Справа № 817/1975/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1975/14

07 жовтня 2014 року 16год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Нор У.М. за участю
секретаря судового засідання Демчук
І.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Троянчук Д.М.

відповідача 1: представник не з'явився

відповідача 2: представник
Кондратенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинська фабрика
гофротари"доНововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області, Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправною відмови у задоволенні
запиту на інформацію, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Волинська фабрика
гофротари» звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Нововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Волинській області,
Державної податкової інспекції у місті
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправною відмову
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Волинській області у задоволенні
запиту на інформацію та зобов'язання
надати інформацію, запитувану у запиті
на інформацію ТОВ «Волинська фабрика
гофротари» від 16.06.2014 року №69/06-14.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відмова Нововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Волинській області у
задоволенні запиту на інформацію є
протиправною, оскільки відповідно до
ст.10 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» від 13 січня 2011
року №2939-VI, кожна особа має право
доступу до інформації про себе, яка
збирається та зберігається.
Розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
стосується, крім випадків,
передбачених законом.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
позовній заяві, просив позов
задовольнити повністю.

Відповідач - Нововолинська об'єднана
Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області позов не визнав,
про, що подав письмове заперечення, яке
обґрунтоване тим, що станом на дату
розгляду справи Товариство з обмеженою
відповідальністю «Волинська фабрика
гофротари» не перебуває на обліку в
Нововолинській об'єднаній державній
податковій інспекції ГУ Міндоходів у
Волинській області, як наслідок картки
особового рахунку та інша інформація
баз даних передана до інспекції за
основним місцем обліку. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду, з урахуванням вимог ст.ст.33,35
Кодексу адміністративного судочинства
України, повідомлений належним чином.

Представник Державної податкової
інспекції у місті Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області проти задоволення позову
заперечив.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Волинська
фабрика гофротари» отримано акт про
результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Волинська фабрика
гофротари» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 року по
31.12.2013 року №334/22/33211353 від 22.04.2014 року
(а.с.49-72).

16.06.2014 року ТОВ «Волинська фабрика
гофротари» звернулося до
Нововолинської ОДПІ із запитом на
інформацію №69/06-14, відповідно до якого
просило надати інформацію по наступних
питаннях:

1. Чи відбулося коригування (внесення
змін) сум податкового кредиту та
податкового зобов'язання з ПДВ та сум
доходів та витрат з податку на прибуток
підприємств в інформаційних базах
даних податкового органу (АС
«Податковий блок», АІС «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України», АІС «Аудит» та інші)
та до картки особового рахунку ТОВ
«Волинська фабрика гофротари» за
наслідками оформлення акту про
результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Волинська фабрика
гофротари» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 року по
31.12.2013 року №334/22/33211353 від 22.04.2014 року.

2. Якщо відбувалося таке коригування
(внесення змін), то до яких
інформаційних баз даних (АІС) вносилися
такі зміни та які саме (а.с.5).

Листом від 23.06.2014 року №1625/10-02
Нововолинська ОДПІ відмовила в
задоволенні звернення, посилаючись на
пп.21.1.6 п.21.1 ст.21, п.63.12 ст.63 Податкового
кодексу України, п.2 ч.1 ст.22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» від 13.01.2011 року №2939-VІ та п.1
ст.16 Закону України «Про інформацію»
від 02.10.1992 року №2657-ХІІ (а.с.6-7).

Суд вважає, що така відмова податкового
органу є протиправною, враховуючи
наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Тобто, ознаками публічної інформації є:

1) готовий продукт інформації, який
отриманий або створений лише в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень або інших розпорядників
публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною,
якщо створена суб'єктом владних
повноважень не під час виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків;

5) інформація не може бути публічною,
якщо створена не суб'єктом владних
повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в
інформації, така інформація не
належить до публічної.

Як зазначено в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2013 року №К/800/28585/13, розпорядники
публічної інформації під час
віднесення інформації до інформації з
обмеженим доступом повинні
застосовувати приписи Закону №2939-VІ
(Закону України «Про доступ до
публічної інформації»), оскільки
публічна інформація є обмеженою лише у
випадках, передбачених цим Законом,
норми якого є спеціальними в
порівнянні з нормами Закону №2657-ХІІ
(Закону України «Про інформацію», на
який посилається відповідач).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» 13
січня 2011 року №2939-VI, кожна особа має
право доступу до інформації про себе,
яка збирається та зберігається.

Розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
стосується, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

Відповідно до ч. 2. ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
від 13 січня 2011 року № 2939-VI, обмеження
доступу до інформації здійснюється
відповідно до закону при дотриманні
сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати
істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої
інформації переважає суспільний
інтерес в її отриманні.

Тобто, лише за умови додержання
сукупності всіх трьох підстав може
бути обмежено доступ до інформації.

Оскільки висновки акту перевірки
№334/22/33211353 від 22.04.2014 року щодо
завищення ТОВ «Волинська фабрика
гофротари» доходів та витрат,
податкових зобов'язань та податкового
кредиту порушують права та інтереси
ТОВ «Волинська фабрика гофротари», а
також враховуючи, що інформація, яка
запитується, стосується виключно ТОВ
«Волинська фабрика гофротари» та не
завдає шкоди інтересам національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку, відмова в
наданні інформації відповідача є
безпідставною.

Запитувана позивачем інформація
згідно зі ст.1 та п.1 ч.1 ст.10, ч.1, ч.2 ст.22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», є публічною.

Згідно п.63.12. ст.63 Податкового кодексу
України, на який посилається
відповідач, інформація, що збирається,
використовується та формується
контролюючими органами у зв'язку з
обліком платників податків, вноситься
до інформаційних баз даних і
використовується з урахуванням
обмежень, передбачених для податкової
інформації з обмеженим доступом.

Проте, таке посилання відповідача є
необґрунтованим, оскільки запитувана
позивачем інформація не є інформацією
про іншого платника податків чи
пов'язаною з обліком платників
податків.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення і не довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при
прийнятті рішення щодо відмови у
задоволенні запиту на інформацію
відповідач діяв необґрунтовано,
упереджено, без з'ясування необхідних
обставин, що мали значення для
прийняття рішення, чим порушив законні
інтереси позивача, які підлягають до
судового захисту шляхом визнання
протиправною відмову Нововолинської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Волинській
області у задоволенні запиту на
інформацію ТОВ «Волинська фабрика
гофротари» від 16.06.2014 року №69/06-14 та
зобов'язання Нововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області надати інформацію,
запитувану у запиті на інформацію ТОВ
«Волинська фабрика гофротари» від
16.06.2014 року №69/06-14 у строк, передбачений
Законом України «Про доступ до
публічної інформації».

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ч.1 ст.94
КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області у задоволенні запиту на
інформацію Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинська фабрика
гофротари" від 16.06.2014 року №69/06-14,
викладену в листі від 23.06.2014 року
№1625/10-02.

Зобов'язати Нововолинську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Волинській області надати інформацію,
запитувану у запиті на інформацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинська фабрика
гофротари" від 16.06.2014 року №69/06-14 у
строк, передбачений Законом України
"Про доступ до публічної інформації".

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинська фабрика
гофротари" із Державного бюджету
судовий збір у розмірі 146,16 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Нор
У.М.