Справа № 2а-101/10
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/19807/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ічнянському
районі Чернігівської області, третя
особа - Відкрите акціонерне товариство
«Ічнянський Райагрохім» про
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Апеляційного суду Чернігівської
області від 7 лютого 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області (далі УПФ) призначити пенсію на
пільгових умовах з зарахуванням стажу
роботи тракториста механізованого
загону Ічнянської райсільгоспхімії
(правонаступник - ВАТ «Ічнянський
Райагрохім») в період з 1 грудня 1979 року
по 31 серпня 2003 року, згідно вимог
пункту «в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». В
обґрунтування позову зазначав, що
відповідач відмовив у призначенні
такої пенсії через відсутність
належних доказів у підтвердження
пільгового стажу роботи саме
трактористом-машиністом безпосередньо
зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового періоду.
Вважаючи дану відмову незаконною
позивач просив про задоволення позову.

Постановою Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 31 березня 2010
року позовні вимоги задоволено.

Оскаржуваною постановою Апеляційного
суду Чернігівської області від
7 лютого 2011 року постанову суду
першої інстанції скасовано, ухвалено
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить його
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
задоволення скарги з таких підстав.

Судом попередніх інстанцій
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в УПФ. Після звернення ОСОБА_4 із
заявою про призначення пільгової
пенсії з урахуванням роботи
тракториста - машиніста безпосередньо
зайнятого у виробництві?
сільськогосподарської продукції,
відповідач відмовив у призначенні
такої з підстав відсутності належних
документів про підтвердження
пільгового стажу.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і відмовляючи у задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з того,
що робота позивача на вказаному
підприємстві саме трактористом -
машиністом зайнятим у виробництві
сільськогосподарської продукції не
підтверджується наданими доказами у
справі, а тому відсутні підстави для
призначення пільгової пенсії.

Проте до такого висновку суд
апеляційної інстанції дійшов без
з'ясування дійсних прав та обов'язків
сторін, в порушення норм матеріального
і процесуального права, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 прийнятий на роботу тракториста
- машиніста в Ічнянське виробниче
об'єднання з агрохімічного
обслуговування сільського
господарства (правонаступник - ВАТ
«Ічнянський Райагрохім») з 1 грудня 1979
року. При цьому в записі трудової
книжки позивача значиться посада як
«тракторист мехзагону». На даному
підприємстві позивач працював до 31
серпня 2003 року, що підтверджується
відповідною довідкою, виданою ВАТ
«Ічнянський Райагрохім».

Після досягнення пенсійного віку
позивач звернувся до пенсійного органу
про порахунок пенсії відповідно до
пункту «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», однак отримав
відмову у зв'язку з відсутністю
необхідного пільгового стажу.

Так, відповідно до пункту
«в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993
року № 637 (далі Постанова КМУ № 637), у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться
відомості, зокрема, стосовно
трактористів-машиністів підприємств
сільського господарства (в тому числі
колгоспів) - про безпосередню
зайнятість у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах за п. «в» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року № 7, згідно
якого до трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Матеріали справи свідчать про те, що
довідка, видана ВАТ «Ічнянський
Райагрохім» у підтвердження
пільгового стажу відповідає пункту 20
Порядку № 637, в зв'язку з чим зазначені у
ній дані повинні бути враховані при
визначенні права позивача на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. «в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Дана довідка
видана на підставі особових рахунків
по заробітній платі та книг наказів за
1979-2003 рік. Інші відомості, надані
позивачем, також вказують на пільговий
стаж на роботі тракториста-машиніста
безпосередньо зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції на
вказаному підприємстві.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже слід дійти висновку, що неповні
записи у трудовій книжці не можуть бути
підставою для відмови у призначенні
пенсії, оскільки довідки, копії наказу
тощо, є достатніми і належними доказами
у підтвердження факту роботи позивача
трактористом-машиністом безпосередньо
зайнятим у виробництві
сільськогосподарської продукції, що
дає право на визначені чинним Законом
пільги.

Саме до такого висновку у своєму
рішенні дійшов суд першої інстанції, а
тому його скасування судом апеляційної
інстанції є помилковим.

За приписами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Апеляційного суду
Чернігівської області від 7 лютого 2011
року скасувати та залишити в силі
постанову Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 31 березня 2010
року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало