Справа № 826/11404/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м.Києві на ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 серпня 2014 року у справі за поданням
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м.Києві до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Компанія Еней» про стягнення коштів
за податковим боргом у розмірі 631544,16
грн., -

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2014 року о 16:22 год. (відповідно
до відмітки служби діловодства суду)
Державна податкова інспекція у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
поданням до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Еней» про
стягнення коштів за податковим боргом
у розмірі 631544,16 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 серпня 2014 року
подання залишено без руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що у поданні заявник
посилається на наявність податкового
боргу відповідача у розмірі 631544,16 грн.
Підстави виникнення боргу та докази на
підтвердження узгодження суми
заборгованості у встановленому
законодавством порядку ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві не надано.

Податковим органом до подання не
додано належний доказ направлення
податкової вимоги №997-25 від 02.04.2014 року -
надане поштовою службою повідомлення
про вручення рекомендованого
відправлення із зазначенням дати
вручення повноважній особі платника
податків або із наведенням причин
невручення, що передбачено Податковим
кодексом України.

Надана контролюючим органом копія
квитанції №1536 від 02.06.2014 року не може
бути визнана належним доказом
направлення/вручення податкової
вимоги №997-25 від 02.04.2014 року, оскільки
неможливо встановити дату вручення
вказаної податкової вимоги платнику
податків або повернення з відміткою
пошти про неможливість вручення, що
унеможливлює вирішення питання щодо
дати узгодження податкового
зобов'язання, визначеного у вказаній
податковій вимозі.

З урахуванням вищевикладеного, ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві не виконано належним чином
вимоги ст.106, п.7 ч.3 ст.108, п.4 ч.2 ст.1833
Кодексу адміністративного судочинства
України, що створює перешкоди для
розгляду подання податкового органу у
скорочені строки.

Вищенаведені обставини, встановлені
судом першої інстанції, перевірені і
знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частини третьою статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
подання подається до суду першої
інстанції протягом двадцяти чотирьох
годин з моменту встановлення обставин,
що зумовлюють звернення до суду, за
загальними правилами підсудності,
встановленими цим Кодексом, у
письмовій формі та повинно містити: 1)
найменування адміністративного суду; 2)
найменування, поштову адресу, а також
номер засобу зв'язку заявника; 3)
найменування, поштову адресу, а також
номер засобу зв'язку, якщо такий
відомий, відносно сторони, до якої
застосовуються заходи, передбачені
частиною першою цієї статті; 4) підстави
звернення з поданням, обставини, що
підтверджуються доказами, та вимоги
заявника; 5) перелік документів та інших
матеріалів, що додаються; 6) підпис
уповноваженої особи суб'єкта владних
повноважень, що скріплюється печаткою.

Крім того, у частині, що не врегульована
статтею 183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України, вимоги до подання
визначаються загальними нормами,
зокрема статтею 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч.2 статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підтвердження обставин,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Письмові докази - це документи, які за
змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106
Кодексу адміністративного судочинства
України подаються в оригіналах або
належним чином засвідчених копіях.

Статтею 89 Податкового кодексу України
передбачено, що право податкової
застави виникає у разі: несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку (89.1.1.ст. 89.1. ПК); несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу (89.1.2.
ст. 89.1. ПК).

Право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому. (ст.89.2 ПК
України.)

Отже, з урахуванням положень п.91.4 ст.94
ПК України, у разі якщо платник
податків, що має податковий борг,
перешкоджає виконанню податковим
керуючим повноважень, визначених цим
Кодексом, такий податковий керуючий
складає акт про перешкоджання
платником податків виконанню таких
повноважень у порядку та за формою, що
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Згідно п.89.4 ст.89 Податкового кодексу
України контролюючий орган
звертається до суду щодо зупинення
видаткових операцій на рахунках
платника податків, заборону відчуження
таким платником податків майна та
зобов'язання такого платника податків
допустити податкового керуючого для
опису майна у податкову заставу.

Тобто, однією з обов'язкових обставин,
що зумовлює виникнення у податкового
органу права на звернення до суду із
вимогою про зупинення видаткових
операцій на розрахункових рахунках
платника, і наявність якої має
перевірятись судом при вирішенні
подання по суті, є факт наявності у
платника податків податкового боргу.

Вважається узгодженою сума
податкового та/або грошового
зобов'язання: самостійно обчислена
платником податків у податковій
(митній) декларації або уточнюючому
розрахунку, що подається контролюючому
органу у встановлені ПК України строки
(п.54.1 ст.54 ПК України): розрахована
контролюючим органом, яка не оскаржена
і не сплачена у встановлені цим
Кодексом строки (п.54.5 ст.54 ПК України):
розрахована контролюючим органом
після закінчення процедури
адміністративного оскарження (п.56.17
ст.56 ПК України).

Відповідно до частини першої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Частина четверта статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що у разі недотримання
вимог частини другої цієї статті суд
повідомляє про це заявника та надає
йому строк, але не більше ніж 24 години,
для усунення недоліків.

Тобто, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
подання підлягає залишенню без руху,
оскільки заявник лише посилається на
докази, проте не надає їх .

Доводи апелянта не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції з
вищевказаних обставин.

На підстав вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та постановив ухвалу з додержанням
норм процесуального права, тому
відсутні підстави для скасування
ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м.Києві - залишити без задоволення, а
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 серпня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10.10.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.