Справа № 2а-6396/09/0470
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року м. Київ
К/9991/52095/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Жовтоводської об'єднаної державної
податкової інспекції у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2009 року

та постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 жовтня 2010 року

у справі № 2а-6396/09/0470

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Жовтоводської об'єднаної державної
податкової інспекції у
Дніпропетровській області

про визнання неправомірними дій та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30 вересня 2009 року
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3; позивач) до Жовтоводської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Дніпропетровській області
(далі - Жовтоводська ОДПІ у
Дніпропетровській області; відповідач)
задоволено. Визнано неправомірними дії
Жовтоводської ОДПІ у
Дніпропетровській області щодо
проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 21
листопада 2008 року. Скасовано рішення №
від 24 листопада 2008 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано протиправністю проведення
спірної перевірки.

Крім того, Дніпропетровський окружний
адміністративний суд посилався на
постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 25
лютого 2009 року у справі № 3-93/2009р., якою
закрито провадження в
адміністративній справі щодо позивача
за частиною 1 статті 155-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
зв'язку із закінченням на момент її
розгляду строків накладення
адміністративного стягнення.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 жовтня 2010 року
апеляційну скаргу Жовтоводської ОДПІ у
Дніпропетровській області задоволено
частково. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2009 року скасовано. Позов задоволено
частково. Скасовано рішення №
від 24 листопада 2008 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2009 року, постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 жовтня 2010 року повністю та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

В запереченні на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без
задоволення, а постановлені у справі
судові рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що посадовими особами
Жовтоводської ОДПІ у
Дніпропетровській області проведено
перевірку кіоску, що належить позивачу,
з питань дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, за
результатами якої складено акт
№ 0307/04/04/23/НОМЕР_2 від 21 листопада
2008 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення
№ від 24 листопада 2008 року,
яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
698,50 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пунктів 5, 13 статті 3 Закону
України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 265/95-ВР) у зв'язку з
невикористанням при здійсненні
розрахункових операцій розрахункової
книжки чи книги обліку розрахункових
операцій, проведенням розрахункової
операції на суму в розмірі 12,35 грн. без
застосування розрахункової книжки, а
також невідповідністю суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, на суму в розмірі
71,70 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
11 Закону України від 04 грудня
1990 року № 509-XII «Про державну податкову
службу в Україні» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - Закон № 509-XII) органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право
здійснювати планові та позапланові
виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), додержання валютного
законодавства фізичними особами, які
мають статус суб'єктів підприємницької
діяльності чи не мають такого статусу,
на яких згідно із законами України
покладено обов'язок утримувати та/або
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі).

Згідно з частинами 7, 8 статті 11-1 Закону
№ 509-XII позаплановими перевірками
вважаються перевірки в межах
повноважень податкових органів,
визначених Законами України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а в інших
випадках - за рішенням суду.
Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення
обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу,
яке оформляється наказом.

Відповідно до статті 11-2 Закону № 509-XII
посадові особи податкового органу
вправі приступити до проведення як
планових так і позапланових перевірок,
за умови надання суб'єкту
господарської діяльності під розписку
направлення на перевірку та копії
наказу керівника податкового органу
про проведення позапланової перевірки.
Ненадання зазначених документів
суб'єкту господарської діяльності є
підставою для недопущення
перевіряючих до проведення перевірки.

Отже, у разі ненадання працівниками
контролюючого органу направлень та
наказу на проведення перевірки суб'єкт
господарювання має право не допустити
таких осіб до її проведення. Разом з
тим, недотримання податковим органом
вимог законодавства під час здійснення
такої перевірки не звільняє суб'єкта
господарювання від передбаченої
чинним законодавством
відповідальності за допущені ним
порушення вимог податкового та іншого
законодавства, що виявлені в ході її
проведення.

В розглядуваній справі посадових осіб
Жовтоводської ОДПІ у
Дніпропетровській області до
проведення перевірки допущено, що
свідчить про фактичну згоду на її
проведення, а відтак предметом
розгляду в суді має бути лише суть
виявлених під час проведення органом
державної податкової служби перевірки
порушень.

З огляду на викладене, суд
апеляційної інстанції цілком
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову в частині визнання
неправомірними дій відповідача щодо
проведення перевірки ФОП ОСОБА_3

Водночас, скасовуючи
оскаржуваний акт індивідуальної дії,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд з посиланням на
постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 25
лютого 2009 року у справі № 3-93/2009р.
підтримав доводи суду першої інстанції
про недоведеність контролюючим
органом порушення позивачем вимог
Закону № 265/95-ВР.

Колегія суддів не може визнати
вказаний висновок обґрунтованим,
зважаючи на таке.

За змістом частини 4 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на час розгляду
справи судом першої інстанції) вирок
суду в кримінальній справі або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової
норми прямо вказує на те, що постанова
суду у справі про адміністративний
проступок є обов'язковою для суду, який
розглядає справу.

Разом з тим, вказане положення
встановлює межі обов'язковості
зазначеного різновиду судових рішень
для адміністративного суду, що
розглядає конкретну адміністративну
справу.

Така обов'язковість поширюється
лише на те питання, чи мало місце певне
діяння та чи вчинене воно особою, щодо
якої прийнято відповідну постанову.

Водночас в постанові
Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 25 лютого
2009 року не наведено фактів, які б
спростовували виявлене контролюючим
органом під час здійснення перевірки
порушення позивачем встановленого
Законом № 265/95-ВР порядку проведення
розрахунків у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а
провадження в адміністративній справі
№ 3-93/2009р. закрито у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

В той же час, порушення ФОП ОСОБА_3
вимог пунктів 5, 13 статті 3 Закону №
265/95-ВР засвідчується актом перевірки №
0307/04/04/23/НОМЕР_2 від 21
листопада 2008 року, який є носієм
доказової інформації, та описом
наявної готівки на місці проведення
розрахунків, власноручно складеним
позивачем.

При цьому ФОП ОСОБА_3 на
спростування вказаних обставин
належних доказів не подано.

Згідно із статтею 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 225, 230,
232 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Жовтоводської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Дніпропетровській області
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 жовтня 2010 року
змінити в частині задоволення позову.

Прийняти в цій частині нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

В решті постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2010
року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Острович С.Е.

Федоров М.О.