Справа № 161/10460/13-а 2а/161/582/13
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р.
№
876/14529/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань:
Щерби С.Б.

позивача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 25 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку Волинської області про
визнання неправомірними дій,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

встановив:

27.09.2011 ОСОБА_2 звернувся в суд із
адміністративним позовом до УПФ
України в м. Луцьку у якому, з
урахуванням заяви про часткову зміну
позовних вимог від 07.11.2011, просив: 1)
визнати неправомірними дії
відповідача щодо призначення пенсії із
середньомісячної заробітної плати в
розмірі 2979,60 грн, визначеної на
підставі довідки № 18/178 від 14.09.2011; 2)
скасувати рішення від 21.09.2011 про
призначення пенсії позивачу; 3)
зобов'язати УПФ України в м. Луцьку
призначити пенсію позивачу із
середньомісячної заробітної плати в
розмірі 5932,23 грн, визначеної на
підставі довідки № 18/152 від 17.08.2011,
виданої Прокуратурою Волинської
області, додатково врахувавши надбавку
за 20 років вислуги; 4) провести
нарахування пенсії починаючи з 05.08.2010; 5)
індексувати заборгованість по її
виплаті.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що Пенсійним органом
під час призначення пенсії взято до
уваги довідку про заробітну плату №
18/178 від 14.09.2011, у якій враховано тільки
посадовий оклад, надбавку за класний
чин та надбавку за вислугу років. Проте,
згідно довідки від 17.08.2011 № 18/152 в
заробітну плату першого заступника
прокурора м. Луцька також входять: ОВР,
щомісячна премія, матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 08.11.2011, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного від
09.10.2012, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.05.2013, вказані вище рішення
судів скасовано, а справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому, суд касаційної інстанції
виходив з того, що суди попередніх
інстанції не врахували вимог ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
згідно якої пенсія обчислюється за
певний період роботи та із заробітку
особи, якій здійснюється призначення
пенсії. Проте, суди зобов'язали
відповідача призначити пенсію
позивача із заробітку іншої особи і не
за встановлений законом період.

01.10.2013 позивачем подано заяву про
часткову зміну позовних вимог, з
урахуванням якої, пункт третій
позовних вимог викладено у наступній
редакції: зобов'язати УПФ України у м.
Луцьку зробити перерахунок пенсії з
заробітної плати 5932,23 грн, визначеної
на підставі довідки № 18/152 від 17.08.2011,
виданої Прокуратурою Волинської
області, починаючи з 05.08.2010 врахувавши
до заробітної плати надбавку за 20 років
вислуги.

За результатами нового розгляду,
постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 25.10.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Із постановою суду першої інстанції не
погодився позивач та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вказує, що ця
постанова є незаконною та такою, що
прийнята з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а висновки суду не ґрунтуються на
законі та чинному законодавству.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав та просить
її задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи повідомленням про вручення
повістки, а тому у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України це не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, пояснення
позивача, перевірив матеріали справи
та обговорив підстави і межі
апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_2 23.12.1991 був звільнений з посади
першого заступника прокурора м. Луцька
у зв'язку з обранням суддею Волинського
обласного суду. На момент звільнення із
займаної посади, він не мав права на
призначення пенсії, згідно Закону
України «Про прокуратуру». Право на
призначення пенсії за вислугу років
набув в 2010 році та 05.08.2010 звернувся до
відповідача із відповідною заявою про
її призначення.

Проте, йому було відмовлено у
призначенні пенсії, у зв'язку з чим він
звернувся до суду. Постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2011,
зокрема, визнано неправомірними дії
УПФ України в м. Луцьку щодо відмови
ОСОБА_2 в призначенні пенсії за вислугу
років відповідно до Закону України
«Про прокуратуру», зобов'язано
призначити позивачу пенсію за вислугу
років відповідно до Закону України
«Про прокуратуру» та провести її
нарахування і виплату з 05.08.2010 (а.с. 6-9).

17.08.2011 на письмову заяву позивача,
прокуратурою Волинської області було
надано довідку за № 18/152, з якої
вбачається, що заробітна плата першого
заступника прокурора м. Луцька станом
на 05.08.2010 складала б 5932, 23 грн (а.с.12).

21.09.2011 ОСОБА_2 отримав лист УПФ України в
м. Луцьку № 6187/02-19 яким повідомлено, що
йому призначено пенсію з 05.08.2010 із
середньомісячної заробітної плати в
розмірі 2979, 60 грн, визначеної на
підставі довідки № 18/178 від 14.09.2011 року в
розмірі 90 %, яка становить 2681, 64 грн (а.с.
5). При ухваленні такого рішення,
відповідачем взято до уваги довідку,
видану прокуратурою Волинської
області, з якої вбачається, що
заробітна плата позивача, який раніше
працював на посаді першого заступника
прокурора м. Луцька, на час звернення за
призначенням пенсії становить 2979, 60
грн, в тому числі: посадовий оклад на
05.08.2010 - 2358 грн, надбавка за класний чин -
125 грн, надбавка за вислугу років 20% - 496,
60 грн (а.с.10-11).

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов задоволеним бути не може,
оскільки з огляду на приписи ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»
посадовий оклад, надбавки за класний
чин та вислугу років при призначенні
пенсії враховуються в розмірах,
встановлених на день звільнення з
роботи, що дає право на даний вид
пенсії. Розмір інших виплат (крім
посадових окладів, надбавок за класні
чини, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії,
визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Однак, у довідці № 18/152 від 17.08.2011,
виданій Прокуратурою Волинської
області, інші виплати (крім посадових
окладів, надбавок за класні чини,
вислугу років) зазначені лише за
місяць. Крім того, ці виплати позивачу
не проводилися.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» прокурори і слідчі
зі стажем роботи не менше 20 років, у
тому числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» працівникам, які не мають
вислуги 20 років, якщо стаж служби в
органах прокуратури становить не менше
10 років, після досягнення чоловіками 55
років при страховому стажі 25 років і
більш, а жінками - 50 років при
страховому стажі 20 років і більше,
пенсія призначається у розмірі:
пропорційному кількості повних років
роботи на прокурорських посадах з
розрахунку 80 відсотків місячного
заробітку за 20 років вислуги. За кожний
рік страхового стажу понад 25 років для
чоловіків і 20 років для жінок пенсія
збільшується на один відсоток
місячного заробітку, з якого вона
обчислюється.

Частиною 5 ст. 50-1 вищезазначеного
Закону передбачено, що до 20-річного
стажу роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років, зараховується час
роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за класні
чини, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії,
визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
посадовий оклад, надбавки за класний
чин та вислугу років при призначенні
пенсії враховуються в розмірах,
встановлених на день звільнення з
роботи, що дає право на даний вид
пенсії.

Вищий адміністративний суд України
скасовуючи постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 08.11.2011 та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012, у
своїй ухвалі від 22.05.2013 вказав на
неприпустимість зобов'язання
відповідача призначити пенсію
позивачу із заробітку іншої особи і не
за встановлений законом період.

Як вірно встановив суд першої
інстанції, у довідці № 18/152 від 17.08.2011,
яка видана Прокуратурою Волинської
області, та згідно якої позивач просить
провести призначення пенсії, інші
виплати (крім посадових окладів,
надбавок за класні чини, вислугу років)
зазначені лише за місяць, коли такі
згідно ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначається за вибором
того, хто звернувся за пенсією, за
останні 24 календарні місяці роботи, яка
дає право на даний вид пенсії, підряд
перед зверненням за пенсією або за
будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на цій роботі.
Крім того, ці виплати позивачу не
проводилися, а визначені з посади
першого заступника прокурора м. Луцька
станом на 05.08.2010.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для призначення
позивачу пенсії згідно довідки № 18/152
від 17.08.2011, а доводи апеляційної скарги
цих висновків не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову, правильно і повно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 25 жовтня 2013 року у справі №
161/10460/13-а (2а/161/582/13) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня
набрання нею законної сили, може бути
подано касаційну скаргу безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та
підписана 03.10.2014.