2
боргу в сумі 1344,00 грн. ВП № 43408787, яка
винесена державним виконавцем відділу
ДВС Криворізького районного
управління юстиції Костішиним І.В.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили на 02.10.2014р.
Суддя З оригіналом згідно Помічник
судді В.В Ільков
В.В.Ільков О.А.Вовчанська