Справа № 817/2569/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2569/14

08 жовтня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю
секретаря судового засідання Маринич
В.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доФізична особа-підприємець ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
звернулася до суду з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в сумі 2531101,00
грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, в позовній заяві
просив суд справу розглядати без
участі представника.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, суду
пояснила, що протягом періоду який
перевірявся посадовими особами ДПІ у м.
Рівне перебувала на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності і
здійснювала комісійну діяльність з
продажу автомобілів. Зазначила, що за
договором комісії одна сторона
(комісіонер) зобовязується за
дорученням другої сторони (комітента)
за плату вчинити один або кілька
правочинів від свого імені, але за
рахунок комітента, при цьому майно
придбане комісіонером є власністю
комітента. Таким чином, при здійсненні
комісійної діяльності вся сума коштів,
яка надходила на розрахунковий рахунок
комісіонера не є його власністю.

Враховуючи, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 не набувала
права власності на кошти, що надходили
від комітентів, такі кошти не
підпадають під визначення її виручки,
відтак просить в позові відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 11.04.2003 року (а.с.5) та
перебуває на обліку у ДПІ у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області.

Згідно даних обліку позивача, за
відповідачем рахується заборгованість
по податку на додану вартість в сумі
32531101,00 грн.

Вказана заборгованість відповідача
виникла у зв'язку з несплатою грошового
зобов'язання визначеного податковим
повідомленням-рішенням форми "Р" №
/3 від 15.09.2010 року в сумі 3678,21 грн., в
тому числі: 1683774,00 грн. за основним
платежем та 847327,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Вказані обставини підтверджені
дослідженими у судовому засіданні
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи (а.с.7-13,25-31).

Відповідно до вимог п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
місті Рівне №/3 від 15.09.2010 року
було оскаржено відповідачем в судовому
порядку. Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду
№2а-4656/10/1770 від 01.12.2010 року, в
задоволенні позову відмовлено
повністю. (а.с.9-10). Вказана постанова
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2014 року
залишена без змін (а.с.27-31).

В силу вимог ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до цього, судом приймаються
без доказування обставини, встановлені
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду №2а-4656/10/1770 від
01.12.2010 року, а саме щодо правомірності
прийняття Державною податковою
інспекцією в м.Рівне податкового
повідомлення-рішення №/3 від
15.09.2010 року, сума заборгованості по
якому є предметом стягнення в даній
справі.

Таким чином, податкове зобов'язання
відповідача є узгодженим. Проте,
вказане податкове зобов'язання
платником податків не сплачувалось.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

08.08.2014 року ДПІ у місті Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області виставила
платнику податків податкову вимогу
№3075-25 на суму податкового боргу в
розмірі 2531101,00 грн. (а.с.6).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання, є
податковим боргом.

Станом на дату розгляду справи судом
відповідачем доказів сплати
податкової заборгованості в сумі 2531101,00
грн. не надано.

Також суд зазначає, що заперечення
відповідача доводів органу доходів і
зборів не спростовують.

Пунктом 87.11. ст. 87 Податкового кодексу
України встановлено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення
повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ід.н. НОМЕР_1) на користь
Державного бюджету Укрїни
заборгованість в сумі 2531101 грн. (Два
мільйона п'ятсот тридцять одна тисяча
сто одна грн.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Гломб
Ю.О.