Справа № 591/3621/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р. Справа № 591/3621/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Сумської міської ради на
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 19.07.2014р. по справі №
591/3621/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради

про визнання рішення протиправним та
його часткове скасування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач,
ОСОБА_1.) звернувся до Зарічного
районного суду м. Суми з
адміністративним позовом до Сумської
міської ради (далі по тексту -
відповідач, СМР), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Сумської міської ради у не розгляді в
належний термін заяви ОСОБА_1, про
затвердження проекту землеустрою та
наданні у користування земельної
ділянки;

- визнати протиправним та скасувати
рішення Сумської міської ради №224- МР
від 27.03.2013 року в частині встановлення
обмежень Управління земельних
ресурсів Сумської міської ради на
теперішній час Департаменту
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради з підготовки
проектів рішень про передачу (надання)
у власність (оренду) вільних від
забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 19.07.2014 року по справі №591/3621/14-а
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Сумської міської ради у не розгляді в
належний термін заяви ОСОБА_1, про
затвердження проекту землеустрою та
наданні у користування земельної
ділянки площею 0.10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку на
АДРЕСА_1

Визнано протиправним та скасовано
рішення Сумської міської ради №224- МР
від 27.03.2013 року в частині встановлення
обмежень Управління земельних
ресурсів Сумської міської ради за
теперішній час Департаменту
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради з підготовки
проектів рішень про передачу у
власність (оренду) вільних від забудови
земельних ділянок комунальної
власності для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 19.07.2014 року по
справі №591/3621/14-а та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав на те, що Сумська міська
рада, приймаючи оскаржуване рішення, не
порушила прав позивача, оскільки не
відмовила йому у наданні земельної
ділянки. Зазначив, що відповідачем було
лише призупинено розгляд даного
питання до моменту розроблення
детальних планів територій. Отже,
вважає рішення Сумської міської ради
№224-МР від 27.03.2013 року таким, що прийнято
у відповідності до норм чинного
законодавства, та не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог.

У надісланому до суду письмовому
клопотанні відповідач апеляційну
скаргу підтримав у повному обсязі,
просив апеляційну скаргу розглянути
без участі його представника.

Позивач, у надісланих письмових
запереченнях на апеляційну скаргу, з
викладених у них підстав, просив
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги, а рішення суду першої інстанції
залишити без змін, справу розглянути в
порядку письмового провадження.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційних скарг рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - частковому скасуванню, з
наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, 02.10.2008 року постановою
Ковпаківського районного суду м.Суми
визнано протиправною бездіяльність
Сумської міської ради щодо не розгляду
заяви ОСОБА_1 про виділ у користування
вільної земельної ділянки площею 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку на АДРЕСА_1 та
зобов'язано орган місцевого
самоврядування розглянути на
найближчій сесії заяву ОСОБА_1 про
виділ йому у користування вільної
земельної ділянки площею 0,10 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку на АДРЕСА_1. (а.с. 21-22).

На виконання вказано рішення суду
відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1
та 23.09.2009 року прийнято рішення "Про
надання згоди (дозволу) на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с. 23).

Згідно з висновком від 13.08.2013 року
№24/11.01-17-к Управлінням містобудування
та земельних відносин Сумської
міської ради погоджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки позивачу для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд.

Підготувавши необхідну землевпорядну
документацію, позивач звернувся до
Сумської міської ради із заявою про
погодження проекту землевідведення та
передачі йому вільної земельної
ділянки площею 0,10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку на
АДРЕСА_1.

У відповідь листом № 347/02.02.01-01 від 26.03.2014
року відповідач повідомив ОСОБА_1 про
те, що рішенням Сумської міської ради
№224-МР від 27.03.2013 року зобов'язано
Департамент містобудування та
земельних відносин СМР призупинити
підготовку рішень про передачу у
власність вільних від забудови
земельних ділянок (а.с.7).

Не погодившись із вказаними діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним позовом про визнання
протиправною бездіяльність Сумської
міської ради, що полягала у нерозгляді
в належний термін заяви позивача про
затвердження проекту землеустрою та
надання у користування земельної
ділянки, визнання протиправним та
скасування рішення Сумської міської
ради №224-МР від 27.03.2013 року в частині
встановлення обмежень Управління
земельних ресурсів Сумської міської
ради на теперішній час Департаменту
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради з підготовки
проектів рішень про передачу (надання)
у власність (оренду) вільних від
забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач, не
розглядаючи в належний термін заяви
позивача про затвердження проекту
землеустрою та наданні у користування
земельної ділянки, при винесенні
рішення Сумської міської ради №224-МР
від 27.03.2013 року в частині встановлення
обмежень Управління земельних
ресурсів Сумської міської ради
Департаменту містобудування та
земельних відносин Сумської міської
ради з підготовки проектів рішень про
передачу (надання) у власність (оренду)
вільних від забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, діяв з
порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції в
частині визнання протиправною
бездіяльності Сумської міської ради
щодо нерозгляду в належний термін
заяви позивача про затвердження
проекту землеустрою та наданні у
користування земельної ділянки,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 78 Земельного
кодексу України право власності на
землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Пунктом "б" статті 12 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
віднесено передачу земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ст. 33 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
сільські селищні, міські ради наділені
повноваженнями у сфері регулювання
земельних відносин та охорони
навколишнього природного середовища.

Положеннями пункту 34 частини 1 статті 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлено,
що питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської рад.

Статтею 144 Конституції України
передбачено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування" рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено частиною 1 статті 116 ЗК
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: а) приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом (ч.3 ст.116 ЗК України).

Згідно з п.п. "г" ч.1 ст.121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Порядок передачі в користування
земельних ділянок комунальної
власності встановлено ст. 123 Земельного
Кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.123 ЗК України
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки, зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування,
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, крім випадків,
коли особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні ділянки
(ч.2 ст.123 ЗК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Сумської міської ради № 3021-МР
від 23.09.2009 р. надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_1
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд за адресою: АДРЕСА_1
орієнтовною площею 0,1000 га за рахунок
земель житлової та громадської
забудови Сумської міської ради за
умови укладання договору про обмеження
права на земельну ділянку відповідно
до Тимчасового порядку надання
земельних ділянок із земель
комунальної власності у межах норм
безоплатної приватизації для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, ведення садівництва,
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів
(а.с.23).

На замовлення позивача Товариством з
обмеженою відповідальністю «Діната»
було виготовлено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
ОСОБА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27-39), який 13.08.2013
року було погоджено Управлінням
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради, а 05.11.2013 року -
Головним управлінням Держземагентства
у Сумській області (а.с.40, 41).

Згідно з ч.4 ст.123 ЗК України проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки погоджується в порядку,
встановленому статтею 186-1 цього
Кодексу.

Частиною 6 статті 123 ЗК України
передбачено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк з
дня отримання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки
у користування за проектом землеустрою
щодо її відведення здійснюються:
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки;
вилучення земельних ділянок у
землекористувачів із затвердженням
умов вилучення земельних ділянок (у
разі необхідності); надання земельної
ділянки особі у користування з
визначенням умов її використання і
затвердженням умов надання, у тому
числі (у разі необхідності) вимог щодо
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва (ч.10
ст.123 ЗК України).

Підставою відмови у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише його
невідповідність вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів (ч.13 ст.123 ЗК
України).

Відмова органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
наданні земельної ділянки у
користування або залишення клопотання
без розгляду можуть бути оскаржені до
суду (ч.14 ст123 ЗК України).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в ході апеляційного
розгляду, відповідачем не було
розглянуто клопотання про передачу
земельної ділянки позивачу чи відмови
в цьому у двотижневий строк.

У зв`язку з чим, колегія суддів вказує
на протиправність бездіяльності
Сумської міської ради, щодо
нездійснення розгляду в належний
термін, передбачений ЗК України, заяви
ОСОБА_1 про затвердження проекту
землеустрою та наданні у користування
земельної ділянки та погоджується з
рішенням суду першої інстанції в
зазначеній частині. При цьому, колегія
суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про
затвердження проекту землеустрою та
наданні у користування земельної
ділянки повинна бути розглянута
відповідачем відповідно до вимог ЗК
України так як рішення про надання
згоди (дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_1 було прийнято 23.09.2009
року тобто до прийняття відповідачем
рішення №224- МР від 27.03.2013 року "Про
заходи щодо впорядкування роботи
деяких управлінь міської ради в період
розробки детальних планів територій
житлових районів, мікрорайонів та
кварталів нової забудови міста Суми".

Разом з тим, з приводу позовних вимог
про визнання протиправним та
скасування рішення Сумської міської
ради №224- МР від 27.03.2013 року в частині
встановлення обмежень Управління
земельних ресурсів Сумської міської
ради на теперішній час Департаменту
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради з підготовки
проектів рішень про передачу (надання)
у власність (оренду) вільних від
забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

У відповідності до ст.39 Земельного
кодексу України, використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно - господарського устрою
з дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Генеральний план населеного пункту є
основним видом містобудівної
документації на місцевому рівні,
призначеної для обґрунтування
довгострокової стратегії планування
та забудови території населеного
пункту.

Детальний план у межах населеного
пункту уточнює положення генерального
плану населеного пункту та визначає
планувальну організацію і розвиток
частини території. Детальний план
розробляється з метою визначення
планувальної організації і
функціонального призначення,
просторової композиції і параметрів
забудови та ландшафтної організації
кварталу, мікрорайону, іншої частини
території населеного пункту,
призначених для комплексної забудови
чи реконструкції.

Також, частиною 3 статті 24 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», яка набрала
чинності 01 січня 2013 року, передбачено,
що у разі відсутності плану зонування
або детального плану території,
затвердженого відповідно до вимог
цього Закону, передача (надання)
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
чи користування фізичним та юридичним
особам для містобудівних потреб
забороняється.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вказує на те, що Сумська міська рада,
зазначаючи в оскаржуваному рішенні про
необхідність Управлінню земельних
ресурсів Сумської міської ради
призупинити підготовку проектів
рішень про надання дозволу на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок та
передачі (надання) у власність (оренду)
вільних від забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд до
моменту затвердження детальних планів
територій основних житлових районів,
мікрорайонів та кварталів нової
забудови міста Суми, діяла у
відповідності до вимог Земельного
кодексу України, Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги про
визнання протиправним та скасування
рішення Сумської міської ради №224- МР
від 27.03.2013 року в частині встановлення
обмежень Управління земельних
ресурсів Сумської міської ради на
теперішній час Департаменту
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради з підготовки
проектів рішень про передачу (надання)
у власність (оренду) вільних від
забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції помилково задоволено
позовні вимоги в частині визнання
протиправним та скасування рішення
Сумської міської ради №224- МР від 27.03.2013
року в частині встановлення обмежень
Управління земельних ресурсів
Сумської міської ради на теперішній
час Департаменту містобудування та
земельних відносин Сумської міської
ради з підготовки проектів рішень про
передачу (надання) у власність (оренду)
вільних від забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм матеріального
права, які призвели до ухвалення
неправильного рішення, підлягає
скасуванню в цій частині з прийняттям
нової постанови про відмову у
задоволенні цієї частини позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської міської
ради задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 19.07.2014р. по справі №
591/3621/14-а скасувати в частині
задоволення позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
рішення Сумської міської ради №224-МР
від 27.03.2013 року в частині встановлення
обмежень Управління земельних
ресурсів Сумської міської ради на
теперішній час Департаменту
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради з підготовки
проектів рішень про передачу (надання)
у власність (оренду) вільних від
забудови земельних ділянок
комунальної власності для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд.

В цій частині прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні цієї частини
позовних вимог ОСОБА_1.

В іншій частині постанову Зарічного
районного суду м.Суми від 19.07.2014 року по
справі №591/3621/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Жигилій С.П.Судді
Перцова Т.С. Спаскін О.А.