Справа № 817/2415/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2415/14

03 жовтня 2014 року м. РівнеРівненський
окружний адміністративний суд у складі
судді Гломба Ю.О. за участю секретаря
судового засідання Маринич В.М. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: представник Брагіна О.Л.,

відповідача 2: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області,
Дубровицького РВ УМВС України в
Рівненській області про
стягнення грошового забезпечення,
-ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про стягнення середньомісячного
грошового забезпечення за період з
10.09.2013 року по 24.07.2014 року та грошову
компенсацію за невикористану щорічну
відпустку.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
в позовній заяві. В обґрунтування
позову зазначив, що 21.08.2013 року його
було звільнено з органів внутрішніх
справ за власним бажанням. Пояснив, що
10.09.2013 року позивача повідомили про
його повторне звільнення згідно з
наказом №285 о/с від 10.09.2013 року за
пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни)
а встановлено, що наказ №267 о/с від
21.08.2013 року було анульовано без відома
позивача. При цьому грошове
забезпечення в період з 21.08.2013 року по
10.09.2013 року було дораховано 23.09.2013 року.
Вказав, що 29.04.2014 року Рівненським
окружним адміністративним судом по
справі №817/3455/13-а було прийнято
постанову, якою наказ начальника УМВС
України в Рівненській області №285 о/с
від 10.09.2013 року було визнано
протиправним та скасовано. Одночасно,
наказом начальника УМВС України в
Рівненській області по особовому
складу №225 о/с від 24.07.2014 року позивача
було повторно звільнено з органів
внутрішніх справ у запас (з постановкою
на військовий облік) за пунктом 64 «ж»
(за власним бажанням). Однак, розрахунок
грошового забезпечення, компенсації за
дні невикористаної відпустки та
одноразової грошової допомоги при
звільненні відповідачем проведено не
було. Наголосив, що Дубровицьким РВ
УМВС України в Рівненській області
було відмовлено у задоволення вимоги
позивача від 28.07.2014 року про розрахунок
заборгованості грошового забезпечення
в період з вересня 2013 року по день
звільнення з урахуванням одноразової
грошової допомоги, грошової
компенсації за невикористану щорічну
відпустку та про видачу грошового
атестата. За таких обставин просив
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 в судовому
засіданні позов не визнав, з підстав
викладених в письмових запереченнях на
позовну заяву (а.с.43-44). В обґрунтування
заперечень зазначив, що ОСОБА_1 на було
поновлено на посаді, ніякої роботи в
період часу з 10.09.2013 року по 24.07.2014 року
він не виконував, у вимушеному прогулі
не перебував, а тому відсутні підстави
для стягнення з УМВС України в
Рівненській області грошового
забезпечення та компенсації за
невикористану відпустку за вказаний
період часу. Також повідомив, що під час
розгляду адміністративної справи
№817/3455/13-а ОСОБА_1 відмовився від
позовної вимоги щодо поновлення на
посаді та про стягнення грошового
забезпечення за час вимушеного
прогулу, яка ухвалою Рівненського
окружного адміністративного суду від
12.02.2014 року була залишена без розгляду.
З таких підстав, просив суд в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Судом до участі у справі в якості
другого відповідача залучено
Дубровицький РВ УМВС України в
Рівненській області.

Відповідач 2 участі повноважного
представника в судовому засіданні не
забезпечив. Про дату, час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином. В прохальній частині
письмових заперечень, долучених до
справи (а.с.43-44), просив розгляд справи
провести без участі представника
Дубровицького РВ УМВС України в
Рівненській області.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача 1, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 16.09.2003 року
ОСОБА_1 проходив службу в органах
внутрішніх справ України, що
підтверджується копією трудової
книжки позивача (а.с.4-5).

10.09.2013 року на підставі наказу УМВС
України №285 о/с позивач був звільнений
з органів внутрішніх справ на підставі
наказу УМВС України в Рівненській
області від 02.09.2013 року №1491 (а.с.7). З
вказаним наказом позивач не погодився
та оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014 року
у справі №817/3455/13-а, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24.06.2014 року
(а.с.11-12), позов ОСОБА_1 до УМВС України в
Рівненській області задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
наказ начальника УМВС України в
Рівненській області «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
працівників Дубровицького РВ УМВС»
№1491 від 02.09.2013 року в частині
притягнення до дисциплінарної
відповідальності старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1 Дубровицького РВ УМВС
України в Рівненській області та
визнано протиправним та скасовано
наказ начальника УМВС України в
Рівненській області «По особовому
складу» від 10.09.2013 року №285 о/с в
частині звільнення з органів
внутрішніх справ старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1, дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Дубровицького РВ
УМВС України в Рівненській області
(а.с.8-10).

24.07.2014 року наказом УМВС України в
Рівненській області «По особовому
складу» №225 о/с ОСОБА_1 звільнено з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних Сил (з постановкою на
військовий облік) за пунктом 64 «ж» (за
власним бажанням) на підставі рапорту
позивача. Вислуга років на день
звільнення одноразової грошової
допомоги при звільненні в календарному
обчисленні становить 12 років 02 місяці 16
днів, в пільговому обчисленні - 15 років
05 місяців 16 днів (а.с.6).

Матеріали справи свідчать, що 28.07.2014
року позивач звернувся до начальника
Дубровицького РВ УМВС України в
Рівненській області з заявою про
проведення розрахунку заборгованості
грошового забезпечення в період з
вересня 2013 року по день звільнення,
виплату всіх сум з урахуванням
одноразової грошової допомоги та
грошової компенсації за невикористану
щорічну відпустку згідно з наказом
УМВС України в Рівненській області №225
о/с від 24.07.2014 року та видачу грошового
атестата (а.с.13).

01.08.2014 року листом №56/6579 «Про надання
відповіді на звернення» Дубровицьким
РВ УМВС в Рівненській області
повідомлено позивачу про те, що
фінансовим сектором було нараховано
одноразову грошову допомогу при
звільненні в сумі 6598,13 грн., а грошове
забезпечення в період з вересня 2013 року
по день звільнення та компенсацію за
невикористану щорічну відпустку
виплатить не можуть, оскільки у
вказаний період ОСОБА_1 на роботі не
перебував, роботу не виконував. Крім
того, у відповіді зазначено, що в наказі
про звільнення позивача №225 о/с від
24.07.2014 року не вказано про виплату
ОСОБА_1 даних коштів, будь-якого рішення
суду про те, щоб виплатити дані кошти не
представлено, а тому підстав для видачі
позивачу грошового атестата немає
(а.с.14).

З таким висновком позивач не погодився
та звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір по суті, суд
виходить з наступного.

В силу вимог ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014 року
у справі №817/3455/13-а, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24.06.2014 року
(а.с.11-12), задоволено позов ОСОБА_1 до
УМВС України в Рівненській області про
скасування наказів, зобов'язання
вчинення дій. Визнано протиправним та
скасовано наказ начальника УМВС
України в Рівненській області «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників
Дубровицького РВ УМВС» №1491 від 02.09.2013
року в частині притягнення до
дисциплінарної відповідальності
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1
Дубровицького РВ УМВС України в
Рівненській області та визнано
протиправним та скасовано наказ
начальника УМВС України в Рівненській
області «По особовому складу» від
10.09.2013 року №285 о/с в частині звільнення
з органів внутрішніх справ старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1,
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Дубровицького РВ УМВС України
в Рівненській області (а.с.8-10). Дана
постанова набрала законної сили 24.06.2014
року (а.с.11-12), а тому обставини
встановлені цим судовим рішенням не
доказуються в даній справі.

Матеріали справи свідчать, що питання
про стягнення на користь ОСОБА_1
грошового забезпечення та грошової
компенсації за невикористану щорічну
відпустку в ході розгляду Рівненським
окружним адміністративним судом
справи 817/3455/13-а не вирішувалось.
Ухвалою суду від 12.02.2014 року позовну
заяву в частині вимог про поновлення
ОСОБА_1 на посаді дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Дубровицького РВ
УМВС України в Рівненській області та
про зобов'язання нарахувати та
виплатити грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу з 10.09.2013 року по день
фактичного поновлення на посаді було
залишено без розгляду на підставі
клопотання позивача про її
відкликання. При цьому суд зазначає, що
в силу положень ч.3 ст.155 КАС України
особа, позовна заява якої залишена без
розгляду, після усунення підстав, з
яких заява була залишена без розгляду,
має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

У зв'язку зі скасуванням наказу №285 о/с
від 10.09.2013 року в частині звільнення з
органів внутрішніх справ старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, 24.07.2014 року
УМВС України в Рівненській області
було прийнято наказ №225 о/с, згідно з
яким ОСОБА_1 було звільнено з органів
внутрішніх справ у запас Збройних Сил
(з постановкою на військовий облік) за
пунктом 64 «ж» (за власним бажанням).

Однак, як свідчать матеріали справи та
не заперечувалось представником
відповідача в судовому засіданні,
відповідачем одноразова грошова
допомога, грошова компенсація за
невикористану щорічну відпустку з дати
звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу
№285 с/о (10.09.2013 року), який був скасований
в судовому порядку, по дату його
звільнення на підставі чинного наказу
№225 о/с (24.07.2014 року) не виплачене.

Під вимушеним прогулом розуміється
час, протягом якого працівник з вини
власника або уповноваженого ним органу
був позбавлений змоги працювати.
Вимушений прогул працівника має місце
при незаконній відмові у прийнятті
його на роботу або при несвоєчасному
укладенні трудового договору,
незаконному відстороненні від роботи,
незаконному звільненні або
незаконному переведенні на іншу
роботу, затримці видачі трудової
книжки, неправильному формулюванні в
трудовій книжці причини звільнення,
якщо воно перешкоджало
працевлаштуванню його.

За вимушений прогул через незаконне
звільнення або переведення на іншу
роботу власник чи уповноважений ним
орган виплачує працівникові середній
заробіток, але не більше як за рік.

Таким чином, оскільки постановою суду
від 15.04.2014 року встановлено, що ОСОБА_1
був звільнений на підставі наказу №285
від 10.09.2013 року незаконно, внаслідок
чого 24.07.2014 року його було звільнено на
підставі нового наказу №225 о/с, то суд
вважає, що період з 10.09.2013 року по 24.07.2014
року є нічим іншим, як вимушеним
прогулом.

Наведені висновки підтверджуються й
тим, що відповідач - УМВС України в
Рівненській області, як слідує з наказу
№225 о/с, зарахував період вимушеного
прогулу з 10.09.2013 року по 24.07.2014 року до
вислуги років позивача, про що вказав
представник відповідача в судовому
засіданні.

Відносини публічної служби з приводу
прийняття громадян на службу в органи
внутрішніх справ, її проходження та
звільнення з неї, в т.ч. в частині оплати
праці, врегульовані спеціальним
законодавством України, зокрема, але не
виключно: Законом України "Про міліцію"
№565 від 20.12.1992 року; Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.1991 року за №114; Інструкцією про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
МВС України від 31.12.2007 року №499,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 12.03.2008 року за №205/14896.

Згідно з п.1.3 Інструкції про порядок
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, затвердженої
наказом МВС України від 31.12.2007 року №499,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 12.03.2008 року за №205/14896, (далі -
Інструкція №499) грошове забезпечення
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ визначається
залежно від посади, спеціального
звання, наукового ступеня і вченого
звання, тривалості та умов служби.

Відповідно до п.1.6 даної Інструкції
грошове забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ виплачується за
місцем служби і виключно в межах
асигнувань, затверджених кошторисом
доходів і видатків органу, підрозділу,
закладу чи установи МВС на грошове
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ. За час відсутності
особи рядового чи начальницького
складу органів внутрішніх справ на
службі без поважних причин (прогул)
грошове забезпечення не виплачується.

Обчислення середньої заробітної плати,
зокрема, у випадку вимушеного прогулу
визначений Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року
(далі - Порядок №100).

Відповідно до абз.3 п.2 даного Порядку в
усіх інших випадках збереження
середньої заробітної плати (в т.ч. у
випадку вимушеного прогулу)
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

В силу вимог п.1.7 Інструкції №499 при
виплаті особі рядового чи
начальницького складу грошового
забезпечення за неповний місяць розмір
виплати за кожний календарний день
визначається шляхом ділення суми
грошового забезпечення за повний
місяць на кількість календарних днів у
місяці, за який здійснюється виплата.

Пунктом 1.18 Інструкції №499 встановлено,
що при прийнятті на службу до органів
внутрішніх справ грошове забезпечення
особам рядового і начальницького
складу нараховується з дня призначення
на посаду. У разі звільнення зі служби
грошове забезпечення особі рядового чи
начальницького складу виплачується до
дня виключення зі списків особового
складу включно.

Оскільки наказ від 24.07.2014 року №225 о/с не
містить будь-яких застережень щодо
дати виключення позивача зі списків
особового складу, суд приходить до
висновку, що таке виключення здійснено
24.07.2014 року - у день звільення позивача у
запас Збройних Сил.

Судом з'ясовано, що виплата грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
та грошової компенсації за
невикористані дні відпустки мала бути
здійснена Дубровицьким РВ УМВС України
в Рівненській області.

Згідно з довідкою про доходи №56/8164 від
25.09.2014 року (а.с.46), виданою Дубровицьким
РВ УМВС України в Рівненській області,
заробітна плата ОСОБА_1 за
липень-серпень 2013 року (тобто, останні 2
календарні місяці роботи, що
передували звільненню) становила по
2256,75 грн.

Відповідно до вказаної довідки,
вихідна допомога при звільненні
нарахована та виплачена по фактичне
дату звільнення 24.07.2014 року в сумі 6598,13
грн. Виплати згідно розрахунків
грошового забезпечення за період з
11.09.2013 року по 24.07.2014 року та компенсація
за невикористані дні відпустки з 01.01.2014
року по 24.07.2014 року (в кількості 20 днів)
не проводилася.

Таким чином, за час вимушеного прогулу
у зв'язку з незаконним звільненням, а
саме: за період з 11.09.2013 року по 24.07.2014
року ОСОБА_1 належала виплата грошового
забезпечення на загальну суму 23562,41
грн., в т.ч. за вересень 2013 року в сумі
1504,50 грн., жовтень 2013 року - 2256,75 грн.,
листопад 2013 року - 2256,75 грн., грудень 2013
року - 2256,75 грн., січень 2014 року - 2256,75
грн., лютий 2014 року - 2256,75 грн., березень
2014 року - 2256,75 грн., квітень - 2256,75 грн.,
травень 2014 року - 2256,75 грн., червень 2014
року - 2256,75 грн., липень 2014 року - 1747,16 грн.
та компенсація за невикористану
відпустку в сумі 1455,81 грн., що також
підтверджується розрахунком
Дубровицького РВ УМВС України в
Рівненській області (а.с.46).

В силу вимог п.1.12 Інструкції №499
грошове забезпечення, виплачене особі
рядового чи начальницького складу
несвоєчасно або виплачене їй у меншому
розмірі, ніж належало, виплачується за
весь період, що передував моменту
звернення за одержанням
недоотриманого грошового
забезпечення, протягом якого особа
мала на нього право.

Відповідно до п.24 Положення №114 у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Згідно з п.3.5.2 Інструкції №499 особам
рядового і начальницького складу,
звільненим з органів внутрішніх справ,
а потім поновленим на службі у зв'язку з
визнанням звільнення незаконним,
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з дня звільнення виплачується
за посадою, з якої вони були звільнені,
але не більше як за один рік.

Абзацом 2 пункту 56 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінет Міністрів УРСР №114
від 29.07.1991 року особам рядового і
начальницького складу, які
звільняються з органів внутрішніх
справ, за невикористану в році
звільнення відпустку виплачується
грошова компенсація відповідно до
законодавства.

Системний аналіз наведених норм дає
суду підстави для висновку, що оскільки
ОСОБА_1 був незаконно звільнений, а
потім фактично поновлений на службі у
зв'язку з визнанням судом звільнення
незаконним та знову звільнений на
підставі наказу №225 о/с, то він мав
право на отримання грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
в сумі 23562,41 грн. та грошову компенсацію
за невикористані дні відпустки в сумі
1455,81 грн., а відповідач - Дубровицький РВ
УМВС України в Рівненській області
зобов'язаний був самостійно виплатити
таке грошове забезпечення та грошову
компенсацію в добровільному порядку.

Попри зазначене, Дубровицьким РВ УМВС
України в Рівненській області виплату
грошового забезпечення та компенсацію
за невикористані дні відпустки у
зв'язку з вимушеним прогулом всупереч
вимогам чинного законодавства не
здійснив.

За таких обставин, суд вважає, що
Дубровицьким РВ УМВС України в
Рівненській області неправомірно і
безпідставно не виплачено ОСОБА_1
грошове забезпечення та компенсацію за
невикористані дні відпустки за час
вимушеного прогулу при його звільненні
з органів внутрішніх справ 24.07.2014 року,
що становить не більше, як один рік, на
загальну суму 25018,22 грн.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що Дубровицьким РВ УМВС
України в Рівненській області, не
виплативши ОСОБА_1 грошове
забезпечення в сумі 23562,41 грн. та
грошову компенсацію за невикористані
дні відпустки за час вимушеного
прогулу в сумі 1455,81 грн., діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не в
спосіб, визначений чинним
законодавством, а тому позов слід
задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачі як суб'єкти владних
повноважень не надали суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються їх
заперечення.

За таких обставин, вимоги позивача
правомірні, обґрунтовані і підлягають
до задоволення, а заперечення
відповідача суд відхиляє як
безпідставні і такі, що суперечать
чинному законодавству та фактичним
обставинам справи.

Підстави для застосування вимог
статті 94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дубровицького РВ УМВС
України в Рівненській області на
користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за
період з 11.09.2013 року по 24.07.2014 року в сумі
23562,41 грн. (двадцять три тисячi п'ятсот
шістдесят двi грн. 41 коп.) та компенсацію
за невикористані дні відпустки з 01.01.2014
року по 24.07.2014 року в сумі 1455,81 грн. (одна
тисяча чотириста п'ятдесят п'ять грн. 81
коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Гломб
Ю.О.