Справа № 814/2368/14
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

18 вересня 2014 року
Справа № 814/2368/14

м. Миколаїв

11:13

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: Соколенко Д.В.,

представника відповідача 2: Соколенко
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:ОСОБА_3, АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 до
відповідачів:Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області Соколенко Діани Володимирівни,
вул. Пушкінська, 4, м. Вознесенськ,
Миколаївська область, 56500
Реєстраційної служби Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області, вул. Пушкінська,
4, м. Вознесенськ, Миколаївська область,
56500 про:визнання протиправним і
скасування рішення від 23.06.2014 № 13963997;
зобов'язання вчинити певні дії,
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167, 254, 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Реєстраційної служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області від 23.06.2014 № 13963997 про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
прийнятої 17.06.2014 12:05:12 за реєстраційним
номером 7039016.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області протягом десяти днів з дня
набрання судовим рішенням законної
сили направити на адресу ОСОБА_3
мотивоване рішення за результатами
розгляду заяви ОСОБА_3, що була прийнята
17.06.2014 12:05:12 за реєстраційним номером
7039016.

4. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

5. Присудити ОСОБА_3 понесені нею судові
витрати (судовий збір) в сумі 73,08 грн. з
Державного бюджету України.

6. Зобов'язати Реєстраційну службу
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області протягом одного місяця з дня
набрання судовим рішенням законної
сили подати звіт про виконання
судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
Справа № 814/2368/14

м. Миколаїв

11:13

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: Соколенко Д.В.,

представника відповідача 2: Соколенко
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:ОСОБА_3, АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 до
відповідачів:Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області Соколенко Діани Володимирівни,
вул. Пушкінська, 4, м. Вознесенськ,
Миколаївська область, 56500
Реєстраційної служби Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області, вул. Пушкінська,
4, м. Вознесенськ, Миколаївська область,
56500 про:визнання протиправним і
скасування рішення від 23.06.2014 № 13963997;
зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати протиправним та
скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області Соколенко Діани
Володимирівни (надалі - Реєстратор або
відповідач 1) від 23.06.2014 № 13963997 про
відмову у державній реєстрації права
власності і зобов'язати Реєстраційну
службу Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області (надалі - Реєстраційна служба
або відповідач 2) зареєструвати за
позивачем право власності на 1/6 частку
земельної ділянки площею 0,0935 га, що
призначена для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом на 1/6 частку
земельної ділянки площею 0,0475 га,
виданого державним нотаріусом Другої
Вознесенської державної нотаріальної
контори Миколаївської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-12
05.02.2011, та рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 18.07.2012 про визнання за
позивачем права власності по праву
спадкування за законом на 1/6 частку
земельної ділянки площею 0,0460 га.

В обґрунтування вимог позивач вказала,
що рішення Реєстратора не відповідає
вимогам Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
(надалі - Закон № 1952) і обмежує її у
здійсненні права власності.

Відповідачі надали письмові
заперечення проти адміністративного
позову (ар. с. 44-46), в яких зазначили, що
поданий позивачем витяг з Державного
земельного кадастру № НВ-014 від
12.02.2014 на земельну ділянку площею 0,0935
га, кадастровий номер :05:017:0034,
розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (надалі
- Витяг з ДЗК, ар. с. 15-17), «… є таким, що
виданий з порушенням чинного
законодавства України і відповідно не
може бути прийнятий державним
реєстратором … для проведення
державної реєстрації права власності».

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримала,
Реєстратор (яка, згідно з довіреністю,
була представником Реєстраційної
служби) просила у задоволенні позову
відмовити.

18.09.2014 судом було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

17.06.2014 позивач подала відповідачу 2
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності),
реєстраційний номер 7039016 (ар. с. 47).

Згідно з карткою прийому заяви № 13823376
(ар. с. 48), разом із заявою позивач
подала: рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 18.07.2012 у справі № 1407/302920129,
яким за позивачем було визнано право
власності по праву спадкування за
законом на 1/6 частку земельної ділянки
площею 0,460 га для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_3 (ар. с. 13);
наданий Управлінням Держземагентства
у Вознесенському районі Витяг з ДЗК;
виданий виконкомом Вознесенської
міської ради 18.06.1994 Державний акт на
право приватної власності на землю (ар.
с. 14); видане 05.02.2011 державним нотаріусом
Другої Вознесенської державної
нотаріальної контори Миколаївської
області свідоцтво про право власності
позивача на 1/6 частки земельної ділянки
площею 0,0475 га, що розташована в АДРЕСА_3
(ар. с. 12).

23.06.2014 Реєстратор прийняла рішення №
13963997 про відмову у задоволенні заяви
позивача (надалі - Рішення, ар. с. 11),
зазначивши, що «… подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. А саме: на державну
реєстрацію подано державний акт на
право власності на земельну ділянку, в
якому міститься графічне зображення
(план) двох земельних ділянок з однією
площею 0,0475 га та одним цільовим
призначенням, також подано витяг з
державного земельного кадастру про
земельну ділянку площею 0,0935 га та
графічним зображенням (кадастровим
планом) однієї земельної ділянки. З
вищевикладеного вбачається, що
неможливо ідентифікувати земельну
ділянку. Всі подані документи мають
розбіжності в площі, графічних
зображеннях та кадастрових номерах».
Правовою підставою для відмови
Реєстратор вказала Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №
703.

При прийнятті рішення суд виходив з
такого.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», постанова Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» втратила чинність
11.02.2014.

Виключний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень встановлений частиною першою
статті 24 Закону № 1952, а частиною
четвертою цієї є статті передбачено, що
відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Відповідна норма статті 24 Закону № 1952 у
Рішенні не вказана.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону № 1952
передбачено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Як вказано у частині 2 статті 3
Конституції України, права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
добросовісно.

Суд вважає, що Рішення цим критеріям не
відповідає.

У преамбулі Закону № 1952 вказано, що він
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Суд зазначає, що, відповідач обмежився
цитуванням пункту 4 частини 1 статті 24
Закону № 1952, навіть не вказавши, яка з
двох обставин (невідповідність поданих
документів вимогам Закону № 1952 чи
неможливість встановлення
відповідності заявлених прав
документам, що їх посвідчують) стала
підставою для відмови у реєстрації.

У частині 3 статті 24 Закону № 1952
вказано, що відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, зазначених у пункті 4 частини 1
цієї статті, не позбавляє заявника
права повторно звернутися із заявою за
умови усунення перешкод для державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Немотивована відмова у державній
реєстрації унеможливлює реалізацію
позивачем права повторного звернення,
оскільки відповідач не зазначив у
Рішенні, які саме перешкоди має усунути
заявник.

Вимога позивача про зобов'язання
відповідача зареєструвати право
власності задоволенню не підлягає,
оскільки суд не може підміняти
встановлену законодавством процедуру
прийняття відповідних рішень
державними реєстраторами.

Частинами 1 і 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що при вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. Суд
може прийняти іншу постанову (крім
вказаних у пунктах 1-8 частини 2 статті
162), яка б гарантувала дотримання і
захист прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Враховуючи це, суд вважає за
необхідне прийняти постанову, якою
зобов'язати відповідача надати
позивачу мотивоване рішення за
результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від
17.06.2014.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167,
254, 267 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Реєстраційної служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області від 23.06.2014 № 13963997 про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
прийнятої 17.06.2014 12:05:12 за реєстраційним
номером 7039016.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області протягом десяти днів з дня
набрання судовим рішенням законної
сили направити на адресу ОСОБА_3
мотивоване рішення за результатами
розгляду заяви ОСОБА_3, що була прийнята
17.06.2014 12:05:12 за реєстраційним номером
7039016.

4. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

5. Присудити ОСОБА_3 понесені нею судові
витрати (судовий збір) в сумі 73,08 грн. з
Державного бюджету України.

6. Зобов'язати Реєстраційну службу
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області протягом одного місяця з дня
набрання судовим рішенням законної
сили подати звіт про виконання
судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

Постанова оформлена у відповідності до
статті160 КАС України

та підписана суддею 24 вересня 2014 року