Справа № 358/420/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/420/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кіхтенко
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Богуславського районного
суду Київської області від 18 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Богуславської
міської ради Київської області, третя
особа ОСОБА_3 про визнання незаконним
та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Богуславського
районного суду Київської області з
позовом до Богуславської міської ради
Київської області про визнання
протиправним та скасування рішення
сорок третьої сесії шостого скликання
Богуславської міської ради Київської
області від 22.02.2014 року № 825-43-VІ «Про
перенесення пам'ятника В.І. Ульянову
(Леніну)».

Постановою Богуславського районного
суду Київської області від 18 червня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати його та ухвалити
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням сорок третьої сесії шостого
скликання Богуславської міської ради
Київської області від 22.02.2014 року №
825-43-VІ «Про перенесення пам'ятника В.І.
Ульянову (Леніну) було дано згоду
активу громади міста на демонтаж
пам'ятника Леніну з площі Ярослава
Мудрого міста Богуслава, демонтований
пам'ятник розмістити на тимчасове
зберігання на території Богуславської
ЖЕК, місце встановлення пам'ятника
визначити шляхом проведення
громадський слухань та дане рішення
оприлюднити у засобах масової
інформації.

Вважаючи вказане рішення протиправним,
позивач звернувся з вказаним позовом
до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку про законність оскаржуваного
рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Правові, організаційні, соціальні та
економічні відносини у сфері охорони
культурної спадщини з метою її
збереження, використання об'єктів
культурної спадщини у суспільному
житті, захисту традиційного характеру
середовища в інтересах нинішнього і
майбутніх поколінь визначено Законом
України «Про охорону культурної
спадщини».

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про охорону культурної спадщини»,
пам'ятка культурної спадщини - об'єкт
культурної спадщини, який занесено до
Державного реєстру нерухомих пам'яток
України.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про
охорону культурної спадщини», пам'ятки
культурної спадщини, їхні частини,
пов'язане з ними рухоме та нерухоме
майно забороняється зносити,
змінювати, замінювати, переміщувати
(переносити) на інші місця. Переміщення
(перенесення) пам'ятки на інше місце
допускається як виняток у випадках,
коли неможливо зберегти пам'ятку на
місці, за умови проведення комплексу
наукових досліджень з вивчення та
фіксації пам'ятки (обміри, фотофіксація
тощо). Фінансування всіх заходів з
вивчення, фіксації, переміщення
(перенесення) пам'яток, що підлягають
переміщенню (перенесенню) відповідно
до цього Закону, провадиться за рахунок
коштів замовника робіт, які викликали
необхідність переміщення (перенесення)
пам'яток. Якщо переміщення
(перенесення) пам'яток є необхідним
внаслідок дії непереборної сили,
вивчення та фіксація пам'ятки
провадяться за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пунктом 3 Прикінцевих Положень Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» передбачено, що об'єкти,
включені до списків (переліків)
пам'яток історії та культури
відповідно до Закону Української РСР
«Про охорону і використання пам'яток
історії та культури», визнаються
пам'ятками відповідно до цього Закону.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» від 16.12.2004 року передбачено,
що об'єкти, включені до списків
(переліків) пам'яток історії та
культури республіканського чи
місцевого значення відповідно до
Закону Української РСР «Про охорону і
використання пам'яток історії та
культури», до вирішення питання про їх
включення (невключення) до Реєстру
вважаються пам'ятками відповідно
національного чи місцевого значення.

Враховуючи, що наказом Міністерства
культури і туризму України від 17.07.2008
року № 819/0/16-08 пам'ятник Леніну В.І., який
розташований в м. Богуславі, за адресою
площа Ярослава Мудрого визнано таким,
що не підлягає занесенню до Державного
реєстру нерухомих пам'яток України у
зв'язку з невідповідністю критеріям,
визначеним постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 року № 1760
«Про затвердження Порядку визначення
категорій пам'яток для занесення
об'єктів культурної спадщини до
Державного реєстру пам'яток України», з
17.07.2008 року на пам'ятник Леніну В.І. в м.
Богуславі не поширюється дія статті 22
Закону України «Про охорону культурної
спадщини», якою заборонено пам'ятки
культурної спадщини, їхні частини,
пов'язане з ними рухоме та нерухоме
майно зносити, змінювати, замінювати,
переміщувати (переносити) на інші
місця, отже при винесенні
оскаржуваного рішення відповідачем
вказана норма не порушена.

Відповідно до частин 1, 2 статті 28 Закону
України «Про авторське право та
суміжні права», авторське право на твір
виникає внаслідок факту його створення
і починає діяти від дня створення
твору. Авторське право діє протягом
усього життя автора і 70 років після
його смерті, крім випадків,
передбачених цією статтею.

Згідно із статтею 29 Закону України «Про
авторське право та суміжні права»,
майнові права авторів та інших осіб,
які мають виключне авторське право,
переходять у спадщину. Не переходять у
спадщину особисті немайнові права
автора. Спадкоємці мають право
захищати авторство на твір і
протидіяти перекрученню, спотворенню
чи іншій зміні твору, а також будь-якому
іншому посяганню на твір, що може
завдати шкоди честі та репутації
автора.

Згідно із паспортом пам'ятника Леніну
В.І., його авторами є скульптор ОСОБА_7,
архітектори ОСОБА_8.

Оскільки, на підставі рішення
Богуславської міської ради Київської
області від 22.02.2014 року № 825-43-VІ «Про
перенесення пам'ятника В.І. Ульянову
(Леніну)», пам'ятник Леніну В.І. в м.
Богуслав не знищується або змінюється,
а переноситься на інше місце
розташування, що ніяким чином не
порушує авторське право, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
посилання позивача на порушення
авторських прав в даному випадку є
безпідставними, а позивач не є належним
суб'єктом правовідносин, щодо
звернення за захистом порушеного
авторського права.

Аналогічна правова позиція міститься в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 27 травня 2014 року по справі
№ К/800/43241/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судді погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що рішення
сорок третьої сесії шостого скликання
Богуславської міської ради Київської
області від 22.02.2014 року № 825-43-VІ «Про
перенесення пам'ятника В.І. Ульянову
(Леніну)» прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
отже відсутні підстави щодо його
скасування.

За ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладає на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, надав суду достатньо
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і довів правомірність
свого рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не спростовують висновків суду першої
інстанції та встановлених обставин
справи.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Богуславського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Ю.А. Ісаєнко

І.В.
Федотов

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.