Справа № 803/1890/14
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1890/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

Справа № 803/1890/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом відділу державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області до прокуратури Камінь-Каширського району Волинської області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (ВДВС Камінь-Каширського РУЮ) звернувся в суд із позовом до прокуратури Камінь-Каширського району Волинської області про визнання незаконною та скасування постанови прокурора Камінь-каширського району № 58 від 19 серпня 2014 року про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач оскаржувану постанову прийняв із порушенням норм Законів України "Про прокуратуру України" та "Про виконавче провадження", оскільки до повноважень районної прокуратури не віднесено повноважень щодо нагляду за законністю виконавчих проваджень у цивільних, господарських, адміністративних справах.

Відповідно до письмових заперечень проти позову від 30 вересня 2014 року № 39-2039вих.14 (а.с. 18-22) відповідач його вимог не визнав. В обґрунтування заперечення вказав, що представництво прокурором інтересів громадян чи держави у суді слід розуміти, у тому числі, як здійснення захисту інтересів громадян та держави в ході виконання судових рішень шляхом вжиття заходів спрямованих на своєчасне і реальне виконання судових рішень, постановлених у справах за позовами прокурора, а також шляхом належного захисту інтересів громадян, які не спроможні з різних причин їх захистити, та держави при виконанні рішень судів. Отже, прокуратурою Камінь-Каширського району Волинської області, здійснюючи нагляд, відповідно до Конституції України, статей 21, 26 Закону України "Про прокуратуру", статей 7, 12 Закону України "Про виконавче провадження", 19 серпня 2014 року прийнято постанову про проведення за власною ініціативою перевірки додержанням та застосуванням законів у діяльності ВДВС Камінь-Каширського РУЮ.

З наведених підстав оскаржувану постанову № 58 від 19 серпня 2014 року відповідач вважав правомірною та просив в позові відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2014 року судовий розгляд адміністративної справи за позовом відділу державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області до прокуратури Камінь-Каширського району Волинської області про визнання незаконною та скасування постанови ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що за результатами вивчення матеріалів виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у ВДВС Камінь-Каширського РУЮ, постановлених за позовами прокурорів інтересах громадян та держави, у зв’язку із виявленням недотримання вимог Закону України "Про виконавче провадження" посадовими особами ВДВС Камінь-Каширського РУЮ, прокурором Камінь-Каширського району прийнято постанову № 58 від 19 серпня 2014 року про проведення за власною ініціативою перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів у діяльності ВДВС Камінь-Каширського РУЮ (а.с. 9).

Позивачем на вказану постанову подано скаргу до прокуратури Волинської області, яку розглянуто та листом № 05/2/3-3018-14 від 05 вересня 2014 року надано відповідь, відповідно до якої порушень при її прийнятті не виявлено, а тому остання є правомірною та підстав для її скасування не вбачається (а.с. 10).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України "Про виконавчу службу" та частиною 6 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що контроль за діяльністю працівників органів державної виконавчої служби здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Згідно ч. ч. 1, 9 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження", контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. Виїмка документа виконавчого провадження здійснюється виключно за рішенням суду. При проведенні виїмки оригіналу виконавчого документа чи виконавчого провадження суд у своєму рішенні зазначає про зупинення виконавчого провадження.

Вичерпний перелік посадових осіб, які мають право здійснювати перевірку законності виконавчого провадження визначений у статті 84 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно з якою здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право: 1) директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; 2) заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Статтею 121 Конституції України та статтею 5 Закону України "Про прокуратуру", визначено функції, які покладаються на прокуратуру України, а саме:

1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно із частиною другою статті 5 Закону України "Про прокуратуру", на прокуратуру не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України і цим Законом.

Пунктом 9 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України встановлено, що прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію нагляду за додержанням і застосуванням законів та функцію попереднього слідства - до введення в дію законів, що регулюють діяльність державних органів щодо контролю за додержанням законів, та до сформування системи досудового слідства і введення в дію законів, що регулюють її функціонування.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про прокуратуру", предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є: 1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам; 2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; 3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності. Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Порядок проведення перевірок встановлено статтею 21 Закону.

Відповідно до частини першої цієї статті перевірки проводяться за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, а також за власною ініціативою прокурора. При цьому перевірки за заявами фізичних чи юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами або неприйняття ними у встановлені строки рішень з цих питань.

Із вказаної норми вбачається, що підставами для перевірки є письмові звернення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб за умови, коли їх розглянуто компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами або не прийнято ними у встановлені строки рішень з цих питань. Також перевірку може бути проведено за власною ініціативою прокурора.

Відповідно до пункту 2.4 Положення про порядок проведення органами прокуратури перевірок при здійсненні нагляду за додержанням і застосуванням законів, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 12 листопада 2012 року № 111 (Положення), підставами для проведення перевірки прокурором за власною ініціативою є дані, що свідчать про можливі порушення законності.

Частиною третьою статті 21 Закону визначено, що для здійснення перевірки прокурор приймає постанову, в якій зазначає підстави, що свідчать про можливі порушення законності, та обґрунтовує необхідність вчинення дій, передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини першої статті 20 цього Закону.

Із врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що до повноважень прокуратури України не віднесено нагляд за законністю виконавчого провадження у цивільних, господарських та адміністративних справах. Такий нагляд поширюється лише на виконання судових рішень у кримінальних справах, які пов'язані із обмеженням особистої свободи громадян. Крім того, Закон України "Про прокуратуру", інші джерела національного законодавства України не наділяють прокуратуру повноваженнями щодо нагляду за додержанням і застосуванням законів у ході судового провадження.

Наведені висновки повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України з даних правовідносин, викладеною в постанові Верховного Суду України від 21 лютого 2011 року № 21-10а11.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВДВС Камінь-Каширського РУЮ є підставним, а постанова прокурора Камінь-Каширського району № 58 від 19 серпня 2014 року про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України з Державного бюджету України слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про виконавче провадження", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову прокурора Камінь-Каширського району № 58 від 19 серпня 2014 року про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів.

Стягнути з Державного бюджету України на користь відділу державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області 73 грн. 08 коп. (сімдесят три грн. 08 коп.) понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Дмитрук