Справа № 822/3785/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р.
м.Київ
К/800/1607/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про визнання
нечинною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про визнання
нечинною та скасування постанови від 09
вересня 2013 року №74 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив про неправомірність
оскаржуваної постанови відповідача та
порушення встановленого законом
порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області звернулася до
Вищого адміністративного суду України
із касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у
поданих запереченнях просить залишити
касаційну скаргу без задоволення,
судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається із матеріалів
справи, 02 вересня 2013 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області за
дорученням Держархбудінспекції
України від 22 серпня 2013 року проведено
позапланову перевірку готовності до
експлуатації 9-ти поверхового 80-ти
квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1, замовником будівництва
являється ФОП ОСОБА_2. За результатами
перевірки 02 вересня 2013 року складено
акт, згідно якого встановлено, що ПП
ОСОБА_2 подано заяву від 30 липня 2013 року
до Державної архітектурно-будівельної
Інспекції України про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
9-ти поверхового 80-ти квартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 та видачу
сертифіката відповідності закінченого
будівництвом об'єкта, що підтверджує
його готовність до експлуатації, а
також акт готовності об'єкта до
експлуатації 5-тої категорії
складності з наведеними у акті
недостовірними даними, зокрема що на
об'єкті виконано згідно з державними
будівельними нормами, стандартами і
правилами всі роботи, передбачені
проектною документацією, обладнання
встановлено згідно з актами про його
прийняття після випробування у
визначеному порядку, роботи з
благоустрою території виконано. Під
час проведення підсумкової перевірки
встановлено, що благоустрій
прибудинкової території будинку
виконано не відповідно до проектної
документації та знаходиться у стадії
виконання. Проводяться упоряджувальні
роботи фасадів будинку. Зовнішні
мережі каналізації в стадії монтажу. Не
під'єднано газові мережі та не
проведено випробувальних заходів. Не
виконано (встановлено) відповідно до
проектної документації доступ
(пандуси) до магазинів, офісних
приміщень та під`їздів будинку для
маломобільних груп населення. Ліфти не
готові до експлуатації, проводяться
пусконалагоджувальні роботи ліфтів.
Об'єкт не відповідає проектній
документації, показникам по генплану
та благоустрою, згідно якого
передбачено: дитячий майданчик площею
174,1 м.кв., майданчик для сушіння білизни
площею 48 м.кв., майданчик для чистки
речей площею 32 м.кв., майданчик для
занять фізкультурою площею 50 м.кв.,
озеленення площею 2088,7 м.кв.,
сміттєзбірник площею 12,5 м.кв., які
фактично на об'єкті відсутні. Таким
чином наведено недостовірні дані у
акті готовності, чим порушено п.10 ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

02 вересня 2013 року на підставі акту
відповідачем складено протокол №00660
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності стосовно ПП
ОСОБА_2, а 09 вересня 2013 року начальником
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області винесено
постанову №74 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, відповідно до якої ПП
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.6 п.6
ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 1032300 грн.

Вважаючи неправомірними дії з
проведення перевірки та незаконною
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 09 вересня 2013 року №74,
позивач звернувся до суду з позовом
щодо оскарження постанови та дій
посадових осіб Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про задоволення позовних вимог.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, яким керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Зокрема,
відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані
суду, одночасно є й вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності визначені
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (Закон №
3038-VI).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.41 Закону № 3038-VI
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року №553 затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(Порядок № 553), який визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (п.1
Порядку).

Як встановлено п.9 Порядку №553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

Позивач факт його повідомлення про
проведення перевірки та факт участі
його або його представника при
проведенні перевірки заперечує. Докази
повідомлення позивача про проведення
перевірки або докази присутності
позивача чи його представника при
проведенні перевірки відповідачем не
надано і в матеріалах справі відсутні.

Відповідно до п.7 Порядку №553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Вказаним пунктом
встановлені підстави для проведення
позапланової перевірки.

Згідно п.16 Порядку № 553 за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно акту перевірки від 02 вересня 2013
року підставою її проведення було
доручення Держбудінспекції України
від 22 серпня 2013 року, що не відповідає
встановленим законом підставам
призначення та проведення
позапланових перевірок.

Враховуючи допущені відповідачем
порушення, колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки судів
попередніх інстанцій про
неправомірність дій відповідача щодо
проведення перевірки, порушення
порядку здійснення
архітектурно-будівельного контролю,
нелегітимність висновків відповідача
за результатами такої перевірки та
протиправність оскаржуваної
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області залишити без
задоволення.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді