Справа № 872/14141/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 рокусправа № 804/8547/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2013 року

по адміністративній справі за
адміністративним позовом Управління
пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Нікополі
Запорізької області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області (далі
по тексту - УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області) 02.07.2013 року
звернулося до суду з адміністративним
позовом до відповідача Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Нікополі
Запорізької області (далі по тексту -
Фонд), в якому просив суд зобов'язати
Фонд прийняти до заліку витрати, що
підлягають відшкодуванню за лютий 2013
року на користь УПФУ м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області всього на
суму 621 грн. 38 коп., у тому числі: сума
боргу, яка підтверджується на підставі
списків осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД та
не прийнято до заліку за лютий 2013 року:
основний розмір пенсії на суму 161 грн. 06
коп., щомісячна цільова допомога на
прожиття на суму 41 грн. 80 коп., сума
боргу, яка підтверджується на підставі
списків осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території України за
лютий 2013 року: допомога по похованню
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію на суму 415 грн. 24 коп. та витрати
на доставку пенсії на суму 3 грн. 28 коп.

Відповідач Фонд заперечував проти
адміністративного позову та просив суд
в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25.07.2013 року у задоволенні
адміністративного позову УПФУ в м.
Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивачем УПФУ в м.
Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області подано
апеляційну скаргу, в якій позивач
просить суд скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги позивача в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно ст.41 КАС України, не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області
направив Фонду для підписання акт
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за лютий 2013 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
Фонд підписав акт щомісячної звірки з
розбіжностями. У таблиці розбіжностей
до акту щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за лютий 2013 року
сторонами визначено суми, які
відповідачем не прийнято до заліку, а
саме: 202 грн. 86 коп. - не врахована сума
витрат на виплату пенсії громадянам
держав - учасниць СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну; 418 грн. 52 коп. - не
враховані суми витрат на виплату
допомоги по похованню, оскільки смерть
потерпілого не пов'язана із страховим
випадком державного соціального
страхування.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.1998 № 16/98-ВР (далі - Основи,)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових коштів фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Основ, залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у ч. 1 цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням відповідно
до ст. 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

П. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 № 1105-ХІV (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
1105-ХІV) Фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, передбачений ст. 21
Закону № 1105-XIV. Відповідно до цієї
статті Фонд зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Таким чином, на відповідача покладено
обов'язок з 01.04.2001 року, виплачувати
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд.

За змістом п. 2 ст. 7 Закону України №
2272-III «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності
з 01.04.2001 року, Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року,
з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку цьому Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, ПФУ та Фонду. Кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Обраний у цій справі спосіб захисту
(відновлення) порушеного права, суд
першої інстанції вірно вважає таким, що
не відповідає змісту прав УПФУ щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування Фондом витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.2003 р. № 5-4/4, не
врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
прийняття до заліку.

Враховуючи наведене, висновок суду
першої інстанції про безпідставність
вимог позивача є правильним.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова