Справа № 826/5813/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/65152/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Стрелець Т.Г.,провівши попередній
розгляд справи за касаційною скаргою
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року у справі за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві до ОСОБА_4 про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2013 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі - Інспекція ДАБК у м.
Києві) пред'явила позов до ОСОБА_4 про
зобов'язання відповідача привести
самовільно реконструйовану будівлю
гаража по АДРЕСА_1 до попереднього
стану та добровільно знести будівлю
невизначеного призначення за власний
рахунок.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
липня 2013 року позов задоволено.

Зобов'язано громадянина ОСОБА_4
привести самовільно реконструйовану
будівлю гаража по АДРЕСА_1 до
попереднього стану та знести будівлю
невизначеного призначення за власний
рахунок.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
липня 2013 року скасовано, у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду апеляційної інстанції скаржник
оскаржив його.

У касаційній скарзі Інспекція ДАБК у м.
Києві, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду апеляційної
інстанції скасувати, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Судами встановлено, що Інспекцією ДАБК
у м. Києві проведено перевірку
додержання вимог містобудівного
законодавства на АДРЕСА_1.

Під час проведення перевірки Інспекція
ДАБК у м. Києві прийшла до висновку, що
за зазначеною адресою ОСОБА_4
самовільно виконано будівельні роботи
із реконструкції господарської
будівлі (гаража) під двоповерховий
житловий будинок та влаштовано
каскадні підпірні стінки вздовж схилу
ділянки без затвердженої проектної
документації та документів, що надають
право на виконання будівельних робіт.

За результатами перевірки складено акт
планової (позапланової) перевірки
додержання вимог містобудівного
законодавства від 06 липня 2011 року № б/н.

На підставі зазначеного акта
Інспекцією ДАБК у м. Києві 21 червня 2011
року винесено припис з вимогою
зупинити самовільне виконання
будівельних робіт з реконструкції
господарської споруди (гаража) та
будівництво будівлі невизначеного
призначення, у термін до 12 серпня 2011
року привести об'єкт будівництва
(гараж) до попереднього стану, який
існував та добровільно знести будівлю
невизначеного призначення у
відповідності до вимог статті 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Вимоги вищевказаного припису
відповідачем виконано не було, що
підтверджується актами за
результатами перевірок від 12 серпня 2011
року та від 04 січня 2012 року.

У подальшому щодо ОСОБА_4 було складено
протокол про адміністративне
правопорушення від 04 січня 2012 року та
винесено постанову про накладення
штрафу у справі про адміністративне
правопорушення від 05 січня 2012 року № 8.
На час розгляду справи зазначене
порушення не усунуто, вимоги припису не
виконані.

Крім того судами встановлено, що згідно
з Державним актом на право приватної
власності на землю №79-2-00056 від 30 червня
1998 року земельна ділянка, розташована
по АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що оскільки відповідачем в порушення
вимог статті 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та статті 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» не було
отримано дозвіл на виконання
будівельних робіт та документів
дозвільного характеру, які б давали
право на виконання будівельних робіт
по АДРЕСА_1, зазначений об'єкт є
самовільно збудованим.

Суд першої інстанції зазначив, що
відповідач добровільно припис
Інспекції ДАБК у м.Києві від 21 червня 2011
року з вимогою зупинити виконання
будівельних робіт і в термін до 12
серпня 2011 року привести об'єкт
будівництва до попереднього стану не
виконав, а тому дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог про
зобов'язання ОСОБА_4 знести самочинно
збудований об'єкт - господарську
будівлю (гараж) під двоповерховий
житловий будинок та влаштовані
каскадні підпірні стінки вздовж схилу
ділянки по АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд апеляційної інстанції
мотивував своє рішення тим, що
суб'єктом відповідальності за
порушення будівельних норм, в тому
числі і в разі виявлення факту
самочинного будівництва
(переобладнання) об'єкта архітектури є
особа, яка здійснила (здійснює) таке
будівництво.

Апеляційним судом звернуто увагу на те,
що земельна ділянка, на якій
розташований самочинно збудований
об'єкт та влаштовані каскадні підпірні
стінки вздовж схилу ділянки по АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_5.

В той же час припис Інспекції ДАБК у
м.Києві від 21 червня 2011 року про
необхідність знесення самочинно
збудованого об'єкту по АДРЕСА_1
винесено стосовно ОСОБА_4

Оскільки суду жодного належного і
допустимого доказу того, що ОСОБА_4 є
замовником самочинно збудованого
об'єкта по АДРЕСА_1 не надано, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що відповідач не є суб'єктом
правопорушення, у якому його було
визнано винним, оскільки в даному
випадку він не є суб'єктом
містобудівельної діяльності в
розумінні законодавства, яким
врегульовано здійснення містобудівної
діяльності.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується

із правовою позицією суду апеляційної
інстанції із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про утворення територіальних органів
Державної архітектурно-будівельної
інспекції» від 23 травня 2011 року № 549
утворено територіальний орган -
Інспекцію
державно-архітектурно-будівельного
контролю в м. Києві.

Згідно з Положенням про Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, затвердженого
наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 02 червня 2011 року № 22, до
основних завдань Інспекції
відносяться, зокрема здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних норм
та стандартів, здійснення контролю за
виконанням приписів про усунення
порушень вимог у сферах містобудівної
діяльності, проводить перевірки
відповідності виконання підготовчих
та будівельних робіт, будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій, що
застосовуються при будівництві
об'єктів, вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил, технічним
умовам; здійснює претензійно-позовну
роботу з приводу захисту інтересів
держави з питань державного
архітектурно-будівельного контролю та
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Зі змісту статті 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
вбачається, що у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Суб'єктом правопорушень, передбачених
частиною 2 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», є
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник -
фізична або юридична особа, яка має
намір щодо забудови території (однієї
чи декількох земельних ділянок) і
подала в установленому законодавством
порядку відповідну заяву.

Оскільки земельна ділянка, на якій
розташований самочинно збудований
об'єкт та влаштовані каскадні підпірні
стінки вздовж схилу ділянки по АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_5, а
припис Інспекції ДАБК у м.Києві від 21
червня 2011 року про необхідність
знесення самочинно збудованого об'єкту
за зазначеною адресою винесено
стосовно ОСОБА_4, а також у зв'язку із
тим, що позивачем не надано жодного
належного доказу, що ОСОБА_4 є суб'єктом
правопорушення, у якому його було
визнано винним, суд апеляційної
інстанції повно і всебічно встановив
обставини справи, дав їм належну
юридичну оцінку, правильно застосував
норми матеріального і процесуального
права та прийшов до вірного висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені в касаційній скарзі
та доповненні до касаційної скарги, не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції та встановлених
обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального
та процесуального права, підстав для
задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві відхилити, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: