Справа № 875/286/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/286/14

А/800/233/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - Васильченко
О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Центральної виборчої комісії

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня
2014року

у справі №875/286/14

за позовом ОСОБА_4

до Центральної виборчої
комісії

про скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

05 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Центральної виборчої
комісії, яким просила визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача №1385 від 30.09.2014 року в
частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
по одномандатному виборчому округу №222
ОСОБА_4, зобов'язати Центральну виборчу
комісію провести реєстрацію кандидата
у народні депутати України ОСОБА_4 в
одномандатному виборчому окрузі №222 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року
протягом одного робочого дня з дня
набрання постановою законної сили.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року у справі №875/286/14 адміністративний
позов задоволено частково, визнано
протиправною та скасовано постанову
Центральної виборчої комісії від 30.09.2014
р. №1385 «Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_4» в частині
відмови ОСОБА_4 в реєстрації кандидатом
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №222;
зобов'язано відповідача повторно
розглянути подані позивачем 25.09.2014 року
документи для реєстрації кандидатом у
депутати і прийняти рішення,
передбачене частиною 6 статті 59 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України». В решті позовних вимог
відмовлено.

Центральна виборча комісія, не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції, подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що заява про самовисування не містить
зобов'язання у разі обрання позивача
депутатом припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
Законів України несумісна з мандатом
народного депутата України. Тому
Центральна виборча комісія не може
вважати дану заяву заявою про
самовисування в розумінні Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

В судовому засіданні позивач
апеляційну скаргу не визнала, просила
суд відмовити у її задоволенні з
посиланням на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції. Центральна виборча комісія,
приймаючи оскаржене рішення, діяла не у
відповідності до Конституції України
та вимог Закону України «Про вибори
народних депутатів України».

Представник відповідача вимоги
апеляційної скарги підтримала, просила
їх задовольнити.

Заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні сторін, дослідивши
та розглянувши докази у справі, колегія
суддів встановила наступне.

25.09.2014 року ОСОБА_4 для реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі №222,
відповідно до частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», надано до Центральної
виборчої комісії наступні документи:
заява про самовисування кандидатом у
народні депутати України;
автобіографія кандидата у депутати;
документ про внесення грошової
застави; 4 фотографії кандидата у
депутати розміром 4x6 см; ксерокопії
першої та другої сторінок паспорта
громадянина України кандидата у
народні депутати; передвиборна
програма кандидата у депутати.

При цьому позивач посилався на те, що
заяву про самовисування нею було
оформлено з використанням зразка
заяви, оприлюдненого на офіційному
сайті Центральної виборчої комісії.

На виконання вимог Закону позивачем
подано передбачені частиною 3 статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» документи, про що
свідчить наявна у матеріалах справи
належним чином оформлена довідка
Центральної виборчої комісії від 25.09.2014
року.

30.09.2014 року Центральною виборчою
комісією прийнято постанову №1385, якою
позивачу відмовлено в реєстрації
кандидатом у народні депутати України.

Своє рішення Центральна виборча
комісія мотивувала порушенням вимог
пункту 1 частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», оскільки заява позивача про
самовисування не містить зобов'язання
у разі обрання її депутатом припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та Законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України. За таких обставин
Центральна виборча комісія не вважає
вказаний документ заявою про
самовисування в розумінні пункту 1
частини 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», Центральна виборча
комісія реєструє кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
окрузі в порядку самовисування, за
умови пред'явлення ним особисто одного
із документів, передбачених пунктами 1
або 2 частини третьої статті 2 цього
Закону, а отримання нею таких
документів, зокрема, заяви про
самовисування, датованої днем подання
документів для реєстрації його
кандидатом у депутати до Центральної
виборчої комісії, із зобов'язанням у
разі обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які відповідно до Конституції
України та законів України несумісні з
мандатом народного депутата України,
та згоду на оприлюднення біографічних
відомостей у зв'язку з участю у виборах,
а також із зобов'язанням у разі обрання
депутатом протягом місяця після
офіційного оприлюднення результатів
виборів передати в управління іншій
особі належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає).

Пунктом 2 частини 1 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» визначено, що Центральна
виборча комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», помилки і неточності,
виявлені в поданих кандидатами на
реєстрацію документах, підлягають
виправленню і не є підставою для
відмови в реєстрації кандидата в
депутати.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що Законом України «Про вибори
народних депутатів України»
визначений вичерпний перелік підстав
для відмови у реєстрації кандидата в
депутати.

При цьому, вищенаведений закон прямо
передбачає таку підставу для відмови у
реєстрації як відсутність документів,
зазначених у частині 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», та не містить приписів щодо
можливості відмови у реєстрації за
наявності помилок і неточностей,
виявлених у поданих кандидатами на
реєстрацію документів.

На офіційному інтернет-ресурсі
Центральної виборчої комісії був
розміщений зразок заяви про
самовисування осіб у кандидати в
народні депутати України.

Згідно зразка в заяві особа має
зазначити, що вона зобов'язується, у
разі обрання її депутатом, припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України, та протягом місяця
після офіційного оприлюднення
результатів виборів передати в
управління іншій особі належні їй
підприємства та корпоративні права у
порядку, встановленому законом.

При цьому, у примітках до такого зразка
відповідачем роз'яснено: «** У разі
відсутності іншого представницького
мандата, який згідно з Конституцією
України та законами України несумісний
з мандатом народного депутата України,
зазначається «Іншого представницького
мандата, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата України, не маю». *** У разі
відсутності у власності підприємств та
корпоративних прав зазначається
«Належних мені підприємств та
корпоративних прав не маю».

В заяві про самовисування позивач
вказала, що іншого представницького
мандата, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата України, вона не має, а також
те, що у разі обрання її народним
депутатом України вона зобов'язується
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні їй підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом.

Судова колегія вважає, що оформлення
заяви про самовисування кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_4
здійснено у повній відповідності до
запропонованого Центральною виборчою
комісією зразку.

Отже, висновок відповідача про те, що
заява ОСОБА_4 про самовисування не є
такою заявою у розумінні приписів
пункту 1 частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», є помилковим, оскільки
наявність недоліків або неточностей в
поданих кандидатом на реєстрацію
документах не може свідчити про
відсутність таких документів.

На думку суду, недотримання певних
вимог щодо оформлення документу є
підставою для внесення до нього
виправлень, а не підставою для
прийняття рішення про відсутність
такого документу взагалі.

Враховуючи подання позивачем до
Центральної виборчої комісії всіх
документів, передбачених частиною 2
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку про
відсутність у відповідача підстав для
відмови у реєстрації ОСОБА_4 кандидатом
в народні депутати України, згідно
пункту 2 частини 1 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Крім того, згідно частин 1 та 5 статті 101
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», особа, обрана
депутатом, для її реєстрації народним
депутатом України зобов'язана подати
до Центральної виборчої комісії не
пізніш як на двадцятий день з дня
офіційного оприлюднення результатів
виборів депутатів документ про її
звільнення з роботи (посади), не
сумісної з депутатським мандатом, та
(або) копію зареєстрованої заяви про
припинення дії іншого
представницького мандата, поданої до
відповідної ради.

У разі невиконання особою, обраною
депутатом в одномандатному окрузі, у
строки, зазначені у частинах першій і
другій цієї статті, вимог частини
першої цієї статті або подання цією
особою до Центральної виборчої комісії
заяви про відмову від депутатського
мандата, або виникнення (виявлення)
обставин, зазначених у пунктах 3 - 7
частини п'ятої та частині восьмій
статті 61 цього Закону, Центральна
виборча комісія приймає рішення про
визнання її такою, яка не набула
депутатського мандата, та призначає
повторні вибори у відповідному
одномандатному окрузі.

За викладених вище норм Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» вбачається, що у разі
неподання ОСОБА_4 документу про її
звільнення з роботи (посади), не
сумісної з депутатським мандатом, та
(або) копію зареєстрованої заяви про
припинення дії іншого
представницького мандата, Центральна
виборча комісія зобов'язана прийняти
рішення про визнання її такою, яка не
набула депутатського мандата.

Таким чином, в процесі розгляду справи
позивачем доведена обґрунтованість
позовних вимог про скасування
постанови відповідача №1385 від 30.09.2014
року в частині відмови ОСОБА_4 в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №222.

Також, судова колегія вважає за
необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з положеннями Законів України
"Про вибори народних депутатів України"
та "Про Центральну виборчу комісію",
прийняття рішень про реєстрацію
кандидата у народні депутати
відноситься до виключної компетенції
Центральної виборчої комісії як
колегіального органу.

Отже, суд не наділений повноваженнями
покладати на відповідача обов'язок
прийняти рішення про реєстрацію
кандидата у депутати. Зобов'язуючи
Центральну виборчу комісію повторно
розглянути подані позивачем 25.09.2014 року
документи для реєстрації кандидатом у
депутати і прийняти рішення,
передбачене частиною 6 статті 59 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», судом першої інстанції вимог
виборчого законодавства не порушено.

Постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року прийнята з урахуванням всіх
обставин справи та дотриманням вимог
щодо законності та обґрунтованості.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 196, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Центральної
виборчої комісії - залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року у справі №875/286/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Т.Г. Стрелець

Судді:
О.В. Голяшкін

В.С. Заяць