Справа № 2а-2174/10/0770
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/63068/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Ужгородського транспортного прокурора
Закарпатської області в інтересах
держави в особі Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті та її структурного
підрозділу територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Закарпатській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
фінансових санкцій,

в с т а н о в и в :

У червні 2010 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року, позовні вимоги задоволено та
стягнуто з відповідача на користь
Державного бюджету фінансові санкції в
сумі 1 700 грн.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ці рішення та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що державним
інспектором територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Закарпатській області
здійснено перевірку транспортних
засобів на дільниці автодороги в м.
Мукачево по вулиці Академіка Павлова
на предмет дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт.

Згідно акту перевірки № 154429 від 27
листопада 2009 року у перевізника ФОП
ОСОБА_4 відсутня ліцензійна картка на
автомобіль і шляховий лист, а тому 19
січня 2010 року Територіальним
управлінням Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Закарпатській області
прийнято постанову № 99758 про
застосування до відповідача
фінансових санкцій, передбачених у
абзаці 3 частини першої статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
у розмірі 1700 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Документи для регулярних пасажирських
перевезень: для автомобільного
перевізника - ліцензія, договір із
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування чи їх дозвіл,
паспорт маршруту, документ, що
засвідчує використання автобуса на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, дорожній лист,
квитково-касовий лист, схема маршруту,
розклад руху, таблиця вартості проїзду
(крім міських перевезень), інші
документи, передбачені законодавством
України.

Згідно ст. 60 цього Закону за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Постанову Територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у
Закарпатській області № 99758 від 19 січня
2010 року про застосування до
відповідача фінансових санкцій,
передбачених абзацом 3 частини першої
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», у
встановленому законом порядку
скасовано не було та добровільно не
сплачено у встановлений термін.

З наведеного вбачається, що суди
попередніх інстанцій врахували
зазначені обставини і зробили
правильний висновок про наявність
підстав для прийняття рішення на
корить позивача. Цей висновок
ґрунтується на повно та всебічно
встановлених обставинах справи, які
підтверджені належним чином
перевіреними і наявними у справі
доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який
представляє інтереси фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер