Справа № 2а-3625/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/4281/14

Вищий адміністративний суд України у
склад колегії суддів:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Вербицької О.В., Голубєвої Г.К.,
Сіроша М.В., Шипуліної Т.М.,

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 16
червня 2014 року

у справі № 2а-1964/10/2670 (К/9991/15407/11)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елан»

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
звернулась до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 16 червня 2014 року у справі №
2а-1964/10/2670 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елан» до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, якою постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 травня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року було залишено без змін.

Посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме: підпункту 7.2.3
пункту 7.2 статті 7, підпунктів 7.4.1, 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», Державною
податковою інспекцією у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві до заяви про
перегляд судового рішення додана
ухвала Вищого адміністративного суду
України від 06 червня 2007 року у справі №
6/73 (К-9203/06).

Дослідивши заяву Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, а також додані неї
матеріали, Вищий адміністративний суд
України дійшов висновку, що підстави
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні, з
огляду на наступне.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 24 жовтня 2013 року, про
перегляд якої подано заяву,
переглядалося питання правомірності
прийняття податковим органом
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення про визначення
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) з податку на додану вартість, у
якій судом касаційної інстанції були
підтверджені висновки судів
попередніх інстанцій про
неправомірність такого рішення, з
огляду на фактичне виконання
господарських операцій, здійснення
яких підтверджене належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими та банківськими
платіжними документами, з урахуванням
того, що на час виконання спірних
господарських операцій контрагент
позивача був належним чином
зареєстрованою юридичною особою та
платником податку на додану вартість.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від 06
червня 2007 року у справі № 6/73 (К-9203/06), на
яку посилається заявник як на підставу
для перегляду справи з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, вбачається, що у даній
справі суд касаційної інстанції
підтвердив висновки суду апеляційної
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення про зменшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість, з огляду на
те, що позивачем не було надано
належним чином оформлених первинних
бухгалтерських документів, які б
підтверджували реальність здійснення
господарських операцій між ним та його
контрагентами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Колегія суддів відзначає, що
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм.

Таким чином, мова йде про застосування
положень Закону України «Про податок
на додану вартість» до різних за
змістом правовідносин і не може
розцінюватись як неоднакове
застосування касаційною інстанцією
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин у допуску справи до
провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві в допуску справи до
провадження по перегляду Верховним
Судом України справи Окружного
адміністративного суду міста Києва №
2а-1964/10/2670 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елан» до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ О.В. Вербицька

_____________________ Г.К. Голубєва

_____________________ М.В. Сірош

_____________________ Т.М. Шипуліна