Справа № 804/13714/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача Ковальчука
представника відповідача Чохелі
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Колективного підприємства
фірми "Діоніс" до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Дніпропетровська міська рада про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Колективного підприємства фірми
«Діоніс» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Дніпропетровська міська рада, в якому
- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідач безпідставно
дійшов висновку про порушення
позивачем податкового законодавства,
оскільки, Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
повідомленням-рішенням від
донараховано штрафні санкції у
розмірі 170 грн., за порушення п. 286.2 ст.
286 Податкового кодексу України.
Підставою для винесення
вищезазначеного рішення, є акт
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 13.05.2014 року №
проведення камеральної перевірки
податкової звітності з плати за землю
по орендній платі за 2014 рік, на підставі
якого, винесене спірне податкове
повідомлення-рішення.
В акті перевірки зазначено, що
підприємством несвоєчасно подана
податкова звітність з плати за землю
(орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності) на
2014 рік, що є порушенням вимог підпункту
49.18.3 пункту 49.18 ст. 49 глави 11
розділу II Податкового кодексу України
та п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
Відповідальність за зазначене
порушення передбачена п. 120.1 ст. 120
Податкового кодексу України. Позивач
не є землекористувачем в рамках п. 14.1.73
ст. 14 Податкового кодексу України і
відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового
кодексу України, не є платником податку
за землю. Про цей факт підприємство
інформувало відповідача.
За договором від 31.01.2004 року земельна
ділянка, що знаходиться за адресою:
вул. Дарвіна, 20 була надана
Колективному підприємству фірми
"Діоніс" в оренду. Позивач вважає
вищезазначений договір від 31.01.2004 року,
припиненим з 08.10.2013 року.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на те, що за
результатами перевірки податковий
орган прийшов до висновків щодо
порушення позивачем податкового
законодавства, які є обґрунтованими та
підтверджені письмовими доказами, а
тому, Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області при прийнятті оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
На підставі вищенаведеного, просить
суд у задоволенні позову відмовити у
Третя особа - Дніпропетровська міська
рада була повідомлена про день, місце і
час розгляду справи, але представник
третьої особи в судове засідання не
Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено камеральну
перевірку податкової звітності з плати
за землю (орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності) Колективного підприємства
фірми «Діоніс» на 2014 рік.
Перевіркою встановлено порушення:
- за несвоєчасне подання податкової
звітності з плати за землю (орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності) на 2014 рік,
встановлено порушення вимог підпункту
49.18.3 пункту 49.18 статті 49 глави 2 розділу
II Податкового кодексу України.
За результатами перевірки складено акт
підставі якого, винесено податкове
03.06.2014 року, яким визначено суму
грошового зобов'язання із земельного
податку в розмірі 170,00 грн.
20.05.2014 року КПФ «Діоніс» до відповідача
було подано письмове заперечення на
27.05.2014 року позивачем отримано від
відповідача лист про розгляд
заперечення, яким було визнано
правомірність проведення перевірки та
винесення податкового
повідомлення-рішення за порушення
термінів подання звітності -
податкової декларації з плати за землю
16.06.2014 року позивачем було направлено
повідомлення-рішення до ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області.
26.08.2014 року позивачем було отримано
рішення ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 21.08.2014
року № 5867/10/04-36-10-08-09, яким було
відмовлено в задоволенні скарги
позивача.

Відповідно до положень ст. 75 ПК України
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні органу
державної податкової служби виключно
на підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Згідно із норами ст. 76 ПК України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби без будь-якого
спеціального рішення такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова.

На підставі ст.ст. 75, 76, 86 ПК України,
уповноваженою особою Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
камеральну перевірку своєчасності
надання податкової декларації з плати
за землю з юридичних осіб за 2014 рік
Колективного підприємства фірми
"Діоніс".

Порядок оформлення результатів
камеральної перевірки здійснюється
відповідно до вимог ст. 86 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 86 ПК України
за результатами камеральної перевірки
у разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі державної податкової служби
вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України
податкове повідомлення-рішення
приймається керівником податкового
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня, наступного
за днем вручення платнику податків
акта перевірки у порядку,
передбаченому ст. 58 цього Кодексу, для
надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень, а за наявності
заперечень посадових осіб платника
податків до акта перевірки приймається
з урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акту перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Судом під час розгляду справи по суті,
було встановлено, що фактично
предметом даного спору в розумінні ст.
11 КАС України, як випливає зі змісту
акту перевірки та оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення №
від 03.06.2014 року, є встановлення
порушення позивачем строків подання
податкової декларації з плати за землю
(орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності) за
2014 рік із граничним терміном подання
до 20.02.2014 року, виходячи з цього, суд
зазначає наступне.

Згідно з п. 14.1.72 ст. 14 ПК України
земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів.

Пунктом 14.1.73 ст. 14 ПК України
передбачено, що землекористувачі -
юридичні та фізичні особи (резиденти і
нерезиденти), яким відповідно до закону
надані у користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди.

Підпунктом 269.1.2 п. 1 ст. 269 ПК України
передбачено, що платниками податку є
землекористувачі.

Так, відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК
України передбачено порядок
обчислення плати за землю, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативно грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК
України податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Під час розгляду справи представник
позивача пояснив суду, що податкову
декларацію позивачем було подано в
строк та надав відповідні докази, а
саме, копію податкової декларації з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2014 рік, з якою вбачається,
що відповідачем дану декларацію,
згідно штампа отримано саме 15.01.2014 року
вх. № . (відповідна
декларація міститься в матеріалах
справи).

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків) тягнуть за
собою накладання штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

У зв'язку з тим, що судом встановлено, що
позивачем дотримано вимоги п. 286.2 ст.
286 ПК України та податкову декларацію з
плати за землю за 2014 рік подано вчасно -
15.01.2014 року, суд вважає протиправним та
безпідставним винесення відповідачем
податкового повідомлення - рішення №
від 03.06.2014 року щодо накладання на
позивача штрафних санкцій в розмірі 170
гривень.

Щодо посилання представника
відповідача на договір оренди
земельної ділянки між позивачем та
Дніпропетровською міською радою від
31.01.2004 року та його дію, судом не
береться до уваги, у зв'язку з тим, що
викладені обставини не є підставою для
порушення строків подання податкової
декларації з плати за землю за 2014 рік
та для оскарження даного податкового
повідомлення-рішення від 03.06.2014р. №
щодо накладання на позивача
штрафної санкції в розмірі 170 гривень, з
урахуванням норм п. 286.2 ст. 286
Податкового кодексу України.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд повинен визначити
характер спірних правовідносин та
зміст правової вимоги, матеріальний
закон, який їх регулює, а також факти, що
підлягають встановленню і лежать в
основі вимог та заперечень; з'ясувати,
які є докази на підтвердження
зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих представником позивача та
представником відповідача доказів
достатньо для встановлення обставин
справи та для ухвалення судового
рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У зв'язку з чим, присудити з державного
бюджету України на користь
Колективного підприємства фірми
«Діоніс» судовий збір в сумі 182,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
частково.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від
03.06.2014 року прийняте відповідачем
безпідставно та протиправно, тобто, без
урахування Конституції України,
Податкового кодексу України та усіх
обставин, а тому відповідне податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

З огляду на викладене, оскільки,
порушення позивачем норм податкового
законодавства в судовому засіданні не
знайшло свого підтвердження та
представником відповідача ці
обставини не спростовані, суд дійшов
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Колективного
підприємства фірми "Діоніс" до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Дніпропетровська міська рада про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 03.06.2014 року - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
№ від 03.06.2014 року
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Колективного підприємства
фірми "Діоніс" судовий збір в сумі 182,70
грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 26.09.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька
Ф.В.Рагімов