Справа № 820/4368/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року
м. Київ К/800/54813/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Вербицької О.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.07.2013 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013 року

у справі № 820/4368/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Курганський
бройлер»

до Державної податкової інспекції у
Балаклійському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Курганський
бройлер» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 01.07.2013 року,
залишено без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.10.2013 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Балаклійському районі Харківської
області Державної податкової служби
від 06.03.2013 року №.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з вимогами та доводами
скаржника не погоджується, просить
залишити без змін рішення судів
попередніх інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
позапланової документальної виїзної
перевірки правомірності нарахування
ТОВ «Курганський бройлер» від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за жовтень 2012 року,
відповідачем складено акт від 25.02.2013
року №99/15.1-14/30773272, яким встановлено,
зокрема, порушення п. 198.5, п. 198.6, ст. 198, п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України,
в результаті чого, занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 197 541, 00 грн. та завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість в сумі 28 539, 00 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 06.03.2013 року
№, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 226 080, 00 грн.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій прийшли до висновку щодо
відсутності порушення позивачем вимог
податкового законодавства і, як
наслідок, неправомірного прийняття
відповідачем податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення відповідних
правовідносин, погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з урахуванням наступного.

Під час перевірки податковим органом
було встановлено, що у жовтні 2012 року
фактична вартість падежу птиці ТОВ
«Курганський бройлер» становила 9,8 % (1
642 326, 63 грн.) з посиланням на «Основні
параметри вирощування курчат
бройлерів на 2011 рік», затверджених
01.09.2011 року генеральним директором ТОВ
«Курганський бройлер», де встановлено
було плановий падіж поголів'я курчат
бройлерів у розмірі 4,5 % від посаженого
поголів'я птиці.

Дану різницю податковий орган вважає
заниженням ТОВ «Курганський бройлер»
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у жовтні 2012 року на
понаднормативний падіж курчат
бройлерів (987 705,4 6 грн.) у сумі 197 541, 10 грн.

Крім того, податковий орган
посилається на те, що вартість падежу
курчат бройлерів (по зданим на забій
партіях) становить 1 642 326, 63 грн. та
складається з вартості «нормативного
падежу» у розмірі 654 621, 17 грн. та
вартості «зверхнормативного падежу» у
розмірі 987 705, 46 грн.

Статтею 197 Податкового кодексу України
визначено перелік операцій, які
звільнені від оподаткування.

В силу п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
нарахувати податкові зобов'язання
виходячи з бази оподаткування,
визначеної відповідно до пункту 189.1
статті 189 цього Кодексу, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися: а) в
операціях, що не є об'єктом
оподаткування (крім випадків
проведення операцій, передбачених
підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196
цього Кодексу); б) в операціях,
звільнених від оподаткування
відповідно до цього Кодексу,
міжнародних договорів (угод) (крім
випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 197.1.28 пункту
197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в
операціях, що здійснюються платником
податку в межах балансу платника
податку, у тому числі передача для
невиробничого використання,
переведення виробничих необоротних
активів до складу невиробничих
необоротних активів; г) в операціях, що
не є господарською діяльністю платника
податку.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу (абзац 2 п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України).

Згідно із абз.1, 2 п. 200.10 ст. 200
Податкового кодексу податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що бройлерні курчата є
поточними біологічними активами ТОВ
«Курганський бройлер», які
використовуються з метою отримання
прибутку в процесі ведення
господарської діяльності
підприємства. «Основні параметри
вирощування курчат бройлерів ТОВ
«Курганський бройлер» на 2011 рік», на
який посилається відповідач у акті
перевірки, є внутрішнім господарським
документом підприємства, а не
нормативним актом, а тому не може бути
врахований при визначенні тих
порушень, які покладені податковим
органом в основу оскаржуваного
рішення.

Крім того, з приводу технічних помилок
при реєстрації податкових накладних,
отриманих від АК «Харківобленерго»,
ТОВ «Дорожня карта» та ТОВ «Санте
Анімаль Україна», судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що
позивачем дану помилку виправлено
шляхом подання додатку № 5 до
Декларації з ПДВ за жовтень 2012 року.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено обґрунтовані рішення, які
постановлені з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для їх скасування не
вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Балаклійському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.07.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
у справі № 820/4368/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та на неї може бути подана
заява про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
О.В.Вербицька

Н.Г.Пилипчук