Справа № 686/16142/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Сарбей О.Ф.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Гонтарук В. М.

судді: Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 18 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому про визнання дій
неправомірними зобов'язання до
вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 31 липня 2014 року звернулась до
суду з адміністративним позовом до
відповідача в якому просила: визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови включити суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення її
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу»; зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату її пенсії з дня призначення
пенсії згідно Закону України «Про
державну службу» у розмірі 90 % суми
заробітної плати державного службовця
з урахуванням виплат зазначених у
довідці від 30 травня 2014 року № 14329/02.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 серпня 2014 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомленні належним
чинном.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце судового розгляду,
не перешкоджає судовому розгляду
справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхдно
залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи позивачу 24 вересня
2011 року призначена пенсія відповідно
до Закону України ''Про державну
службу''.

04 червня 2014 року позивач подала заяву
до управління Пенсійного фонду України
в м. Хмельницькому про здійснення
розрахунку пенсії відповідно до
довідки за № 14329/02 від 30 травня 2014 року
з урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення до відпусток,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації.

06 червня 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м. Хмельницькому
направило відповідь за вих. № 288/Д-12, в
якому відмовило позивачу у задоволенні
заяви.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов`язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегія судів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
таких підстав.

За змістом ст. 37 Закону № 3723-ХІІ (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95 ВР
визначено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону № 3723-ХІІ
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Матеріальна допомога на оздоровлення
та індексація заробітної плати згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 № 212 є складовою заробітної
плати. На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексацію
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що відображено у наданій
відповідачу довідці форми 5-1.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення входила до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №
1788-ХІІ врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.1997 № 400/97-ВР нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому , -залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 серпня 2014 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.