Справа № 810/1824/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року 810/1824/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Катех-Енерго" до
Реєстраційної служби Ірпінського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Ірпінського міськрайонного управління
юстиції Київської області Заболотного
Анатолія Вікторовича про визнання
протиправним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю «Катех - Енерго» з
позовом до Державного реєстратора
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області Заболотного Анатолія
Вікторовича (далі - відповідач-1),
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області (далі - відповідач-2) про
визнання протиправним та скасування
рішення відповідача - 1 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 09.01.2014 № 9792563 та
зобов'язання відповідача - 2 провести
державну реєстрацію права власності на
частину майнового комплексу
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
належить товариству з обмеженою
відповідальністю «Катех - Енерго».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він звернувся до
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень щодо
права власності на майновий комплекс,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Проте, відповідачем - 1, всупереч
вимогам Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», було відмовлено
позивачу в такій реєстрації з підстав
ненадання документів, що засвідчують
право власності на земельну ділянку, на
якій розташований майновий комплекс.
Зазначив, що товариством було подано
усі документи, які підтверджують
набуття товариством права власності на
вищезазначений майновий комплекс та
договори оренди земельних ділянок,
загальною площею 0,5070 га, на яких
розташована дана частина комплексу. А
відтак, підстави для відмови у
реєстрації права власності позивача на
зазначені об'єкти відсутні. Просив суд
позов задовольнити.

В судове засідання сторони, належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, не з'явились.

Водночас, від позивача та відповідача-2
до суду надійшли клопотання про
розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач-1 про причини неприбуття суд
не повідомив, заперечень на
адміністративний позов, будь - яких
пояснень, заяв чи клопотань суду не
надав.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про розгляд справи за
відсутності сторін та у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2010 між ТОВ
«Катех - Енерго» (далі - покупець) та
ОСОБА_2 (далі - продавець) було укладено
Договір купівлі - продажу (далі -
Договір від 06.08.2010), згідно із яким
продавець передала, а покупець прийняв
у власність частину майнового
комплексу, загальною площею 979,7 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.8-9).

Як убачається із пункту 1.2 розділу 1
Договору від 06.08.2010, відчужувана
частина майнового комплексу
розташована на земельній ділянці,
площею 9490 кв.м (0,9490 га), кадастровий
номер якої :01:032:0002, :01:032:0003.

Згідно із даними Витягу про державну
реєстрацію прав від 16.11.2011 №32070333, за ТОВ
«Катех - Енерго», на підставі договору
купівлі - продажу від 06.08.2010 №3201,
зареєстрована на праві приватної
власності частина майнового комплексу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.10).

15 листопада 2013 року позивач звернувся
до Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області із заявою про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, яке розташовано за адресою:
АДРЕСА_1.

Разом із заявою позивачем було подано
такі документи:

1) технічний паспорт, серія та номер: б/н,
виданий 02.11.2011 Комунальним
підприємством Київської обласної ради
«Ірпінське бюро технічної
інвентаризації»;

2) Договір купівлі - продажу від 06.12.2010,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3;

3) Рішення виконавчого комітету
місцевої Ради депутатів, серія та
номер: 254, виданий 09.02.2012, видавник:
Коцюбинська селищна рада Київської
області виконавчий комітет;

4) Договір оренди землі від 20.12.2012;

5) Договір оренди від 20.12.2012;

6) виписка з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, серія та
номер: 449614, виданий 21.11.2012, видавник:
державний реєстратор;

7) Статут ТОВ «КАТЕХ - ЕНЕРГО», серія та
номер: б/н, виданий 20.12.2007, видавник ТОВ
«КАТЕХ - ЕНЕРГО»;

8) Довідка з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
серія та номер: АБ 547157, видана 27.11.2012,
видавник: Відділ статистики у
Святошинському районі;

9) Свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи, серія та номер: АОО
490038, виданий 08.02.2013, видавник:
Реєстраційна служба;

10) доручення, серія та номер: 09/0913-01,
виданий 06.09.2013, видавник: ТОВ «КАТЕХ -
ЕНЕРГО»;

11) паспорт, серія та номер:
НОМЕР_1,виданий 02.02.2012, видавник:
Ірпінський МВС України.

За результатами розгляду заяви
позивача від 15.11.2013 та документів,
поданих для проведення державної
реєстрації прав на майновий комплекс,
державним реєстратором Реєстраційної
служби Ірпінського міського
управління юстиції Київської області
Заболотним А.В. було прийнято рішення
від 09.01.2014 № 9792563 про відмову у
державній реєстрації права власності з
підстав неподання заявником
документів, що засвідчують право
власності на земельну ділянку, на якій
розташовано вказане майно.

Вважаючи вказане рішення відповідача-1
протиправним, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV
(далі-Закон України №1952 - ІV), який
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України №
1952-ІV, цей Закон регулює відносини,
пов'язані з державною реєстрацією прав
на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав на об'єкт
незавершеного будівництва та їх
обтяжень у випадках, установлених
законом, проводиться у порядку,
визначеному цим Законом, з урахуванням
особливостей правового статусу такого
об'єкта.

Згідно із статтею 2 Закону України № 1952
- IV, державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; нерухоме майно
це земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення.

Згідно із пунктом 1 частини першої
статті 4 Закону України № 1952 - IV
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України № 1952 - ІV, державний
реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України № 1952 - ІV державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (далі -
Порядок), який був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин.

Так, пунктом 1 Порядку передбачено, що
цей порядок визначає процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (далі - державна реєстрація
прав), перелік документів, необхідних
для її проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 7 Порядку, для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно із пунктом 10 Порядку, заявник
разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита.

Відповідно до положень пункту 12
Порядку, під час розгляду заяви про
державну реєстрацію і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Стаття 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" містить виключний
перелік підстав, згідно яких може бути
відмовлено у державній реєстрації
прав: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано.

З аналізу викладених норм чинного
законодавства убачається, що державний
реєстратор при проведенні державної
реєстрації прав та їх обтяжень має
встановити, зокрема, відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства.

Окрім того, законодавством чітко
визначені конкретні підстави, за яких у
державній реєстрації прав може бути
відмовлено.

Як убачається зі змісту оскаржуваного
рішення, підставою для відмови
Державного реєстратора у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
частину майнового комплексу, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 за
позивачем є неподання ним документів,
що засвідчують набуття права власності
на земельну ділянку, на якій
розташований даний комплекс.

Судом встановлено, що позивачем було
припридбано лише частину спірного
майнового комплексу, який знаходиться
на земельних ділянках площею 0,1360 га та
0,3710 га, загальна площа яких складає 0,5070
га.

Умовами Договору купівлі -продажу від
06.08.2010 передбачено, що право власності
або право користування земельною
ділянкою, на якій розташована частина
майнового комплексу буде вирішуватись
покупцем, тобто ТОВ «Катех - Енерго»,
самостійно.

До заяви від 15.11.2013 про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно позивачем було додано договори
оренди землі від 20.12.2012, укладені з
Коцюбинською селищною радою щодо
земельних ділянок площею 0,1360 га та 0,3710
га, на яких розташовані будівлі
виробничої бази частини майнового
комплексу.

Це означає, що при вчиненні дій щодо
державної реєстрації належної частини
спірного майна, позивач був
зобов'язаний надати лише ті документи,
які підтверджують його право на
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій розташовано придбане
ним нерухоме майно, а не земельною
ділянкою на якій розташований весь
майновий комплекс.

Таким чином, судом встановлено, що
документи, подані позивачем для
реєстрації права власності на майновий
комплекс, у повній мірі відповідають
вимогам Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і дають змогу
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують.

А відтак, суд вважає, що рішення
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Ірпінського міського
управління юстиції Київської області
Заболотного Анатолія Вікторовича про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 09.01.2014 № 9792563, є
протиправним.

Відповідно до статті 19 Конституції,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного
судочинства, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 72
Кодексу адміністративного
судочинства, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводів, які б спростовували
твердження позивача, та доказів в
обґрунтування своїх дій відповідач
суду не надав.

За таких обставин, враховуючи той факт,
що підчас розгляду справи позивачем
спростовані обставини, на підставі
яких ґрунтувались висновки
відповідача -1, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Згідно із частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір, таким чином,
судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державного реєстратора
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області Заболотного Анатолія
Вікторовича про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
09.01.2014 № 9792563

Зобов'язати Реєстраційну службу
Ірпінського міського управління
юстиції Київської області провести
державну реєстрацію права власності на
частину майнового комплексу
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
належить товариству з обмеженою
відповідальністю «Катех - Енерго».

Стягнути з Державного бюджету на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Катех - Енерго» (3) сплачений судовий збір у
розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.