Справа № 0870/7705/12
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2014 рокусправа № 0870/7705/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року

у адміністративній справі №
0870/7705/12 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Запоріжкокс"
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року задоволено адміністративний
позов ПАТ "Запоріжкокс", визнано
протиправним та скасовано в повному
обсязі податкові повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби: №
від 22 березня 2012 року, яким встановлено
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість з
вироблених в Україні товарів за
основним платежем на суму 10 513 338,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 5 256 669,00 грн., і №
від 22 березня 2012 року, яким
встановлено зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 2 083 954,00 грн. та
визначено штрафні (фінансові) санкції
(штраф) в розмірі 1 041 977,00 грн. Цим же
рішенням на користь ПАТ "Запоріжкокс" з
Державного бюджету України присуджено
судові витрати у розмірі 2 146,00 грн.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена відповідачем по
справі з підстав порушення норм
матеріального права, у зв'язку з чим
просить її скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
вимог позивача.

В судовому засіданні представник
податкового органу повністю підтримав
вимоги апеляційної скарги, вказуючи на
не відповідність висновків суду першої
інстанції дійсним обставинам справи,
та не врахування того, що діяльність
позивача не направлена на отримання
доходу, як це передбачено податковим
законодавством, тому будь-які витрати з
придбання товарів, послуг, невраховані
в обсягах продажу продукції (збиткові
операції з придбання) не відносяться до
господарської діяльності
підприємства.

Представники позивача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення вимог апеляційної скарги
відповідача, вказуючи на
безпідставність доводів останнього, та
на законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції, яке
просять залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги
податкового органу не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
оскаржувані у цій справі податкові
рішення-повідомлення №, яким ПАТ
"Запоріжкокс" було збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 15770007 грн., та
№, яким ПАТ "Запоріжкокс" було
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за грудень 2011 року на 1041977 грн.
- були прийняті 22 березня 2012 року
відповідачем на підставі Акту
перевірки №144/08-08/00191224 від 02.03.2012 року,
складеного за результатом проведеної в
період з 13.02.2012 року по 24.02.2012 року СДПІ
по роботі з ВПП у м. Запоріжжі
документальної позапланової виїзної
перевірки ПАТ "Запоріжкокс" з питань
достовірності нарахування суми
від'ємного значення податку на додану
вартість за грудень 2011 року та суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за грудень 2011
року, яка виникла за рахунок від'ємного
значення з податку на додану вартість,
що декларувались у листопаді 2011 року,
під час якої податковий орган дійшов
висновку про порушення ПАТ
"Запоріжкокс" вимог п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.
200.2 ст. 200 Податкового кодексу України
шляхом заниження податку на додану
вартість за грудень 2011 року, на
загальну суму 10513338 грн.; та п. 198.3 ст. 198,
п. 200.4а ст. 200 ПК України, шляхом
завищення заявленої суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за грудень 2011 року на загальну
суму 2083954 грн.

Суд першої інстанції вирішуючи спір по
суті та задовольняючи вимоги позивача,
виходив з того, що у відповідності до
вимог пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, пп."а" п.198.1, п.198.2,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
та ст.1, ч.2 ст.3 і ч.1 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", позивач належним
чином документально підтвердив своє
право на податковий кредит за грудень
2011 року, проти чого за результатами
перевірки та в суді під час вирішення
спору по справі не заперечував
відповідач, повязуючи порушення
податкового законодавства тільки з
фактом реалізації позивачем продукції
за ціною, нижчою від її собівартості.

За вказаних обставин, суд першої
інстанції проаналізувавши положення
пп.14.1.18 пп.14.1.36 пп.14.1.56 п.14.1 ст.14, п.185.1
ст.185, п.198. 3 ст.198, п.200.1 п.200.2 ст.200, п.200.3
п.200.4 ст.200 ПК України, та з урахуванням
того, що позивачем була придбана
сировина для виробництва власної
продукції на підставі відповідних угод
з контрагентами з метою подальшої
реалізації такої продукції за
звичайними цінами та з метою отримання
від такої реалізації доходу в грошовій
формі, а здійснення ним продажу
коксохімічної продукції за ціною,
нижчою її собівартості було обумовлено
економічними чинниками, що склалися на
ринку України, і що відповідно не можна
розцінювати як вчинення операцій з
продажу продукції поза межами
господарської діяльності, суд першої
інстанції визнав правомірним
віднесення позивачем до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість, які були сплачені в
зв'язку із придбанням товарів (послуг)
для потреб власної господарської
діяльності, організації та
забезпечення виробництва продукції, що
в свою чергу свідчить про відсутність у
податкового органу підстав для
зменшення позивачу суми від'ємного
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування.
При цьому, суд першої інстанції
акцентував увагу на тому, що жодна із
норм Податкового кодексу України не
передбачає умови, згідно з якою платник
податків може відносити до складу
податкового кредиту суми ПДВ в
залежності від фінансового результату
відповідного податкового періоду, чи в
залежності від собівартості продукції
та отриманого доходу від реалізації
продукції у звітному періоді.

Судова колегія в повному обсязі
погоджується з висновками суду першої
інстанції, оскільки податковий кредит
був сформований позивачем у грудні 2011
р. саме у зв'язку з придбанням продукції
з метою її подальшого використання в
оподатковуваних операціях в межах його
господарської діяльності, за
результатами якої був отриманий та
задекларований дохід, що підтверджено
належним чином оформленими
документами (бухгалтерськими та
первинними документами щодо придбання
товарів, калькуляцією собівартості
реалізованої продукції, реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних, і т.д.), які позивачем
надавалися податковому органу під час
перевірки та копії яких долучено до
матеріалів справи, досліджених та
перевірених судом першої та
апеляційної інстанції, що відповідно
свідчить про наявність у позивача
права віднести до складу податкового
кредиту суми податку на додану
вартість, які були сплачені у зв'язку з
придбанням товарів (послуг) для потреб
власної господарської діяльності,
організації та забезпечення
виробництва продукції у грудні 2011 року.

Висновки та доводи
органу податкової служби у цій справі
судова колегія вважає такими, що
суперечать приписам податкового
законодавства, та судовій практиці з
даної категорії справ судів першої,
апеляційної та касаційної інстанції, в
тому числі і той, що стосується
безпосередньо ПАТ "Запоріжкокс", яку
відповідач безпідставно ігнорує,
продовжуючи підтримувати свою
помилкову позицію в даному питанні.
Зазначене дає підстави для того, щоб
звернути увагу відповідача на
необхідність вивчення судової
практики Вищого адміністративного
суду України з цього питання та
перегляду своєї позиції з цього
питання з урахуванням змісту
Податкового законодавства з метою
дотримання приписів ч.2 ст.19
Конституції України, якою органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України..

Пунктом першим частини третьої статті 2
КАС України визначено, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Оскільки судом
першої інстанції встановлено
невідповідність законодавству
винесених податкових
повідомлень-рішень від 22 березня 2012
року № та № , вимоги щодо
визнання протиправним та скасування
зазначених податкових
повідомлень-рішень були задоволені
обґрунтовано.

Враховуючи викладене, судова колегія
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що судом першої інстанції виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності до
норм матеріального права, постановлено
обґрунтоване рішення, в якому повно
відображено обставини, що мають
значення для справи. Порушень норм
матеріального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішень судів попередніх інстанцій не
встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.205, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів - залишити без
задоволення

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання
законної сили судового рішення
апеляційної інстанції

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов