Справа № 2а-1153/11
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
9104/151715/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Мостиського районного
суду Львівської області від 23 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Стоянцівської сільської ради
Мостиського району Львівської області
про визнання нечинним рішення
Стоянцівської сільської ради від 16
березня 2011 року,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, ОСОБА_1 в вересні 2011 року
звернулася з позовом в суд до
Стоянцівської сільської ради
Мостиського району Львівської області
та просила визнати нечинним та
скасувати рішення Стоянцівської
сільської ради Мостиського району
Львівської області від 16 березня 2011
року №45, яким позивачу відмовлено у
виділенні земельної частки (паю) на
території Стоянцівської сільської
ради Мостиського району Львівської
області та включити ОСОБА_1 в списки
пайовиків Стоянцівської сільської
ради на середню земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що вона як пенсіонер із
числа працівників закладів освіти, у
відповідності до ст. 25 ЗК України, має
гарантоване право на земельну частку
(пай). У зв'язку із проведенням
приватизації земель державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств на території
Стоянцівської сільської ради
Мостиського району Львівської області
18.02.2011 року вона звернулась з письмовою
заявою до відповідача з вимогою про
включення її до списку пайовиків та
надання земельної частки (паю). 16.03.2011
року отримала письмову відповідь, про
те, що її не включено до списків
пайовиків, так як на час паювання землі
на території Стоянцівської сільської
ради вона не працювала та не була
зареєстрована.

Постановою Мостиського районного суду
Львівської області від 23 вересня 2011
року в справі №2а-1153/11 в задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Мостиського районного суду
Львівської області від 23 вересня 2011
року в справі №2а-1153/11 та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог, апелянт виходить з тих же
мотивів, що наведені в позовній заяві
та додатково зазначає, що відповідно до
вимог п.4 статті 57 Закону України «Про
освіту» педагогічні працівники, які
раніше працювали в сільській
місцевості або селищах міського типу,
мають право на безоплатне одержання у
власність земельної ділянки в межах
земельної частки (паю).

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін. При
цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та в
сторін не виникає заперечень в тих
обставинах, що позивачка дійсно
працювала педагогічним працівником на
території Стоянцівської сільської
ради, однак спір в даній справі виник з
приводу того чи мають право на паювання
земель особи, які раніше працювали в
цій місцевості, однак вийшли на пенсію
чи переведені на роботу в інше місце.

Як зазначено в статті 25 Земельного
кодексу України при приватизації
земель державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій земельні
ділянки передаються працівникам цих
підприємств, установ та організацій,
працівникам державних та комунальних
закладів освіти, культури, охорони
здоров'я, розташованих на території
відповідної ради, а також пенсіонерам з
їх числа з визначенням кожному з них
земельної частки (паю).

Конструкція статті побудована таким
чином, щоб виключити з переліку осіб,
які проживають в іншій місцевості або
вийшли на пенсію в іншій місцевості,
тобто для реалізації прав осіб на
земельну ділянку з числа тих хто на
момент паювання працював на цих
сільськогосподарських підприємствах,
працювали в державних та комунальних
закладах освіти, культури, охорони
здоров'я, розташованих на території
відповідної ради та тих хто вийшов на
пенсію з роботи в державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємствах, установах та
організаціях чи державних та
комунальних закладах освіти, культури,
охорони здоров'я розташованих на
території відповідної ради.

Оскільки останнім місцем роботи
позивачки перед виходом на пенсію не
була Стоянцівська сільська рада
Мостиського району Львівської області,
тому суд першої інстанції правильно
відмовив в задоволенні позову, так як у
позивачки відсутнє право передбачене
статтею 25 Земельного кодексу України.

Крім того колегія суддів вважає
безпідставним посилання позивачки на
п. 4 статті 57 Закону України «Про
освіту», де зазначено, що педагогічні
працівники, які працюють у сільській
місцевості і селищах міського типу, а
також пенсіонери, які раніше працювали
педагогічними працівниками в цих
населених пунктах і проживають у них
мають право на безоплатне одержання у
власність земельної ділянки в межах
земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарської установи та
організації, розташованих на території
відповідної ради, із земель
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарської установи та
організації, що приватизуються, або
земель запасу чи резервного фонду, але
не більше норм безоплатної передачі
земельних ділянок громадянам,
встановлених законом для ведення
особистого селянського господарства,
оскільки норми Земельного кодексу
України є спеціальними, так як в цій
справі виникли земельні
правовідносини, а тому стаття 57 Закону
України «Про освіту» в цій справі не
підлягає застосуванню.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що апеляційні вимоги є
неаргументованими, а тому не
підлягають до задоволення.

Керуючись, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Мостиського
районного суду Львівської області від
23 вересня 2011 року в справі №2а-1153/11 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба