Справа № 820/11799/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.Справа № 820/11799/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Старостіна В.В.

Суддів:
Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Машури Г.І.

представника позивача
Манжос І.В.

представника відповідача
Шульги В.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської митниці
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.08.2014р. по справі № 820/11799/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МПЗ КОНСАЛТИНГ"

до Харківської митниці Міндоходів

третя особа Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "МПЗ КОНСАЛТИНГ",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської митниці Міндоходів, третя
особа - Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3, в якому, з урахуванням
уточненої позовної заяви, просив суд:

- визнати неправомірними та скасувати
Картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення: №
807100000/2014/00280 від 03.04.2014 р., № 807100000/2014/00292
від 07.04.2014 р.;

- визнати неправомірними та скасувати
рішення Харківської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості: № 807000003/2014/000448/1 від 03.04.2014
року, № 807000003/2014/000468/2 від 07.04.2014 року;

- зобов'язати Харківську митницю
Міндоходів зарахувати сплачені ТОВ
"МПЗ Консалтинг", в якості фінансової
гарантії для забезпечення сплати
митних платежів кошти у сумі 87 201,00 грн. -
митних зборів, 191 842,20 грн. ПДВ, що разом
складає 279 043,20 (двісті сімдесят дев'ять
тисяч сорок три гривні 20 коп.) грн., в
рахунок майбутніх митних платежів для
оформлення товарів ТОВ "МПЗ
Консалтинг".

В обґрунтування позову вказано, що
оскаржувані Картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення та рішення Харківської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості прийняті з порушенням
норм чинного законодавства, тому
підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.08.14 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "МПЗ
КОНСАЛТИНГ" до Харківської митниці
Міндоходів, третя особа - Фізична особа
- підприємець ОСОБА_3 про скасування
рішень задоволено.

Визнано неправомірними та скасовано
Картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення: №
807100000/2014/00280 від 03.04.2014 р., № 807100000/2014/00292
від 07.04.2014 р.

Визнано неправомірними та скасовано
рішення Харківської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості: № 807000003/2014/000448/1 від 03.04.2014
року, № 807000003/2014/000468/2 від 07.04.2014 року.

Зобов'язано Харківську митницю
Міндоходів зарахувати сплачені ТОВ
"МПЗ Консалтинг", в якості фінансової
гарантії для забезпечення сплати
митних платежів кошти у сумі 87 201,00 грн. -
митних зборів, 191 842,20 грн. ПДВ, що разом
складає 279 043,20 (двісті сімдесят дев'ять
тисяч сорок три гривні 20 коп.) грн., в
рахунок майбутніх митних платежів для
оформлення товарів ТОВ "МПЗ
Консалтинг".

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
підтримав апеляційну скаргу, просив
задовольнити її, посилаючись на доводи
та обґрунтування, викладені в
апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, просив залишити
без задоволення апеляційну скаргу, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача та представників
сторін, перевіривши рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши письмові докази,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ТОВ "МПЗ Консалтинг" в
рамках здійснення
зовнішньоекономічної діяльності 08.01.2014
року було укладено з резидентом США,
компанією "AJC International Inc." контракт №
AJ-1/2014 (умови поставки CIF відповідно до
Incoterms 2010) для поставок замороженої
свинини на кістці та без кістки.
Відповідно до пункту 2.1 статті 2
зазначеного контракту, ціна на товар
договірна та визначається у
специфікаціях к контракту.

Від компанії "AJC International Inc." в рамках
контракту № AJ-1/2014 від 08.01.2014 року та в
рамках специфікації №1 від 09.01.2014 року,
що є невід'ємною частиною контракту,
було поставлено ТОВ "МПЗ Консалтинг"
заморожене м'ясо свинини (окіст) на
кістці компанії Indiana Packers Corporation., що є
виробником вказаної продукції, у
кількості та вартістю:

- Інвойс № 631718 від 06.01.2014 року - 48.702,37 кг
за ціною 2,00 доларів США за 1 кг.

- Інвойс № 637721 від 09.01.2014 року - 24.312,75 кг
за ціною 2,00 доларів США за 1 кг.

- Інвойс № 641178 від 09.01.2014 року - 48.558,85 кг
за ціною 2,00 доларів США за 1 кг.

ТОВ "МПЗ Консалтинг" для здійснення
зовнішньоекономічних імпортних
операцій в межах укладеного з
компанією "AJC International Inc." контракту №
AJ-1/2014 від 08.01.2014 року уклало з ФОП ОСОБА_3
договір №19/13 від 15.07.13 року на
здійснення митної брокерської
діяльності. ФОП ОСОБА_3 склав і подав до
Харківської митниці Міндоходів митні
декларації:

- ВМД № 807100000/2014/013196 від 03.04.2014 року

- ВМД № 807100000/2014/013697 від 07.04.2014 року,

в яких визначив митну вартість товару
за основним (першим методом) визначення
митної вартості товарів які ввозяться
в Україну (ч.1,2 ст. 57 Митного Кодексу
України), вказавши в зазначених
декларація ціну товар, що міститься в
укладеному з компанією "AJC International Inc."
контракті № AJ-1/2014 від 08.01.2014 року.

Харківською обласною митницею було
відмовлено ТОВ "МПЗ Консалтинг" у
прийнятті вказаних вище митних
декларацій та застосовано резервний
метод визначення митної вартості
товарів, в зв'язку з чим було складено
Картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№807100000/2014/00280 від 03.04.2014 року та було
прийнято рішення № 807000003/2014/000448/1 від
03.04.2014 року, яким договірну ціну
зазначено в специфікації № 1 від 09.01.2014
року та інвойсів № 631718 від 06.01.2014 року,
№ 637721 від 09.01.2014 року, збільшено з 2,00
доларів США до 2,63 доларів США за 1 кг, що
призвело до збільшення митної вартості
товару та в свою чергу до збільшення
митних платежів на суму 51 710,82 грн., та
збільшення ПДВ на суму 113 763,81 грн.;
складено картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №807100000/2014/00292 від 07.04.2014
року та прийняте рішення №
807000003/2014/000468/2 від 07.04.2014 року, яким
договірну ціну, зазначену в
специфікації № 1 від 09.01.2014 року та
інвойсу № 641178 від 09.01.2014 року, збільшено
з 2,00 доларів США до 2,63 доларів США за 1
кг, що призвело до збільшення митної
вартості товару та в свою чергу до
збільшення митних платежів на суму 35
490,18 грн., та збільшення ПДВ на суму 78 078,39
грн.;

Оскільки товар який був поставлений
ТОВ "МПЗ Консалтинг" за вищевказаним
контрактом є швидкопсувним, позивач,
керуючись ч.7, ст. 55 Митного Кодексу
України, на виконання зазначених вище
рішень відповідача здійснив
корегування його митні вартості та
подав нові митні декларації, а саме:

- ВМД № 807100000/2014/013287 від 03.04.2014 року,

- ВМД № 807100000/2014/013837 від 07.04.2014 року,

та сплатив до державного бюджету митні
збори у розмірі 276 828,59 грн. та ПДВ на
суму 609 022,89 грн., виходячи з визначеної
ним ціни на імпортований товар, а також
надав фінансову гарантію для
забезпечення сплати митних платежів та
перерахував на відкриті на ім'я митниці
рахунки в територіальній установі
Державної казначейської служби
України митні збори на суму 87 201,00 грн.,
та ПДВ на суму 191 842,20 грн.

Судом встановлено, що підставою для
прийняття вище зазначених рішень є той
факт, що при перевірці заявленої митної
вартості зазначених товарів у
посадових осіб митного поста "Харків -
Центральний" виникли сумніви щодо
заявленої декларантом митної вартості
товару - спрацював ризик, згенерований
автоматизованою системою аналізу
управління ризиками (далі '- АСАУР), щодо
необхідності перевірки правильності
визначення митної вартості, звернувши
увагу на вартість ідентичних або
подібних товарів.

В зв'язку з вищевикладеним посадовими
особами ПМО до відділу митної вартості,
класифікації товарів та заходів
регулювання ЗПД (далі -ВМВКТтаЗРЗЕД)
були направлені запити щодо вирішення
спірного питання правильності
визначення митної вартості товарів,
причина запиту - п. 3 статті 53 МКУ
(Документи не містять всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів).

Після надходження запитів до
ВМВКТтаЗРЗНД, з урахуванням
вищенаведеного, у відповідності до
вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 МКУ, по кожному
запиту була проведена процедура
консультації між митним органом та
декларантом з метою обміну наявної у
кожного з них інформацією та
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі, що підтверджується письмово в
графі "Для відміток митного органу" ДМВ
або в електронному повідомленні
декларанту (для НМД).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що рішеннями
Харківської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості: №
807100000/2014/00280 від 03.04.2014 р., № 807100000/2014/00292
від 07.04.2014 р., № 807000003/2014/000448/1 від 03.04.2014
року, № 807000003/2014/000468/2 від 07.04.2014 року
порушено права та охоронювані законом
інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин, а тому
вказані рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Так, відповідно до ст.57 Митного кодексу
України, основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору, імпортує мого
товару (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Відповідно ст. 55 Митного кодексу
України, у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів. Протягом 80 днів з дня
випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
органу доходів і зборів додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. У разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України передбачено, що документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ
"МПЗ Консалтинг" на підтвердження
митної вартості товарів та для митного
оформлення до митного органу було
надано:

- Контракт "AJC International Inc." № AJ-1/2014 від
08.01.2014 року

- Специфікація №1 від 09.01.2014 року

- Інвойси № 631718 від 06.01.2014 року, № 637721
від 09.01.2014 року, № 641178 від 09.01.2014 року

- Пакувальні листи до Інвойсів № 631718
від 06.01.2014 року, № 637721 від 09.01.2014 року, №
641178 від 09.01.2014 року

- Сертифікати про походження товару №
631718 від 06.01.2014 року, № 637721 від 09.01.2014
року, № 641178 від 09.01.2014 року

- Сертифікати якості на товар

- Страхові поліси за №№ C1808/844989 від
06.01.2014 року, C18018/845627 від 09.01.2014 року,
C18018/845630 від 09.01.2014 року

Також судом встановлено, що позивачем
під час митного оформлення були надані
копії митних декларацій країни
відправлення компанії "AJC International Inc.",
(США) за номерами №№ 562279282 від 27.02.2014
року, 562279294 від 27.02.2014 року, 562655231 від
18.03.2014 року, в яких зазначена митна
вартість товару задекларована
відправником.

Згідно з ч. 3 ст.53 Митного кодексу
України, право органу доходів і зборів
на висунення письмової вимоги про
надання додаткових документів виникає
лише у разі, коли 1) перелічені
документи містять, розбіжності, 2)
перелічені документи містять ознаки
підробки, 3) перелічені документи не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, 4)
перелічені документи не містять
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції встановлено, що іноземний
контрагент позивача - резидент США
Компанієя "AJC International Inc." згідно з
поданими до митного оформлення
документами є виробником
імпортованого товару. Митний орган
цієї обставини при здійсненні митних
процедур під сумнів не поставив,
належних та допустимих згідно з ст. 70
КАС України доказів на спростування
достовірності цієї обставини до суду
не подав.

Отже, за відсутності ознак пов'язаності
імпортера з іноземним контрагентом, за
відсутності ознак, котрі б показували
на явну незвичайність умов або суттєву
відмінність від звичайних умов
господарської операції з поставки,
відносно такої складової митної
вартості товару як ціна придбання
митний орган не мав фактичних даних
вважати подані платником податків
документи про ціну придбання неповними
чи недостовірними.

З матеріалів справи вбачається, що
стосовно інших складових митної
вартості суб'єкт владних повноважень
також не мав підстав для сумніву в
достовірності та правильності їх
визначення платником податків.

З огляду на викладене вище, суд
приходить до висновку, що митним
органом не було встановлено обставин,
які, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України, є підставою для
витребовування додаткових документів.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу
України передбачено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.53 Митного кодексу
України, орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Однак суб'єктом владних повноважень не
надано жодних фактичних даних, які б
засвідчували, що подані до митного
оформлення документи містять
розбіжності чи ознаки підробки, не
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів або
не містять відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що реалізація суб'єктом
владних повноважень у спірних
правовідносинах управлінської функції
в порядку ч.1 ст. 55 Митного кодексу
України шляхом прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів та
в порядку ч.6 ст.54 Митного кодексу
України шляхом прийняття рішення про
відмову в митному оформленні товару у
вигляді карток відмови у митному
оформленні товарів № 807100000/2014/00280 від
03.04.2014 р., № 807100000/2014/00292 від 07.04.2014 р.
здійснена безпідставно.

Посилання відповідача на спрацювання
модуля АСАУР ціни на товар за
відомостями спеціалізованої бази
даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України колегія суддів вважає
необґрунтованим, оскільки самі по собі
відомості згаданої системи не містять
жодних параметрів, об'єктивно
необхідних для судження про схожість,
подібність, аналогічність чи
ідентичність товарів. Потрібні для
такого судження характеристики товару
можуть бути з'ясовані лише у спосіб
порівняння змісту поданих до митного
оформлення документів з документами
про властивості раніше імпортованого
товару. Проте, при прийнятті
оскаржуваного рішення, як було
встановлено судом вище, відповідачем
такого порівняння зроблено не було.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
оспорюється правомірність дій
(рішення) митниці, яка відмовилася
пропускати задекларований позивачем
товар за визначеною митною вартістю,
запропонувавши задекларувати цей
товар за іншою митною вартістю,
обґрунтованість ввезення товару за
якою і оспорюється.

З змістом чинного законодавства
позивач міг не погодитися з законністю
такої вказівки митниці і оспорити
відмову в пропуску товару на митну
територію України, рішення про
визначення митної вартості. Однак,
обраний позивачем спосіб захисту, -
оформлення товару за вказаною митним
органом митною вартістю, а потім
оскарження його рішення - не суперечить
закону.

Таким чином, оформлення митним органом
товару згідно з поданими позивачем
вантажними митними деклараціями є дією
суб'єкта владних повноважень, що
породжує для позивача певні правові
наслідки й може бути оскаржено до суду.
При цьому право позивача на оскарження
не залежить від того, чи сам він
помилково зазначив митну вартість
товару, чи в результаті вказівки
митного органу, оскільки останній має
діяти лише в спосіб, на підставі та в
межах закону. Вказане узгоджується з
правовою позицією, викладеною в
Постанові Верховного суду України від
01.12.09 у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Пластфарма" з Львівської митниці та
Головного управління Державного
казначейства у Львівській області про
визнання нечинним митного оформлення
товарів та зобов'язання вчинити дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог та
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів № 807000003/2014/000448/1
від 03.04.2014 року, № 807000003/2014/000468/2 від
07.04.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 301 Митного кодексу
України, помилково та/або надміру
зараховані до державного бюджету суми
митних платежів повертаються з
державного бюджету в порядку,
визначеному центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Виходячи з вище викладеного колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги щодо зобов'язання
Харківської митниці Міндоходів
зарахувати сплачені ТОВ "МПЗ
Консалтинг", в якості фінансової
гарантії для забезпечення сплати
митних платежів кошти у сумі 87 201,00 грн. -
митних зборів, 191 842,20 грн. ПДВ, що разом
складає 279 043,20 (двісті сімдесят дев'ять
тисяч сорок три гривні 20 коп.) грн., в
рахунок майбутніх митних платежів для
оформлення товарів ТОВ "МПЗ Консалтинг"
також підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення митного законодавства з боку
позивача та про неправомірність
оскаржуваних рішень про коригування
митної вартості.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 14.08.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновком суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.08.2014р. по
справі № 820/11799/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бартош Н.С. Повний текст ухвали
виготовлений 13.10.2014 р.