Справа № 820/14633/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 вересня 2014 р.
№ 820/14633/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єгупенко В.В.

за участю секретаря - Вождаєвої М.О.

за участю представників сторін:

представника позивача - Цвікевич О.А.

представника відповідача - Дьоміної О.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Приватного акціонерного товариства
"Новий Стиль" до Харківської митниці
Міндоходів про скасування рішеннь ,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Новий
Стиль» (надалі позивач) звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської митниці Міндоходів (надалі
відповідач), в якому просив суд:
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів № 807000003/2014/000134/2
від 08.02.2014 р., про скасування картку
відмови Харківської обласної митниці в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 807100000/2014/00098
від 08.02.2014 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що не погоджується рішення
про визначення митної вартості товару,
карткою відмови в повному обсязі
вважає їх незаконними та
необгрунтованими.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, вважає що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з таких підстав
та мотивів.

Судом встановлено, що 15 січня 2014 року
між АТ «Новий Стиль» та виробником
товару GTV Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia S. K.A.
(Польща) було укладено контракт № 15012014
(надалі Контракт), відповідно до якого
фірмою GTV Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia S. K.A.
(Польща) (надалі продавець)
зобов'язувався продати, а АТ «Новий
Стиль» (надалі покупець) - прийняти та
оплатити Мебельну фурнітуру, (надалі
товар) відповідно до пункту 4.1. розділу 4
контракту ціна на товар, що
поставляється, вказується в
специфікаціях та інвойсах на конкретну
партію товару. (а.с. 31-36).

На виконання умов Контракту, згідно
комерційного інвойсу № (S)FSE - 49/14/SK3 від
30.01.2014р. року на адресу позивача
поставлено товар Метабокс 086 мм L - 400
сірий Престиж.

03.02.2014р. позивач надав до Харківської
обласної митниці митну декларацію ІМ 40
ДЕ 807100000/2014/003545 та вказав митну вартість
товару 32 739, 33 грн., що на дату митного
оформлення складало 4 096, 00 USD з
додаванням витрат на транспортування 38
741,99 грн.

Митну вартість товару позивачем було
визначено за ціною контракту № 15012014
від 15.01.2014 року.

На підтвердження митної вартості
товару позивач надав до Харківської
обласної митниці наступні обов'язкові
документи: декларацію митної вартості;
контракт з фірмою GTV Spolka z ograniczona
odpowiedzialnoscia S. K.A. (Польща) № 15012014 від
15.01.2014р.; інвойси № (S)FSE - 49/14/SK3 від
30.01.2013р. до Контракту.

Крім того, декларант надав до митниці
наступні документи: специфікація № 1
від 30.01.2014р. до Контракту; міжнародну
товарно-транспротну накладну СМR 5238450
від 30.01.2014р., яка підтверджує факт
отримання і перевезення товару, та інші
документи, що підтверджують вартість
перевезення товару (контракти № 14012010
від 14.01.2010р., калькуляція транспортних
витрат 30.01.2014р., документ, що
підтверджує вартість перевезення
товару 30-01/01 30.01.2014р); сертифікат
походження товару Pl/MF/АК 0368874 від
30.01.2014р.); лист про відсутність
взаємозалежності між позивачем та
постачальником від 03.02.2014р.; експортна
вантажно-митна декларація
(14Р144501014ЕА6СС0 від 30.01.2014р); звіт про
оцінку майна № 05/02/2014/01 від 05.02.2014р (за МД
ІМ № 807100000/2014/003545); лист про страхування
товару (б/н від 03.02.2014р.).

Під час митної консультації № 11045 від
03.02.2014р. (до декларації митної вартості
№ 807100000/2014/003545) відповідачем були
витребувані наступні додаткові
документи: 1) виписку з бухгалтерської
документації; 2) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 3)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У відповідь на запит АТ «Новий Стиль»
для підтвердження митної вартості
товару надав до Харківської митниці
письмові пояснення стосовно
визначення митної вартості товарів за
першим методом (лист від 06.02.2014р. вих.. №
2014/02-06-3), згідно яких було зазначено, що
документи, що запитуються надаються, а
саме звіт про оцінку майна 05/02/2014/01 від
05.02.2014р., лист відправника від 04.02.2014р.

З посиланням на відсутність достатньої
інформації для визначення рівня митної
вартості, при розгляді запиту відділом
контролю митної вартості було
проаналізовано інформацію, що
містилась у товаросупровідних
документах, наданих до митного
оформлення, цінову інформацію на
подібні та аналогічні товари.

Відповідачем було видано картку
відмову у прийнятті митних декларацій,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 807100000/2014/00098
від 08.02.2014р., якими повідомлено позивача
про відмову у митному оформленні
(випуску) товарів, прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів №
807000003/2014/000134/2 від 08.02.2014р., яким
встановлена вартість згідно
розрахунку: 5, 00 USD/кг замість вартості,
визначеної декларантом за ціною
Контракту згідно інвойсу у розмірі 2,048
USD/комплект.

Суд зазначає, що наказом Міністерства
Фінансів України 24.05.2012 року №598
затверджено Форму рішення про
коригування митної вартості товарів,
а також Правила заповнення рішення
про коригування митної вартості
товарів.

Так, відповідно до Правил заповнення
рішення, у графі 33 «Обставини прийняття
Рішення та джерела інформації, що
використовувалися митним органом
для визначення митної вартості»
зазначаються причини, через які митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі:

1)неподання основних документів, які
підтверджують відомості про заявлену
митну вартість товарів (згідно з
переліком та відповідно до умов,
наведених у статті 53 Кодексу);

2) невірно проведений розрахунок митної
вартості;

3)невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ
Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно ст. 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу. Митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу, а
згідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 53 Кодексу у
випадках, передбачених ним, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у ч. 5 та ч. 6 ст. 52
цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Як свідчать матеріали справи, позивач
при митному оформленні товару
застосував саме перший метод
визначення митної вартості товарів, що
ввезені на митну територію України.

Відмовляючи в митному оформленні
товару за основним (першим) методом,
митний орган послався на те, що
декларантом не надано додаткових
документів на підтвердження митної
вартості товару.

Суд вважає необхідним зазначити, що для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, декларантом були подані всі
документи, необхідні для митного
оформлення товару за ціною договору.
Крім того, листом надано письмові
пояснення щодо даної поставки товару.

Також, позивачем, надані документи на
підтвердження митної вартості товару,
а саме: звіт про оцінку майна № 05/02/2014/01
від 05.02.2014р., специфікація № 1 від
30.01.2014р. до Контракту.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем
до митної декларації ІМ 40 ДЕ
807100000/2014/003545 від 03.02.2014р. для
підтвердження митної вартості товару
та її визначення за ціною договору,
надано всі документи до, які
передбачені ч. 2 ст.53 МК України.

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 53 Митного кодексу
України, орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідачем не було
надано до суду жодних фактичних даних,
які б свідчили про наявність у поданих
позивачем до митного оформлення
документах розбіжностей чи ознак
підробки; суб'єктом владних
повноважень не доведено, що подані
документи не підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів або не містять відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари.

Суд відхиляє твердження митниці щодо
наявності сумніву у визначенні
позивачем митної вартості товарів за
першим методом з посиланням на
невідповідність обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару умовам, наведеним у главі 9
Митного кодексу України, в зв'язку з
виявленими і непідтвердженими
розбіжностями в документах, в зв'язку з
тим, що використані декларантом
відомості не підтверджені в повній
мірі документально, а також в зв'язку з
ненаданням декларантом додаткових
документів, передбачених пунктом 3
сатті 53 Митного кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідач зазначав, що причиною
запиту додаткових документів було саме
невідповідність ціни, яка була
зазначена позивачем, митній вартості
ідентичних та подібних товарів
відповідно до інформації Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби України. Але при цьому
відповідачем не доведено, що декларант
у декларації митної вартості зазначив
не усі складові числового значення
митної вартості, неправильно здійснив
розрахунок, записав до декларації
недостовірні або неточні відомості.
Таким чином відповідач прийняв рішення
про коригування митної вартості
товарів та оформив картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформлені чи пропуску товарів і
транспортних засобів комерційного
призначення з порушенням статей глави 8
та 9 Митного кодексу України, наказу
Міністерства фінансів України "Про
затвердження форми рішення про
коригування митної вартості товарів",
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів та
наказу Мінфіну України "Про
затвердження Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа" № 63 від
30.05.12 р., а саме - за відсутністю
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі без обґрунтування причин
того, що позивачем невірно визначено
митну вартість товарів. Отже,
відповідач під час здійснення митного
контролю правильності визначення
позивачем митної вартості товарів і
митного оформлення діяв у спосіб, який
не відповідає вимогам Митного кодексу
України.

Крім того, відмовляючи у митному
оформленні товару за основним (першим)
методом, митний орган послався на те, що
використані декларантом відомості не
підтверджені в повній мірі
документально, декларантом не надано
додаткових документів, надання яких
передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України. Проте, такий висновок
відповідача не ґрунтується на
фактичних обставинах справи та
суперечить нормам діючого
законодавства, оскільки відповідно до
ч. 2 ст. 54 Кодексу контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем у повній мірі надана
об'єктивна інформація, яка підтверджує
зміну ціни на товар по незалежним від
декларанта причинам. Однак, така
інформація не була враховані
відповідачем по справі при прийнятті
спірного рішення про коригування
митної вартості.

Судом зазначається, що зміна ціни на
товар знайшла своє відображення згідно
п. 3.3. контракту оплата Товару
здійснюється Покупцем на умовах 100%
відстрочки платежу, так під час митного
оформлення товарів був наданий
оригінал інвойсу № (S)FSE - 49/14/SK3 від
30.01.2013р.. до контракту та специфікація №
1 від 30.01.2014р., у яких чітко зазначались
умови оплати товару, а саме
відстрочення оплати 30 днів.

Суд прийшов до висновку, оскільки товар
поштучний/комплектний, визначення
митної вартості повинно здійснюватись
в розрахунку за одиницю продукції, а не
за кілограм, що було зроблено
відповідачем по справі.

Джерелом інформації для прийняття
оскаржуваного рішення про коригування
митної вартості слугувала наявна у
Харківської митниці цінова інформація,
наявна у ПІК «Іспектор 2006», та рішення
про коригування митної вартості,
зокрема, МД № 508050000/2013/14436 від 29.11.2013р.

У ПІК «Інспектор 2006» відомості щодо
митної вартості товарів наведені у
розрахунку за кілограм, а відтак, дані
зазначеного інформаційного ресурсу 5, 00
USD/кг - не можуть бути застосовані до
спірних відносин, з огляду на означений
вище характер ввезеного товару.

Суд зауважує, що позивач у
підтвердження митної вартості товару
надав експертний висновок зроблений
суб'єктом оціночної діяльності, який
діяв на підставі кваліфікаційного
свідоцтва оцінювача ХЦНТУШ та ФДМУ №
5928, виданого Фондом Держмайна України
та ХЦНТЕШ від 19.04.2008р. Оцінка виконана у
відповідності з Національним
стандартом № 1, Міжнародними
стандартами оцінки та Нормами
професійної діяльності оцінювача
Українського Товариства Оцінювачів.
Саме ціна, яка може бути фактично
сплачена на ринку ідентичних товарів,
була досліджена експертом.

Щодо посилань відповідача на те, що
згідно інформації спеціалізованої
бази даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України найменша митна вартість товару
на ідентичний товар значно перевищує
заявлену декларантом, колегія суддів
зазначає, що митний орган при
здійсненні митного контролю має діяти
у спосіб, визначений Митним кодексом
України, а відомості, які містяться в
автоматизованій системі мають лише
допоміжний інформаційний характер при
прийнятті митним органом відповідних
рішень.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яку було взято за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів; умов поставки, комерційних
умов, тощо. Таких даних відповідачем не
наведено.

Суд вважає необхідним вказати, що
відповідач повинен був належним чином
довести, що позивачем навмисно
занижена вартість товару. Однак,
відповідач не надав таких доказів та не
довів, що митна вартість товару,
заявлена позивачем, була нижче
вартості сировини та вартості
ідентичних та подібних товарів,
оформлених іншими митницями України.

Вищевказане свідчить про те, що
коригування митної вартості названого
товару відповідачем за другорядними
методами проведене з порушенням вимог
ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України, тобто,
не на основі об`єктивних даних, що
підтверджуються документально та
підлягають обчисленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, Суд вважає, що у АТ «Новий
Стиль» до митного органу були подані
всі документи для визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, належними
документами, наявними в матеріалах
справи, підтверджено ціну товару, який
був імпортований позивачем на митну
територію України на підставі
контракту № 15012014 від 15.01.2014р., а
відповідач не надав таких доказів та не
довів, що митна вартість товару,
заявлена позивачем, була нижче
вартості товару та вартості
аналогічних та подібних товарів,
оформлених іншими митницями України,
суд приходить до висновку про
неправомірність прийнятого
відповідачем рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає, що вимоги позивача
правомірні, обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства "Новий Стиль"
до Харківської митниці Міндоходів про
скасування рішеннь - задовольнити.

Скасувати рішення Харківської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 807000003/2014/000134/1 від
08.02.2014 р.

Скасувати картку відмови Харківської
обласної митниці в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
807100000/2014/00098 від 08.02.2014 р.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 23
вересня 2014 року.

Суддя
Єгупенко В.В.