Справа № 2а/0570/12324/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/81921/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Східної митниці

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12.09.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2011

у справі № 2а/0570/12324/2011 Донецького
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерлайт»

до Східної митниці

про скасування податкових повідомлень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12.09.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26.10.2011, позов задоволено частково:
скасовано податкове повідомлення
форми «Р» № 110 від 08.07.2011 в частині
визначення суми податкового
зобов'язання з мита на товари, що
ввезені на територію України, в сумі
3287,00 грн., з яких за основним платежем
2629,60 грн., за штрафними санкціями 657,40
грн.; скасовано податкове повідомлення
форми «Р» №111 від 08.07.2011 в частині
визначення суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість з товарів, що ввезені на
територію України в сумі 13805,40 грн., з
яких за основним платежем 11044,32 грн., за
штрафними санкціями 2761,08 грн. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

У касаційній скарзі Східна митниця
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процессуального права, та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову повністю.

Позивач не скористався своїм правом на
подання заперечень на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
позивач у період з 01.05.2008 по 01.05.2011
ввозив на митну територію України
товари з метою подальшого виробництва
транспортерної стрічки, а також
здійснював експорт товарів (стрічка
конвеєрна гумовотканева загального
призначення, кромка із не
вулканізованої прогумованої тканини)
до Республіки Вірменія та Республіки
Білорусь.

Фактичною підставою для донарахування
позивачу податкових зобов`язань із
податку на додану вартість (ввізний),
податку із ввізного мита та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій згідно з податковими
повідомленнями, з приводу
правомірності яких виник спір, стали
висновки, викладені в акті перевірки
від 21.06.2011 №
18/1/700000000/, що розмір витрат на
доставку імпортованих товарів до
митного кордону України, зазначений в
довідках про транспортні витрати, що
надавалися до митного оформлення ТОВ
«Ерлайт» не підтверджено документами
бухгалтерського обліку підприємства
(актами виконаних робіт, рахунками,
платіжними документами); встановлено
невідповідність розміру транспортних
витрат, заявлених позивачем під час
митного оформлення фактичному розміру
витрат, понесеними перевізниками
вантажу. Фактично, підставою виявлення
зазначеного порушення стало
встановлення посадовими особами
митного органу відсутності розподілу
витрат позивача з транспортування
вантажів на ті, що стосуються
перевезення до місця перетину митного
кордону України та тих, що понесені
після ввезення на митну територію
України в актах виконаних робіт
(наданих послуг). Зазначені порушення,
на думку митного органу, призвели до
неправильного визначення митної
вартості товарів, ввезених позивачем
на митну територію України, та до
недоборів митних платежів у сумі 21930,81
грн., у т.ч. ввізне мито - 3760,92 грн., ПДВ
(ввізний) -18169,88 грн.

За результатами перевірки митним
органом прийнято податкові
повідомлення від 08.07.2011 № 110 про
визначення податкового зобов'язання з
ввізного мита в сумі 4701,15 грн., у т.ч.
3760,92 грн. - основний платіж, 940,23 грн. -
штрафні санкції та № 111 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість (ввізного) у розмірі
22558, 35 грн., у т.ч. 18169,88 грн. - основний
платіж, 4388, 47 грн. - штрафні санкції.

У судовому процесі встановлено, що
позивачем в період з жовтень - листопад
2009, лютий - березень 2010 здійснювалося
митне оформлення ввезених ним товарів
(тканина технічна) на митну територію
України з Чеської республіки за
умовами зовнішньоекономічного
договору № 07/2009 від 27 липня 2009 ,
укладеного із підприємством KORDANA a.s.
(Чеська республіка).

До складу митної вартості товарів
пред'явлених до митного оформлення за
ВМД № 700000002/9/009974, № 700000002/9/009972, №
700000010/2010/002251, № 700000010/2010/001269, № 700000002/9/011169
позивач включив вартість транспортних
витрат до місця перетину митного
кордону на підставі довідок про
транспортні витрати, виданих ТОВ
«Східно-європейська
транспортно-експедиційна компанія», з
яким позивач уклав договір доручення №
050-06/09 про надання
транспортно-експедиційних послуг з
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в міжнародному та
міжміському сполученні від 01.06.2009.
Згідно умов зазначеного договору ТОВ
«Східно-європейська
транспортно-експедиційна компанія»
зобов'язалося надавати позивачу
послуги з організації перевезення
найманим вантажним транспортом та інші
транспортно-експедиційні послуги.

Відповідно до статті 259 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу. Відомості про
митну вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, використовуються для
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів), ведення митної
статистики, а також у відповідних
випадках для розрахунків у разі
застосування штрафів, інших санкцій та
стягнень, встановлених законами
України.

Митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості.

Відповідно до статей 264, 265 Митного
кодексу України заявлена декларантом
митна вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті
267 Митного кодексу України, при
визначені митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
подальші витрати, якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті. До таких
витрат, зокрема, належать витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України.

Згідно із пунктом «б» частини 3 статті
267 Митного кодексу України, при
визначені митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті не допускається включення
ніяких інших витрат, крім тих, що
передбачені у цій статті. До митної
вартості не включаються нижченаведені
витрати або кошти за умови виділення їх
з ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари,
які документально підтверджено та які
піддаються обчисленню, а саме: витрати
на транспортування після ввезення.

На підставі наявних у матеріалах
справи доказів, а саме: копій довідок
ТОВ «Східно-європейська
транспортно-експедиційна компанія»,
рахунків-фактур, банківських виписок,
міжнародних автомобільних накладних,
суд першої та апеляційної інстанції,
встановивши факт відповідності суми
транспортних витрат, включених
позивачем до складу митної вартості
товарів, ввезених за ВМД № 700000002/9/009974, №
700000002/9/009972, № 700000010/2010/002251, №
700000010/2010/001269, № 700000002/9/011169, сумі
транспортних витрат, визначених у
довідках про транспортні витрати,
наданих при митному оформленні,
прийшли до правильного висновку про
правомірне визначення позивачем
митної вартості товарів, імпортованих
на митну територію України, в частині
витрат на транспортування товару,
здійсненого ТОВ «Східно-європейська
транспортно-експедиційна компанія».

Крім того, позивачем під час судового
засідання надані рахунки-фактури
(а.с 112 -116, т.1) на сплату послуг
експедитору, видані ТОВ
«Східно-європейська
транспортно-експедиційна компанія», в
яких визначено вартість послуг з
перевезення із розподілом вартості
транспортних послуг до ввезення на
митну територію та після ввезення на
митну територію, що також
підтверджують суми заявлених
транспортних витрат, що підлягають
включенню до митної вартості.

З огляду на викладене, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій, що
оспорюванні позивачем податкові
повідомлення-рішення, як такі, що
прийняті із порушенням законодавства,
чинного на час виникнення
правовідносин, з приводу прав і
обов'язків в якому виник спір,
підлягають скасуванню, відповідає
встановленим у справі обставинам та
правильному застосуванню норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цього
висновку.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східної митниці
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 12.09.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: підписЄ.А.
УсенкоСудді підписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко