Справа № 2215/2718/12
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/37644/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Винокурова К.С.,

Олексієнка М.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25
червня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив в
суді позов до Управління Пенсійного
фонду України в місті Хмельницькому
(далі - Управління ПФУ) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 квітня 2012 року позовні
вимоги задоволено. Визнано
протиправними дії Управління ПФУ та
зобов'язано здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_4, як інваліду 2-ї групи,
виходячи з його заробітної плати у
розмірі 3 358,77 карбованців, отриманої за
роботу в зоні відчуження (місто
Прип'ять) в період з 13 по 31 грудня 1987
року, - відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 1 січня 2012 року. Постанова суду в
частині перерахунку та виплати пенсії
за один місяць допущена до негайного
виконання. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову апеляційного суду,
посилаючись на її необґрунтованість та
неправильне застосування норм
матеріального права й допущені при
розгляді справи порушення норм
процесуального права, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

У запереченнях на касаційну скаргу
відповідач просить залишити в силі
постанову суду апеляційної інстанції,
посилаючись на її законність та
обгрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції зазначив, що постановою
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 2 квітня 2009
року, котра набрала законної сили,
відмова Управління ПФУ здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_4 з
урахуванням його роботи в зоні
відчуження у період з 13 по
31 грудня 1987 року уже визнана
протиправною та його зобов'язано
здійснити перерахунок пенсії. Оскільки
відповідно до статті 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі,
яке набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, в
яких беруть участь ті самі особи або
особа щодо якої встановлені ці
обставини, і відповідач під час
розгляду справи достовірність довідки
про заробітну плату позивача не
спростував, правомірність свого
рішення не довів, то суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позову ОСОБА_4 та
задовольнив його.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та, відмовляючи в
задоволенні позову, апеляційний суд
виходив з того, що довідка ВАТ
"Єнакіївське автотранспортне
підприємство 11408" від 18 грудня 2007 року №
08/175 не може братися до уваги, оскільки
заробіток ОСОБА_4 за період 13 по 31
грудня 1987 року у розмірі 3 358,77
рублів, зазначений у ній, перевищує
визначену частиною першою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
середньомісячну заробітну плату для
обчислення пенсії за роботу у зоні
відчуження в 1986 - 1990 роках, яка складає 3
000 карбованців. Окрім цього, в
матеріалах справи наявна й інша
довідка Єнакіївського
автотранспортного підприємства № 804/08
від 1 вересня 1997 року, згідно з якою
заробітна плата ОСОБА_4 за період
перебування в зоні відчуження з 1 по 22
січня 1988 року складає 2058,69 рублів, а
згідно з частиною п'ятою статті 57 "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", під час
перерахунку пенсії слід враховувати
весь період роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в зоні
відчуження.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Втім, судові рішення таким вимогам не
відповідають.

За перевіркою матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на
обліку в Управлінні ПФУ, отримує пенсію
як інвалід 2-ї групи по захворюванню,
пов'язаному з Чорнобильською
катастрофою та особа, призвана на
військові збори військовозобов'язаних,
які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в зоні відчуження в 1986-1990 роках. У
грудні 2007 року він звернувся до
Управління ПФУ з заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням
заробітку в зоні відчуження у період з
13 по 31 грудня 1987 року, який підтвердив,
зокрема, довідкою ВАТ "Єнакіївське
автотранспортне підприємство 11408" від
18 грудня 2007 року № 08/175, згідно з
якою його заробіток за цей період склав
3 358,77 карбованців.

Оскільки в перерахунку пенсії йому
було відмовлено, звернувся до суду з
позовом про зобов'язання Управління
ПФУ перерахувати пенсію.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 2 квітня 2009 року, залишеною
без змін ухвалами Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 9 грудня 2009 року та Вищого
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Зобов'язано Управління ПФУ провести
перерахунок призначеної ОСОБА_4 пенсії,
як інваліду 2 групи по захворюванню,
пов'язаному з ЧАЕС та особи, призваної
на військові збори
військовозобов'язаних, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС в зоні відчуження в 1986-1990 роках,
з урахуванням роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в зоні
відчуження - місто Прип'ять, в період з 13
грудня 1987 року по 31 грудня 1987 року.

Зазначене судове рішення Управлінням
ПФУ виконане.

Однак, у зв'язку з набранням з 1 січня 2012
року чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 2010 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", якою передбачався
перерахунок пенсії для осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1986-1990 роках і які були визнані
інвалідами, внаслідок захворювання
пов'язаного із виконанням робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
Управління ПФУ перерахувало ОСОБА_4
пенсію без урахування заробітку в зоні
відчуження в період з 13 по 31 грудня 1987
року, зазначеного у довідці ВАТ
"Єнакіївське автотранспортне
підприємство 11408" від 18 грудня 2007 року №
08/175, внаслідок чого її розмір
зменшився.

Виходячи з аналізу процесуальних норм
права, преюдиційність фактів, які
відповідно до частини першої статті 72
КАС України не підлягають доказуванню,
ґрунтується на правовій властивості
законної сили судового рішення і
визначається його суб'єктивними (ті
самі особи (особа) або правонаступники)
і об'єктивними (предмет спору, предмет
доказування) межами, за якими сторони
чи інші особи, які брали участь у
справі, а також їх правонаступники, не
можуть знову оспорювати в іншому
процесі встановлені судом в рішенні у
такій справі факти і правовідносини.

Втім, у даному позові ОСОБА_4 на
вирішення суду повторно поставлено
питання правомірності дій Управління
ПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, виходячи з заробітку,
одержаного з 13 по 31 грудня 1987 року в
зоні відчуження в місті Прип'ять.

Відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

За таких обставин, суду першої
інстанції необхідно було уточнити
позовні вимоги, встановити характер
спірних правовідносин, з'ясувати та
перевірити обставини, якими вони
обґрунтовуються, проте ні цей суд, ні
апеляційний цього не зробили.

Оскільки порушення норм
процесуального права, допущені судами,
призвели до неправильного вирішення
справи і не можуть бути усунуті судом
касаційної інстанції, який
процесуальним законом позбавлений
можливості досліджувати докази і
встановлювати нові обставини, судові
рішення підлягають обов'язковому
скасуванню.

Згідно ж з частинами першою та
четвертою статті 2201 КАС України, за
наявності підстав, які тягнуть за собою
обов'язкове скасування судового
рішення, суд касаційної інстанції
ухвалює рішення за наслідком
попереднього розгляду справи, без
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі.

Керуючись статтями 220-1, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 квітня 2012 року та
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25
червня 2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т. Ф. Весельська

К.С. Винокуров

М.М. Олексієнко