Справа № 2а-16897/11/2670
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/37323/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської
Т.Ф.,

Олексієнка
М.М.,

Винокурова
К.С.,

провівши в порядку касаційний
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Міністерства
екології та природних ресурсів України
до Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України про визнання протиправною та
скасування постанови,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Міністерства
екології та природних ресурсів України
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 лютого 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року Міністерство
екології та природних ресурсів України
пред'явило у суді позов до Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(далі - Відділ ДВС) про визнання
протиправною та скасування постанови
головного державного виконавця
Хомишина Ю.Б. від 20 жовтня 2011 року ВП №
28871663 про накладення штрафу за
невиконання рішення суду в розмірі 680
гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що всупереч вимогам статті
89 Закону України від 21 квітня 1999 року №
606-XIV «Про виконавче провадження» (далі -
Закон № 606-XIV), державним виконавцем не
з'ясовано причини невиконання судового
рішення, тож протиправно винесено
постанову про накладення штрафу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 лютого 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
позивач посилається на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, у зв'язку з чим просить скасувати
ухвалені ними рішення та прийняти нову
постанову про задоволення позову.

Відповідач заперечення на касаційну
скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову суди
виходили з того, що державний
виконавець при винесенні постанови про
накладення штрафу за невиконання
судового рішення діяв на підставі та в
межах своїх повноважень, визначених
Законом № 606-XIV, а тому підстави для її
скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів з огляду на таке.

Частина друга статті 76 Закону № 606-XIV
передбачає, що у разі невиконання
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом, фізичною особою, фізичною
особою - підприємцем рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника на них накладається
штраф та застосовуються інші заходи,
передбачені законом.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Вижницький районний
суд Чернівецької області під час
розгляду цивільної справи № 2-386/11 за
позовом ОСОБА_4 до Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України про поновлення на роботі
замінив відповідача у справі на
Міністерство екології та природних
ресурсів України. Рішенням від 8
серпня 2011 року цей суд скасував наказ
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 18
квітня 2008 року № 274-о про звільнення
ОСОБА_4 з посади директора
Національного природного парку
«Вижницький», поновив його на посаді та
стягнув на його користь з Міністерства
екології та природних ресурсів України
заробітну плату за час вимушеного
прогулу в розмірі 87 482, 73 гривень та
моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.
Судове рішення в частині поновлення на
роботі допущено до негайного
виконання.

23 вересня 2011 року головним державним
виконавцем Відділу ДВС Хомишиним Ю.Б.
відкрито виконавче провадження ВП №
28871663 щодо примусового виконання
зазначеного рішення Вижницького
районного суду Чернівецької області.

20 жовтня 2011 року цей же держаний
виконавець прийняв постанову про
накладення на Міністерство екології та
природних ресурсів України штрафу за
невиконання рішення суду в розмірі 680
гривень.

Міністерство екології та природних
ресурсів України направило до Відділу
ДВС лист від 11 жовтня 2011 року № 174/06-1/11 з
вимогою зупинити виконавче
провадження у зв'язку з поданням до
Вижницького районного суду
Чернівецької області заяви № 173/06-2/11
про заміну неналежної сторони у
виконавчому провадженні.

Відповідно до частини другої статті 11
Закону № 606-XIV державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому цим виконавчим
документом і цим Законом.

Та обставина, що Міністерство екології
та природних ресурсів України є
належним відповідачем по справі № 2-386/11
підтверджується ухвалою Вижницького
районного суду Чернівецької області, а
тому обов'язок з виконання рішення суду
про поновлення ОСОБА_4 на роботі на
підставі виконавчого листа від 12
серпня 2011 року № 2-386/11 покладено саме на
Міністерство екології та природних
ресурсів України.

Частиною першою статті 89 Закону № 606-XIV
передбачено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення,
що зобов'язує боржника виконати певні
дії, та рішення про поновлення на
роботі державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу
- від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Системний аналіз статтей 34, 37, 36, 37 цього
ж Закону дає підстави для висновку, що
під поважністю причин невиконання
судового рішення слід розуміти
несвоєчасне одержання сторонами
документів виконавчого провадження;
роз'яснення рішень, виконавчих
документів; відстрочка або розстрочка
виконання, встановлення чи зміна
способу і порядку виконання рішення;
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження .

Стверджуючи про наявність у нього
поважних причин невиконання судового
рішення, Міністерство екології та
природних ресурсів України фактично
намагається уникнути його виконання,
оскільки вважає, що Вижницький
районний суд Чернівецької області
безпідставно здійснив заміну
відповідача під час розгляду цивільної
справи і поклав на нього обов'язок
поновити ОСОБА_4 на роботі . Отже,
державний виконавець обґрунтовано не
прийняв до уваги його доводи про
поважність причин невиконання
судового рішення.

Оскільки судове рішення про поновлення
на роботі набрало законної сили та
підлягає обов'язковому виконанню, а
Міністерство екології та природних
ресурсів України ухиляється, то
державний виконавець обґрунтовано
наклав на нього штраф за невиконання
цього судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно встановили обставини справи,
надали їм вірну правову оцінку та
правильно застосували норми
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування ухвалених ними
рішень немає.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 лютого 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

К.С. Винокуров

М.М. Олексієнко