Справа № 816/3342/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Полтава Справа №
816/3342/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

представників позивача - Арустамяна
А.С., Лукашенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ді-Стар" до Державної
інспекції сільського господарства в
Полтавській області про визнання
протиправними та скасування постанови,
рішень, розрахунку розміру шкоди,
припису, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ді-Стар" (далі - ТОВ
"Ді-Стар", позивач) звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області (далі- ДІСГ в Полтавській
області, відповідач) про визнання
протиправними та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення №204 від 23.07.2014, розрахунку
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням, припису №338 від
17.07.2014, рішення №2 від 07.08.2014 щодо
розгляду скарги (протесту прокурора) на
постанову у справі про адміністративне
правопорушення та рішення №5 від 07.08.2014
щодо розгляду скарги на дії посадової
особи (державного інспектора), яка
вручила припис.

Позовні вимоги вмотивовані
відсутністю у відповідача повноважень
на проведення перевірки, оскільки
предметом даної перевірки за вимогою
Прокуратури м. Полтави від 24.06.2014 є
земельні ділянки саме комунальної
власності, однак земельна ділянка, що
перевірялася, належить ТОВ "Ді-Стар" на
праві приватної власності згідно
державного акту на право власності на
землю серії ПЛ№036254. В ході перевірки
пред'являвся витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки від 26.02.2009, у
відповідності до якого справно та
своєчасно сплачується податок на землю
та в якому чітко зазначено, що на
земельній ділянці земель
промисловості площею 21701,52 кв.м. землі
транспорту займають 3000 кв.м. Згідно
статті 19 Земельного кодексу України
землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення відносяться до однієї
категорії. Крім того, автомобільна
стоянка на земельній ділянці з
кадастровим номером :10:004:0015 була
облаштована на підставі розпорядження
Виконкому Полтавської міської ради від
15.11.2000.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримували позовні вимоги
з підстав, наведених в позові.

В судовому засіданні 15.09.2014 представник
відповідача проти позову заперечувала
та просила відмовити у задоволенні
позову, з підстав викладених у
письмових запереченнях від 12.09.2014
№01-14/3916 (а.с. 53-54).

Представник відповідача в судове
засідання 24.09.2014 не з'явилася,
направивши до суду клопотання про
розгляд справи за відсутності
уповноваженого представника ДІСГ в
Полтавській області (а.с. 64).

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що на вимогу
Прокуратури м.Полтави від 24.06.2014, 17.07.2014
державним інспектором сільського
господарства в Полтавській області
Чепуренком В.М., у присутності
помічника генерального директора по
інфраструктурі ТОВ "Ді-Стар"
Городницького О.С., проведено перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства ТОВ "Ді-Стар" при
використанні земельної ділянки по вул.
Маршала Бірюзова, 45-А у м. Полтаві під
розміщення автомобільної стоянки.

За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
№26/26 від 17.07.2014 (а.с. 55-65), акт обстеження
земельної ділянки №116 від 17.07.2014 (а.с.
12-13), якими встановлено, що ТОВ "Ді-Стар"
на частині земельної ділянки,
кадастровий номер :10:004:0015, площею
2,1701 га по вул. Маршала Бірюзова, 45-А в м.
Полтаві, облаштовано платну
автомобільну стоянку площею 0,3162 га. При
цьому, встановлено, що земельна ділянка
з кадастровим номером :10:004:0015
придбана ТОВ "Ді-Стар" згідно договору
купівлі-продажу від 20.12.2001 для
будівництва та реконструкції
приміщень для виробництва штучних
алмазів, абразивних матеріалів та
інструменту з них. Документів, що
посвідчують зміну цільового
призначення частини вказаної
земельної ділянки, площею 0,3162 га, яка
використовується під автостоянку,
відсутні, чим, на думку відповідача,
порушено вимоги статті 91 Земельного
кодексу України.

Зазначені акти підписані помічником
генерального директора по
інфраструктурі ТОВ "Ді-Стар"
Городницьким О.С. без зауважень та
отримані останнім 17.07.204, про що
свідчать його підписи на актах.

17.07.2014 державним інспектором щодо
помічника генерального директора по
інфраструктурі ТОВ "Ді-Стар"
Городницького О.С. складено протокол
про адміністративне правопорушення
№000208, яким встановлено порушення
статті 91 Земельного кодексу України
(а.с. 14).

Того ж дня, державним інспектором
сільського господарства в Полтавській
області Чепуренком В.М. щодо ТОВ
"Ді-Стар" складено припис №338 про
усунення порушень вимог земельного
законодавства та надано термін для
добровільного його виконання до 16.08.2014
шляхом припинення нецільового
використання земельної ділянки площею
0,3162 га або оформлення документів щодо
зміни її цільового призначення (а.с. 15).

Постановою про накладення
адміністративного стягнення від 23.07.2014
№204 Городницького О.С. визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена статтею 53 КУпАП, та
накладено на останнього штраф у
розмірі 255,00 грн (а.с. 16).

24.07.2014 посадовій особі ТОВ "Ді-Стар" -
помічнику генерального директора по
інфраструктурі Городницькому О.С.
вручено під підпис повідомлення від
23.07.2014 №208 про необхідність добровільно
в п'ятнадцятиденний строк відшкодувати
шкоду, заподіяну внаслідок нецільового
використання земельної ділянки в сумі
7091,61 грн, а також розрахунок розміру
шкоди, заподіяної внаслідок
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням (а.с. 17-18).

В результаті оскарження постанови про
накладення адміністративного
стягнення №204 від 23.07.2014, розрахунку
розміру шкоди та припису №338 від 17.07.2014
до начальника ДІСГ в Полтавській
області, скарга ТОВ "Ді-Стар" (а.с. 19-21)
залишена без задоволення, про що
відповідачем прийняті рішення щодо
розгляду скарги на дії посадової особи
(державного інспектора), яка вручила
припис від 07.08.2014 №5 та рішення щодо
розгляду скарги (протесту прокурора) на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
07.08.2014 №2 (а.с. 22-25).

Позивач, не погоджуючись із прийняттям
постанови про накладення
адміністративного стягнення №204 від
23.07.2014, розрахунку розміру шкоди,
припису №338 від 17.07.2014 та рішень №2 та №5
від 07.08.2014, оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Правові, економічні та соціальні
основи організації здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель визначає Закон
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель" від
19.06.2003 №963-IV, який спрямований на
забезпечення раціонального
використання і відтворення природних
ресурсів та охорону довкілля.

Статтею 2 вказаного Закону визначено,
що основними завданнями державного
контролю за використанням та охороною
земель є, зокрема, забезпечення
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
фізичними та юридичними особами
земельного законодавства України.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
державний контроль за використанням та
охороною земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі. Державний контроль за
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про
охорону земель" від 19.06.2003 №962-IV також
встановлено, що державний контроль за
використанням та охороною земель
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, а за
додержанням вимог законодавства про
охорону земель - центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища.

Указом Президента України від 13.04.2011
№459/2011 затверджене Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України), яка є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Держсільгоспінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства аграрної
політики та продовольства України
(Мінагрополітики України), іншими
актами законодавства України,
дорученнями Президента України та
Міністра.

Держсільгоспінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи - державні інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, районах (пункт 6 Положення
про Державну інспекцію сільського
господарства України).

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12.12.2011 №1300 "Про
утворення територіальних органів
Державної інспекції сільського
господарства" одним з територіальних
органів Державної інспекції
сільського господарства України є
Державна інспекція сільського
господарства в Полтавській області.

Статтями 6 та 10 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" передбачено, що до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, належить, зокрема,
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель у
частині:

- додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю;

- виконання вимог щодо використання
земельних ділянок за цільовим
призначенням.

Державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право, зокрема:

- безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень;

- складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності;

- передавати до органів прокуратури,
органів досудового розслідування акти
перевірок та інші матеріали про діяння,
в яких вбачаються ознаки кримінального
правопорушення.

Аналогічні повноваження
Держсільгоспінспекції України та її
посадових осіб визначені в пункті 5
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України.

Як слідує з матеріалів справи,
перевірка з питання дотримання вимог
земельного законодавства ТОВ "Ді-Стар"
при використанні земельної ділянки по
вул. Маршала Бірюзова, 45-А в м. Полтаві
для облаштування автомобільної
стоянки проведена відповідачем на
виконання вимоги заступника прокурора
м. Полтави від 24.06.2014 за №3119-5156вих14
згідно направлення на проведення
позапланової перевірки від 17.07.2014 №977
(а.с. 10-11).

Так, вимогою заступника прокурора м.
Полтави від 24.06.2014 зобов'язано ДІСГ
України в Полтавській області у строк
до 30.07.2014 провести перевірку дотримання
вимог земельного законодавства при
використанні земельної ділянки по вул.
Маршала Бірюзова, 45-А у м. Полтаві під
розміщення автостоянки та повідомити
прокуратуру про її результати.

Представник відповідача пояснила, що
ТОВ "Ді-Стар" за адресою, зазначеною у
вимозі прокуратури, а саме - вул.
Маршала Бірюзова, 45-А, м. Полтава,
використовує чотири земельні ділянки з
різним правовим статусом. Державним
інспектором були розглянуті всі
правові документи та представлена
землевпорядна документація на чотири
земельні ділянки по вул. Маршала
Бірюзова, 45-А, однак перевірка
дотримання вимог земельного
законодавства проводилась на
території лише однієї земельної
ділянки, а саме, на тій площі, де
розміщено (облаштовано) автомобільну
стоянку.

Відповідно до пункту "а" частини першої
статті 91 Земельного кодексу України
власники земельних ділянок зобов'язані
забезпечувати використання їх за
цільовим призначенням.

За результатами перевірки державним
інспектором встановлено, що станом на
17.07.2014 ТОВ "Ді-Стар" використовує
частину земельної ділянки площею 2,1701
га, кадастровий номер :10:004:0015 по
вул. Маршала Бірюзова, 45-А в м. Полтаві,
цільове призначення якої - "під
будівництво та реконструкцію
приміщень для виробництва штучних
алмазів, абразивних матеріалів та
інструменту з них", для обслуговування
автомобільної стоянки площею 0,3162 га
без документів, що посвідчують зміну
цільового призначення, чим порушено
вимоги статті 91 Земельного кодексу
України.

Суд зазначає, що позивачем в позові не
заперечується факт облаштування на
частині земельної ділянки площею 2,1701
га, кадастровий номер :10:004:0015, по
вул. Маршала Бірюзова, 45-А в м. Полтаві,
переданої йому у власність під
будівництво та реконструкцію
приміщень для виробництва штучних
алмазів, абразивних матеріалів та
інструменту з них, автомобільної
стоянки площею 0,3162 га.

Згідно із статтею 193 Земельного кодексу
України, Державний земельний кадастр -
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах кордонів України,
їх цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Склад відомостей Державного
земельного кадастру визначається
законом (стаття 196 Земельного кодексу
України).

Згідно положень статті 15 Закону
України від 07.07.2011 №3613-VI "Про Державний
земельний кадастр" до Державного
земельного кадастру включаються такі
відомості про земельні ділянки,
зокрема, як цільове призначення
(категорія земель, вид використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель).

Зі змісту вказаних норм слідує, що
поняття цільове призначення земельної
ділянки включає в себе не лише
категорію земель, а й вид використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель.

Відповідно до Земельного кодексу
України, Закону України "Про
землеустрій" та Положення про
Державний комітет України із земельних
ресурсів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 №
224, розроблена Класифікація видів
цільового призначення земель (далі -
КВЦПЗ), яка затверджена наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 01.11.2010 за №1011/18306.

Згідно загальних положень КВЦПЗ
класифікатор визначає поділ земель на
окремі види цільового призначення
земель, які характеризуються власним
правовим режимом, екосистемними
функціями, видом господарської
діяльності, типами забудови, типами
особливо цінних об'єктів.

Відповідно до КВЦПЗ землі
промисловості (землі, надані для
розміщення та експлуатації основних,
підсобних і допоміжних будівель та
споруд промислових, гірничодобувних,
транспортних та інших підприємств, їх
під'їзних шляхів, інженерних мереж,
адміністративно-побутових будівель,
інших споруд) поділяються за видами
використання, тобто за цільовим
призначенням на 5 видів: 1) 11.01 для
розміщення та експлуатації основних,
підсобних і допоміжних будівель та
споруд підприємствами, що пов'язані з
користуванням надрами; 2) 11.02 для
розміщення та експлуатації основних,
підсобних і допоміжних будівель та
споруд підприємств переробної,
машинобудівної та іншої промисловості;
3) 11.03 для розміщення та експлуатації
основних, підсобних і допоміжних
будівель та споруд будівельних
організацій та підприємств; 4) 11.04 для
розміщення та експлуатації основних,
підсобних і допоміжних будівель та
споруд технічної інфраструктури
(виробництва та розподілення газу,
постачання пари та гарячої води,
збирання, очищення та розподілення
води); 5) 11.05 для цілей підрозділів 11.01 -
11.04 та для збереження та використання
земель природно-заповідного фонду.

З огляду на наведене, суд відхиляє
доводи представників позивача про те,
що використання частини земельної
ділянки під автостоянку здійснюється у
межах однієї категорії земель,
вичерпний перелік яких наведено у
статті 19 Земельного кодексу України,
пунктом "ж" якого визначені "землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення".

Згідно державного акту на право
власності на землю серія ПЛ№036254 від
28.12.2002 (а.с. 26-27), земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
площею 2,1701 га передано ТОВ "Ді-Стар" у
власність на підставі рішення
Виконкому Полтавської міської ради від
12.12.2001 №386 та договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 20.12.2001
реєстраційний №13316. При цьому, цільовим
призначенням переданої земельної
ділянки є "під будівництво та
реконструкцію приміщень для
виробництва штучних алмазів,
абразивних матеріалів та інструменту з
них".

Отже, відповідно до КВЦПЗ ТОВ "Ді-Стар"
має право використовувати земельну
ділянку з кадастровим номером
:10:004:0015 площею 2,1701 га саме для
розміщення та експлуатації основних,
підсобних і допоміжних будівель та
споруд підприємств переробної,
машинобудівної та іншої промисловості
- під будівництво та реконструкцію
приміщень для виробництва штучних
алмазів, абразивних матеріалів та
інструменту з них.

Разом з тим, фактично частина земельної
ділянки площею 2,1701 га, а саме, земельна
ділянка площею 0,3162 га,
використовується ТОВ "Ді-Стар" для
розміщення об'єкту іншої структури -
для надання комерційних послуг по
тимчасовому зберіганню автомобілів,
які не належать товариству, а належать
іншим особам (автомобільна стоянка).

Таким чином, з огляду на відсутність у
позивача документів, які б свідчили про
зміну цільового призначення частини
земельної ділянки площею 0,3162 га, в
даному випадку має місце нецільове
використання ТОВ "Ді-Стар" вказаної
земельної ділянки, чим порушено вимоги
статті 91 Земельного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.07.2007 №963 затверджено Методику
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу (далі - Методика
№963), яка спрямована на визначення
розміру шкоди, заподіяної державі,
територіальним громадам, юридичним та
фізичним особам, на всіх категоріях
земель внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу (далі -
розмір шкоди).

Відповідно до пунктів 2, 5 Методики №963
розмір шкоди визначається окремо по
кожному із зазначених правопорушень.
Розмір шкоди, заподіяної внаслідок
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням, визначається
для всіх категорій земель (крім земель
житлової та громадської забудови) за
формулою, наведеній у названій
Методиці.

Як слідує з матеріалів справи, при
проведенні розрахунку розміру шкоди,
заподіяної внаслідок використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням (а.с. 18), державний
інспектор керувався положеннями
Методики №963, у зв'язку з чим суд
доходить висновку про відповідність
вказаного розрахунку вимогам
законодавства. Зауважень до складення
розрахунку розміру шкоди позивачем не
висловлено.

При цьому, судом враховано, що факт
складення контролюючим органом
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
внаслідок використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням, та
отримання його суб'єктом
господарювання-позивачем породжує
обов'язок для останнього відшкодувати
визначену у вказаному розрахунку
шкоду, а відтак, такий розрахунок, як
акт індивідуальної дії, підлягає
оскарженню до суду в порядку
адміністративного судочинства
України. Вказана правова позиція також
висловлена Вищим адміністративним
судом України в ухвалах від 16.04.2014
К/800/30035/13 та від 18.06.2013 К/9991/76804/12.

Згідно з частиною 3 статті 20 Земельного
кодексу України зміна цільового
призначення земельних ділянок
приватної власності здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок. Зміна цільового призначення
земельних ділянок приватної власності
провадиться щодо земельних ділянок,
розташованих у межах населеного
пункту, - сільською, селищною, міською
радою.

З огляду на приписи даної норми, судом
відхиляються доводи представників
позивача щодо правомірності
використання земельної ділянки площею
0,3162 га під автостоянку на підставі
розпорядження Виконавчого комітету
Полтавської міської ради від 15.11.2000
№934р та дозволу Полтавської міської
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю на
виконання будівельних робіт від 15.03.2001
№19 (а.с. 29, 31), оскільки дані документи не
є рішенням органу місцевого
самоврядування про зміну цільового
призначення земельної ділянки. При
цьому, судом враховано, що
розпорядження №934р від 15.11.2000 прийнято
Виконкомом Полтавської міської ради за
два роки до видачі державного акту на
право власності на землю, в якому чітко
вказано цільове призначення вказаної
земельної ділянки. На вимогу суду,
позивачем не надано рішень щодо зміни в
установленому порядку цільового
призначення частини спірної земельної
ділянки.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що при складенні припису №338
від 17.07.2014 та розрахунку розміру шкоди
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом України "Про державний
контроль за використанням та охорони
земель", Законом України "Про охорону
земель", Положенням про Державну
інспекцію сільського господарства
України та Методикою визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 №963. А
відтак, позовні вимоги ТОВ "Ді-Стар" в
частині визнання протиправними та
скасування розрахунку розміру шкоди та
припису №338 від 17.07.2014 є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 287
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (в редакції, чинній на
момент винесення постанови про
накладення адміністративного
стягнення №204 від 23.07.2014, далі - КУпАП)
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Судом встановлено, що оскаржуваною
постановою про накладення
адміністративного стягнення №204 від
23.07.2014 визнано винним громадянина
Городницького О.С. (помічника
генерального директора ТОВ "Ді-Стар" по
інфраструктурі) у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
статтею 53 КУпАП, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн (а.с. 16).
Відповідно до частини 1 статті 287 КУпАП
право на оскарження вказаної постанови
належить фізичній особі Городницькому
О.С., якого притягнуто до
адміністративної відповідальності, а
не ТОВ "Ді-Стар", оскільки вказана
постанова не породжує для позивача у
справі правових наслідків.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку про те, що позовні вимоги ТОВ
"Ді-Стар" в частині визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення №204 від 23.07.2014 не підлягають
задоволенню.

Стосовно ж позовних вимог ТОВ "Ді-Стар"
в частині визнання протиправними та
скасування рішення №2 від 07.08.2014 щодо
розгляду скарги на постанову по справі
про адміністративне правопорушення та
рішення №5 від 07.08.2014 щодо розгляду
скарги на дії посадової особи
(державного інспектора), яка вручила
припис, то в задоволенні таких вимог
також слід відмовити, оскільки вказані
рішення не створюють жодних правових
наслідків для суб'єкта господарювання
ТОВ "Ді- Стар" та не змінюють стану його
суб'єктивних прав. В даному випадку
правові наслідки для позивача
зумовлюють саме припис №338 від 17.07.2014 та
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
внаслідок використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ді-Стар" до Державної
інспекції сільського господарства в
Полтавській області про визнання
протиправними та скасування постанови,
рішень, розрахунку розміру шкоди,
припису - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 29
вересня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава