Справа № 804/13450/14
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В. при
секретарі судового засіданняБурцевої
Я.Е. за участю представника позивача
представника відповідача
Малютіна В.Є., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євраз
Україна» до Спеціалізованої Державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Межрегіонального
головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
податкової консультації,-
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євраз Україна»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Межрегіонального головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просить визнати
протиправною та скасувати
індивідуальну податкову консультацію
року щодо відображення у податковому
обліку виплат працівникам за
домовленістю сторін при звільненні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем при надані відповіді на
податкову консультацію не враховані
норми п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17, п. 52.1 ст. 52
Податкового кодексу України.
Відповідач при надані податкової
консультації посилається на ст. 44
Кодексу законів про працю України,
проте позивач в запиті про надання
індивідуальної податкової
консультації просив надати роз'яснення
щодо відображення у податковому обліку
виплат працівникам за домовленістю
сторін, по - друге, з наданих позивачем
документів до запиту про надання
індивідуальної податкової
консультації не вбачається, що
працівникам було виплачено вихідну
допомогу у розмірі не менше середнього
заробітку з підстав, зазначених у
пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 ст. 40
Кодексу законів про працю України або
внаслідок порушення власником або
уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
договору (статті 38 і 39) - розмірі,
передбаченому колективним договором,
але не менше тримісячного середнього
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.09.2014 року
було відкрито провадження у справі.
У судове засідання з'явився
представник позивача та відповідача.
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, просив суд
задовольнити його з підстав викладених
Представник відповідача просив суд у
задоволені позову відмовити у зв'язку з
його необґрунтованістю. Також
зазначив, що відповідно до наданих
позивачем документів працівники були
звільнені з підприємства згідно п. 1 ст.
36 Кодексу законів про працю України за
домовленістю сторін. Таким чином
виплати працівникам вихідної допомоги
при звільнені за домовленістю сторін
не може бути включені до складу витрат.
Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євраз Україна»
звернулося 10.07.2014 року до відповідача
із зверненням № 27 про надання
індивідуальної податкової
консультації з питання відображення у
податковому обліку виплат працівникам
за домовленістю сторін при звільненні,
а саме чи включаються до складу витрат
підприємства у податковому обліку
виплати працівникам за домовленістю
сторін при звільненні.
Відповідач листом від 08.08.2014 року за
податкову консультацію, в якій
зазначив, що у зв'язку з тим, що
працівник позивача був звільненій
згідно п. 1 ст. 36 КЗпП за домовленістю
сторін, а дані виплати не передбачені
трудовим законодавством Кодексом
законів про працю України, тому виплата
працівникам вихідної допомоги при
звільнені за домовленістю сторін не
можуть бути включені до складу витрат.
Згідно п.п. 191.1.28 п. 191.1. ст. 191 Податкового
кодексу України контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
надають консультації відповідно до
цього Кодексу, законодавства з питань
сплати єдиного внеску та
інформаційно-довідкові послуги з
питань оподаткування й іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 14.1.172 ст. 172 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
консультація - допомога контролюючого
органу конкретному платнику податків
стосовно практичного використання
конкретної норми закону або
нормативно-правового акта з питань
адміністрування нарахування та сплати
податків чи зборів, контроль за
справлянням яких покладено на такий
Статтею 52 Податкового кодексу України
передбачено, що за зверненням
платників податків контролюючі органи
надають безоплатно консультації з
питань практичного використання
окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом. Податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію. За вибором платника
податків консультація надається в
усній, письмовій або електронній формі.
Консультації надаються контролюючими
органами. Контролюючі органи мають
право надавати консультації виключно з
тих питань, що належать до їх
Згідно п. 142.1, 141.2 ст. 142 Податкового
кодексу України (далі - Кодекс) до
складу витрат платника податку
включаються витрати на оплату праці
фізичних осіб, що перебувають у
трудових відносинах з таким платником
податку (далі - працівники), які
включають нараховані витрати на оплату
основної і додаткової заробітної плати
та інших видів заохочень і виплат
виходячи з тарифних ставок, у вигляді
премій, заохочень, відшкодувань
вартості товарів, робіт, послуг,
витрати на оплату авторської
винагороди та за виконання робіт,
послуг згідно з договорами
цивільно-правового характеру, будь-яка
інша оплата у грошовій або натуральній
формі, встановлена за домовленістю
сторін відповідно до колективних
договорів (угод, крім сум матеріальної
допомоги, які звільняються від
оподаткування згідно з нормами розділу
IV цього Кодексу). Крім витрат,
передбачених пунктом 142.1 цієї статті,
до складу витрат платника податку
включаються обов'язкові виплати, а
також компенсація вартості послуг, які
надаються працівникам у випадках,
передбачених законодавством, внески
платника податку на обов'язкове
страхування життя або здоров'я
працівників у випадках, передбачених
законодавством, а також внески,
визначені абзацом другим цього пункту.
Статтею 44 Кодексу законів про працю
України визначено, що при припиненні
трудового договору з підстав,
зазначених у пункті 6 статті 36 та
пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу,
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку; у разі призову або
вступу на військову службу,
направлення на альтернативну
(невійськову) службу (пункт 3 статті 36) -
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат; внаслідок порушення власником
або уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38 і 39) - у
розмірі, передбаченому колективним
договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку; у разі
припинення трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 5 частини
першої статті 41, - у розмірі не менше ніж
шестимісячний середній заробіток.
Відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів
про працю України підставами
припинення трудового договору є угода
Як вбачається з матеріалів справи,
наказом № 9 від 26.05.2014 року «Про
майбутню реструктуризацію Товариства»
наказано, зокрема, працівникам, посади
яких підлягають скороченню, що виявили
бажання звільнитися до 04.07.2014 року
згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про
працю України, за домовленістю сторін,
виплатити вихідну допомогу у розмірі
трьох середньомісячних заробітних
Наказом Держкомстата № 5 від 13.01.2004 року
була затверджена Інструкція зі
статистики заробітної плати, яка була
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 р. за № 114/8713 (надалі
по тексу - Інструкція № 5).
Дія Інструкції № 5 поширюється на всіх
юридичних осіб, їхні філії, відділення,
представництва та інші відособлені
структурні підрозділи (далі -
підприємства). Відповідно до положень
Закону України "Про оплату праці"
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
вираженні, яку за трудовим договором
власник або вповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Для оцінки розміру заробітної
плати найманих працівників
застосовується показник фонду оплати
праці. До фонду оплати праці
включаються нарахування найманим
працівникам у грошовій та натуральній
формі (оцінені в грошовому вираженні)
за відпрацьований та невідпрацьований
час, який підлягає оплаті, або за
виконану роботу незалежно від джерела
фінансування цих виплат. Фонд оплати
праці складається з: фонду основної
заробітної плати; фонду додаткової
заробітної плати; інших заохочувальних
та компенсаційних виплат.
Відповідно до п. 3.8 розділу 3 Інструкції
№ 5 не належать до фонду оплати праці
суми вихідної допомоги при припиненні
З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що при
визначенні податку на прибуток до
витрат платника податку у складі
витрат на оплату праці працівникам
включається, зокрема, будь-яка інша
оплата у грошовій або натуральній
формі, встановлена за домовленістю
сторін, якщо такий вид оплати
відносяться до фонду оплати праці та
передбачений законодавством.
За таких обставин позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
Керуючись ст. 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволені адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євраз Україна» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
визнання протиправною та скасування
індивідуальної податкової
консультації - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
03 жовтня 2014 року

Суддя О.В.
Серьогіна