Справа № 804/9483/14
Суддя: Захарчук Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
06 жовтня 2014 р. Справа № 804/9483/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук Н. В. при
секретаріКузнецов С.М. за участю:
представника позивача представника
відповідача Овсяннікова М.Ш. Корінь Я.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства "Теплові
мережі м. Вільногірськ" про
зобов'язання вчинити певні дії, -
08 липня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулась Державна фінансова
інспекція в Дніпропетровській області
(далі - позивач, ДФІ у Дніпропетровській
області) з позовною заявою до
Комунального підприємства «Теплові
мережі м. Вільногірськ» (далі -
відповідач, КП «Теплові мережі м.
Вільногірськ»), в якій з урахуванням
уточнених позовних вимог просить суд
зобов'язати комунальне підприємство
«Теплові мережі м. Вільногірськ»
виконати п., п. 2, 3, 4, 5, 7 вимоги
Дніпродзержинської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
28.04.2014 №830-16/1017 шляхом викладеним у
вимозі на суму 1491042, 22 грн., а саме:
- стягнути кошти у сумі 5903,06 грн. з
керівника підприємства, шляхом
утримання із заробітної плати на
підставі його заяви та перерахування
на поточний банківський рахунок
підприємства. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у зайво
нарахованій та виплаченій премії,
шкоду у сумі 5 903,06 грн., у порядку,
встановленому законодавством;
- стягнути кошти у сумі 4645,41 грн. з осіб,
які отримали вихідну допомогу, шляхом
перерахування коштів на поточний
банківський рахунок підприємства. В
іншому випадку стягнути кошти у сумі 4
645,41 грн. з осіб, винних у зайво
нарахованій та виплаченій вихідній
допомозі, у порядку, встановленому
- стягнути кошти у сумі 2187,66 грн. з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вільногірську на поточний
банківський рахунок підприємства або
провести перерахунок сум єдиного
соціального внеску на суму зайво
сплачених коштів шляхом зарахування їх
до майбутніх платежів. В іншому випадку
стягнути зайво сплачені внески у сумі
2187,66 грн. з осіб, якими допущено зайві
виплати, у порядку, встановленому
«Жилсервіс» Вільногірської міської
ради шляхом перерахування коштів на
поточний банківський рахунок
підприємства. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у наданні
поворотної фінансової допомоги шкоду в
- стягнути збитки у сумі 1459306,09 грн. з
винних осіб у порядку, передбаченому
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що на виконання п.
1.2.4.1 плану роботи Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
на І квартал 2014 року
Дніпродзержинською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства «Теплові
мережі м. Вільногірськ».
Під час ревізії були виявлені
порушення, які виникли в період з 1
квітня 2012 року по 31 грудня 2013 року.
З метою усунення виявлених порушень та
на підставі пункту 7 статті 10 та абзацу 2
статті 15 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
Дніпродзержинською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією було
направлено 28 квітня 2014 року вимогу
№830-16/1017 про усунення порушень
виявлених в ході ревізії до
комунального підприємства.
Враховуючи той факт, що відповідачем не
надано доказів усунення порушень на
суму 1491042,22 грн., позивач просить суд
зобов'язати відповідача виконати
вимогу в цій частині.
Представник позивача в судовому
засіданні надала пояснення аналогічні
доводам, викладеним у позовній заяві,
та просила задовольнити позовні вимоги
Представник відповідача в судове
засідання з'явився, адміністративний
позов визнав у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача,
проаналізувавши чинне законодавство,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, на виконання п.
1.2.4.1 плану роботи Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
на І квартал 2014 року
Дніпродзержинською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
проведено планову ревізію фінансово -
господарської діяльності комунального
підприємства «Теплові мережі м.
За результатами ревізії 03 квітня 2014
року було складено акт №830-21/12
примірник якого було отримано
В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що ревізією при
перевірці банківських виписок по
липні 2013 року відповідачем було
перераховано Комунальному
підприємству «Жилсервіс» поворотну
фінансову допомогу в сумі 150000,00 грн.
платіжним дорученням від 16.07.2013 №795.
Кошти було перераховано на підставі
договору від 15.07.2013 № 91/У (далі Договір
№91/У) про надання поворотної
фінансової допомоги, згідно якого КП
«Теплові мережі м. Вільногірська»
(«Позикодавець») надає комунальному
підприємству «Жилсервіс»
(«Позичальник») поворотну фінансову
допомогу в сумі 150 000,00 грн., а
Позичальник зобов'язується повернути
надані грошові кошти в порядку та на
умовах передбачених договором .
Пунктом 2.1 Договору №91/У поворотна
фінансова допомога надається
Позичальнику на безоплатній основі,
тобто плата за користування грошовими
коштами не стягується.
Так, поворотна фінансова допомога
підлягає поверненню до 01.10.2013 (п.3.1
Договору №91/У).
Суд звертає увагу на те, що згідно із п.1
ст. 4 Закону України «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664 із
змінами (далі - Закон про фінансові
послуги), надання коштів у позику є
фінансовою послугою. Відповідно до п. 1
ст. 5 Закону про фінансові послуги,
фінансові послуги надаються
фінансовими установами, а також, якщо
це прямо передбачено законом,
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності.
Згідно ст. 1046 Цивільного Кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Також, ревізією встановлено, що надання
поворотної фінансової допомоги
Статутом підприємства, Колективним
договором між адміністрацією та
профспілковим комітетом КП «Теплові
мережі м. Вільногірськ» на 2013-2015 роки не
Обов'язки позичальника щодо повернення
позики регламентуються ст.1049
Цивільного Кодексу України, відповідно
до якої позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, встановлені договором.
Суд зазначає, що додаткових угод до
договору про продовження строку
повернення фінансової допомоги до
ревізії не надано. Так, КП «Теплові
мережі м. Вільногірськ» листом від
08.10.2013 № 3191 було направлено КП
«Жилсервіс» повідомлення-вимогу про
погашення заборгованості в сумі 150000,00
грн. Листом від 10.10.2013 № 2581 КП
«Жилсервіс» було повідомлено, що в
зв'язку з тяжким фінансовим станом
підприємство не має можливості
погасити фінансові зобов'язання згідно
договору від 15.07.2013 № 91/У в установлений
11.10.2013 КП «Жилсервіс» було повернуто
платіжним дорученням від 11.10.2013 № 1635.
Представник позивача у судовому
засіданні зазначив, що станом на 01.01.2014
за даними обліку КП «Теплові мережі м.
Вільногірськ» рахується дебіторська
заборгованість по розрахунках з КП
«Жилсервіс» в сумі 140000,0 грн.
Згідно з матеріалами справи,
зустрічною звіркою в КП «Жилсервіс»
встановлено, що на розрахунковий
відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» 15.07.2013
надійшли кошти від КП «Теплові мережі
м. Вільногірська» в розмірі 150000,00 грн., а
саме: поворотна фінансова допомога. В
жовтні 2013 року із розрахункового
рахунку КП «Жилсервіс» платіжним
доручення від 11.10.2013 №1635 перераховано
на розрахунковий рахунок КП «Теплові
мережі м. Вільногірська» поворотну
фінансова допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.
За даними бухгалтерського обліку КП
«Жилсервіс» по рахунку 685 «Інша поточна
заборгованість» перед КП «Теплові
мережі м. Вільногірська» станом на
01.01.2014 рахується кредиторська
заборгованість в сумі 140 000,00 грн.
Таким чином суд приходить до висновку,
що підприємством було незаконно надано
поворотну фінансову допомогу в липні
2013 року, яку у встановлений термін не
повернуто на суму 140000, 00 грн. в
порушення вимог ст.1049 Цивільного
Кодексу України, п.1 ст. 5 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
від 12.07.2001 № 2664 із змінами, ст. 5 Закону
України «Про колективні договори і
угоди» від 01.07.93 №3356 із змінами.
Тому внаслідок допущеного порушення
підприємству завдано матеріальної
шкоди (збитків) у сумі 140000,00 грн.
Також, у судовому засіданні було
з'ясовано, ревізією встановлено, що
відповідачем виплачувались одноразові
премії директору згідно наказів
Департаменту ЖКГ та будівництва
облдержадміністрації, однак були
нараховані в розмірах
середньомісячної заробітної плати.
Тобто, з огляду на викладене,
відповідачем було порушено пп. 3 п. 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 19.05.99 № 859 «Про умови і розміри
оплати праці керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності, та об'єднань державних
підприємств» із змінами, максимальний
розмір премії не може перевищувати
розміру посадового окладу керівника
Так, відповідно до матеріалів справи у
квітні 2013 року на підставі наказу УЖКГ
Дніпропетровської ОДА від 26.02.2013 № 10-пр
премія директору нарахована в розмірі
середньомісячної заробітної плати, що
привело до зайвого нарахування та
виплати премії в сумі 5903,06 грн.
Контрактом директора передбачено, що
всі виплати керівнику, в т.ч. премії
встановлюються у відповідності до
чинних нормативних актів (п. 3.1 абз. 2).
Таким чином, в порушення вимог п.1 ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.99 № 996, пп. З п. 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 19.05.99 № 859 «Про умови і розміри
оплати праці керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності, та об'єднань державних
підприємств» із змінами, умов
контракту та Колективних договорів
підприємством зайво нараховано та
виплачено премії директору за квітень
2012 року - березень, квітень 2013 року на
Як наслідок, на зайво виплачену
заробітну плату зайво нараховано та
перераховано єдиного соціального
внеску у сумі 5208,60 грн. (в т.ч. за 2012 рік -
1144,26 грн., за 2013 рік - 4064,34 грн.), чим
порушено вимоги ст.ст.7, 8 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
Суд звертає увагу на те, що під час
ревізії перевіркою правильності
розрахунку сум вихідної допомоги
працівникам підприємства, звільненим
по скроченню штатів відповідно до ст. 40
п. 1 КЗпП, встановлено зайве нарахування
та виплату вихідної допомоги 8
працівникам за листопад-грудень 2013
року на загальну суму 5449,65 грн. через
невірне визначення середньомісячного
числа робочих днів без врахування 4-х
денного робочого тижня по
підприємству, чим порушено вимоги п.1
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.99 № 996, п. 8 «Порядку
обчислення середньої заробітної
плати», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №
Внаслідок допущеного порушення
підприємству завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 5449,65 грн.
Також, ревізією дотримання
законодавства при списанні з обліку
сум заборгованості встановлено
недоотримання фінансових ресурсів
підприємством на суму 1459306,09 грн. (в т.ч.
грудень 2013 року на суму 1406234,16 грн.)
через втрату активів підприємства у
вигляді списання простроченої
дебіторської заборгованості, яка
виникла (в 1999-2010 роках) внаслідок не
забезпечення проведення всіх заходів
претензійно-позовної роботи щодо
стягнення дебіторської
заборгованості, чим недотримано вимоги
ст. 256, ст.257, ст.258, 526, 612, 625 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІУ (далі -
Цивільний кодекс), п.1 ст.9 Закону
України від 16.07.99 № 996-ХІУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»,п.5 П(С)БО 10
«Дебіторська заборгованість»,
затвердженого наказом Міністерства
Фінансів України від 08.10.1999 № 237.
За даними бухгалтерського обліку
відповідача у складі дебіторської
заборгованості станом на 01.04.2012, 01.01.2013
по бухгалтерських рахунках 361
«Розрахунки з вітчизняними покупцями»,
377 «Розрахунки з іншими дебіторами», 685
«Розрахунки з іншими кредиторами»
рахувалась прострочена дебіторська
заборгованість на загальну суму 1459306,09
грн. з періодом утворення у 1999-2010 роках.
Ревізією встановлено, що відповідачем
в грудні 2012 року та грудні 2013 року на
підставі акту інвентаризації
заборгованості, термін позовної
давності якої минув, списано
дебіторську заборгованості на
загальну суму 1459306,09 грн. (в т.ч. грудень
року на суму 1406234,16 грн.) та
кредиторської заборгованості на
грудень 2012 року на суму 848,36 грн.;
В акті інвентаризації від 11.12.2013
зазначено, що інвентаризаційною
комісією підприємства станом на 01.12.2013
встановлено дебіторська
заборгованість, по 100 контрагентам на
загальну суму 1406234,16 грн. та
кредиторська заборгованість по 33
термін позовної давності якої минув.
Станом на дату інвентаризації термін
дії договорів між КП «Теплові мережі м.
Вільногірськ» та контрагентами
скінчився. Деякі підприємства та
підприємці не рахуються в реєстрі
ЄДРПОУ, що свідчить про їх ліквідацію. З
боку підприємства радикальні заходів
щодо стягнення існуючої
заборгованості не застосовувались.
Комісією підприємства прийнято
рішення списати дебіторську
заборгованість на загальну суму 1406234,16
грн. та кредиторська заборгованість на
загальну суму 24890,41 грн., термін
позовної давності якої минув та яка є
безнадійною. Доручити юридичній службі
підприємства прийняти можливі заходи
щодо розшуку дебіторів для
відшкодування боргів перед
підприємством.

Суд зазначає, що відповідачем до
ревізії не надано документів щодо
підтвердження проведення ним позовної
роботи (листів-вимог, претензій,
позовних заяв тощо) по стягненню
заборгованості з боржників.

Під господарською діяльністю
розуміють діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямовану на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність включає як
виробничу діяльність, у процесі якої
виробляється продукція, вироби
народного споживання та інші
матеріальні цінності, та невиробничу
діяльність, пов'язану з виконанням
різних видів робіт, у тому числі
науково-дослідних, надання послуг,
результати яких відчужуються як товар.

Статтею 2 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
передбачено, що головними завданнями
органу державного фінансового
контролю є: здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування. Порядок проведення
органом державного фінансового
контролю державного фінансового
аудиту, інспектування та перевірок
державних закупівель установлюється
Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 ст. 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" органу
державного фінансового контролю
надається право пред'являти керівникам
та іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" органу державного фінансового
контролю надається право звертатися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що внаслідок не забезпечення
проведення всіх заходів
претензійно-позовної роботи по
стягненню дебіторської заборгованості
у терміни, встановлені ст. 256, ст.257, ст.258
Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №
435-ІV, і як наслідок, спливу строків її
стягнення, передбачених ст.ст. 526, 612, 625
Цивільного кодексу України
відповідачем недоотримано доходів на
загальну суму 1459306,09 грн., чим завдано
матеріальної шкоди (збитків)
підприємству на аналогічну суму.

На момент подачі позову не виконані
вимоги щодо стягнення збитків у сумі
1459306,09 грн. з винних осіб у порядку
передбаченому чинним законодавством.

Аналіз вищезазначених норм права та
фактичних обставин справи свідчить,
про те, що оскільки вимога
Дніпродзержинської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
28.04.2014 №830-16/1017 відповідачем не
оскаржувалась, тому вона є узгодженою
та підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у
разі визнання адміністративного
позову відповідачем і прийняття його
судом може бути прийнята постанова
суду про задоволення визнаних
відповідачем позовних вимог
відповідно до статті 164 цього Кодексу. У
разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України,
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 КАС
України, позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи;
судове рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Оцінюючи, усі доказі дослідженні судом
в ході судового розгляду у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про обґрунтованість заявлених
позовних вимог, а тому
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.8,10,11,12,18,69,94,128,158-163,167,186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства «Теплові
мережі м. Вільногірськ» про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Зобов'язати комунальне підприємство
«Теплові мережі м. Вільногірськ»
виконати п., п. 2, 3, 4, 5, 7 вимоги
Дніпродзержинської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
28.04.2014 №830-16/1017 шляхом викладеним у
вимозі на суму 1491042, 22 грн., а саме:

- стягнути кошти у сумі 5903,06 грн. з
керівника підприємства, шляхом
утримання із заробітної плати на
підставі його заяви та перерахування
на поточний банківський рахунок
підприємства. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у зайво
нарахованій та виплаченій премії,
шкоду у сумі 5903,06 грн., у порядку,
встановленому законодавством;

- стягнути кошти у сумі 4645,41 грн. з осіб,
які отримали вихідну допомогу, шляхом
перерахування коштів на поточний
банківський рахунок підприємства. В
іншому випадку стягнути кошти у сумі
4645,41 грн. з осіб, винних у зайво
нарахованій та виплаченій вихідній
допомозі, у порядку, встановленому
законодавством;

- стягнути кошти у сумі 2187,66 грн. з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вільногірську на поточний
банківський рахунок підприємства або
провести перерахунок сум єдиного
соціального внеску на суму зайво
сплачених коштів шляхом зарахування їх
до майбутніх платежів. В іншому випадку
стягнути зайво сплачені внески у сумі
2187,66 грн. з осіб, якими допущено зайві
виплати, у порядку, встановленому
законодавством;

- стягнути кошти у сумі 19000 грн. з КП
«Жилсервіс» Вільногірської міської
ради шляхом перерахування коштів на
поточний банківський
рахунокпідприємства. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у наданні
поворотної фінансової допомоги шкоду в
сумі 19000 грн., у порядку, передбаченому
законодавством.

- стягнути збитки у сумі 1459306,09 грн. з
винних осіб у порядку, передбаченому
законодавством».

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
10 жовтня 2014 року

Суддя Н.В.
Захарчук