Справа № 815/3917/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3917/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Позивача:
ОСОБА_1

Представника позивача:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
державного реєстратора реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Дубровіної Олени
Володимирівни, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів - ОСОБА_4,
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції (далі РС
ОМУЮ), державного реєстратора
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Дубровіної Олени Володимирівни (далі
державний реєстратор Дубровіна О.В.),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів - ОСОБА_4; в якому позивач
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення державного
реєстратора Дубровіної О.В. №11743310 від
19.03.2014 року про державну реєстрацію
права власності на ? частину квартири
за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_4
(реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 01); зобов'язати
РС ОМУЮ скасувати запис про державну
реєстрацію права власності на ?
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1,
на ім'я ОСОБА_4 (реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 01).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що рішенням державного
реєстратора Дубровіної О.В. №11743310 від
19.03.2014 року було здійснено державну
реєстрацію права власності ОСОБА_4 на ?
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 89,4 кв.м, у тому числі
житлової - 50,5 кв.м. Підставою для
прийняття зазначеного рішення були
рішення Київського районного суду
м.Одеси від 29.04.2011 року у справі
№1512/2-1610/11 та рішення Апеляційного суду
Одеської області від 05.12.2012 року у
справі №22-ц/1590/10592/2012. Так, рішенням
Київського районного суду м.Одеси від
29.04.2011 року в межах розгляду заяви
ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя
було визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право
власності на ? частину
реконструйованої квартири АДРЕСА_1
загальною площею 92,8 кв.м, у тому числі
житлової - 35,5 кв.м, підсобної - 55,6 кв.м.
Разом з тим, в рішенні Апеляційного
суду Одеської області від 05.12.2012 року
було встановлено, що спірна квартира є
самочинно реконструйованою та не
введеною в експлуатацію, у зв'язку з чим
рішення Київського районного суду
м.Одеси від 29.04.2011 року було змінено, а
саме: виключено із резолютивної
частини рішення посилання на розмір
загальної, житлової і підсобної площі
квартири. 11.09.2013 року позивачем було
повідомлено реєстраційну службу ОМУЮ
про самочинну реконструкцію квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
внаслідок якої збільшилась загальна
площа квартири з 89,4 кв.м до 92,8 кв.м, але
зменшилась кількість жилих кімнат - з
трьох до двох, та житлова площа - з 50,5
кв.м. до 35,5 кв.м, та яка не приймалась в
експлуатацію. Разом з тим, не зважаючи
на вищезазначені обставини, які також
були встановлені судовими рішеннями,
державний реєстратор Дубровіна О.В.
здійснила незаконну реєстрацію права
власності за ОСОБА_4 на ? частину
квартири з неіснуючими
характеристиками щодо загальної,
житлової та підсобної площі квартири. У
зв'язку з викладеним позивач, для
захисту своїх законних прав та
інтересів, змушена була звернутися до
суду із даним позовом.

Позивач та її представник у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені в
адміністративному позові, підтримали
позовні вимоги у повному обсязі та
просили їх задовольнити.

Відповідачі та третя особа - ОСОБА_4 - в
судове засідання не з`явились, про дату,
час та місце слухання справи були
повідомлені судом належним чином та
своєчасно, письмових заперечень проти
адміністративного позову не надіслали,
а тому на підставі положень ст. 128 КАС
України, справа слухалась судом за їх
відсутності на підставі наявних в
справі доказів.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

На підставі свідоцтва від 16.12.2004 року
про право власності на об'єкт
нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1,
комунальним підприємством «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»
04.02.2005 року було зареєстровано за
ОСОБА_1 право приватної власності на
вказану квартиру (а.с. 9, 10).

Згідно технічного паспорту на
квартиру, виготовленого комунальним
підприємством «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»
станом на 05.08.2004 року, зазначена
квартира має загальну площу 89,4 кв.м,
складається з трьох жилих кімнат жилою
площею 50,5 кв.м та підсобних приміщень
площею 31,7 кв.м, (а.с. 11).

В подальшому, позивачем разом із
чоловіком було здійснено самочинну
реконструкцію зазначеної квартири,
внаслідок якої загальна площа квартири
збільшилась до 92,8 кв.м, кількість жилих
кімнат зменшилась до двох житловою
площею - 35,5 кв.м, а підсобна площа
збільшилась до 55,6 кв.м. Комунальним
підприємством «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» було
складено технічний паспорт квартири
станом на 26.11.2010 року (а.с. 13-14).

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 29.04.2011 року у цивільній справі
№1512/2-1610/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про розподіл майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності; за
зустрічним позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про поділ майна, було визнано право
власності по ? частині за ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 92,8 кв.м, у тому числі житловою 35,5
кв.м., підсобною 55,6 кв.м (а.с. 16, 72).

Рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 05.12.2012 року у цивільній
справі №22-ц/1590/10592/2012 було встановлено,
що реконструкція спірної квартири була
здійснена самочинно, без дозволу
відповідних органів та на даний час
двокімнатна квартира загальною площею
92,8 кв.м. «де-юре» не існує, у зв'язку з
чим вирішено змінити рішення
Київського районного суду м.Одеси від
29.04.2011 року, виключивши із резолютивної
частини рішення посилання суду на
розмір загальної, житлової і підсобної
площі квартири АДРЕСА_1 (а.с. 17-18, 73-74).

У вересні та грудні 2013 року ОСОБА_4
звертався до Апеляційного суду
Одеської області із заявами про
виправлення описки у вищевказаному
рішенні суду від 05.12.2012 року, в яких
просив зазначити у резолютивній
частині рішення загальну площу
квартири АДРЕСА_1 у розмірі 89,4 кв.м., у
тому числі житлову 50,5 кв.м, підсобну - 31,7
кв.м. У вказаних заявах заявник
посилався на те, що не зазначення в
рішенні зазначених характеристик
квартири позбавляє його можливості
зареєструвати право власності на ?
частину спірної квартири.

Ухвалами Апеляційного суду від 05.09.2013
року та 12.12.2013 року в задоволенні
відповідних заяв ОСОБА_4 було
відмовлено (а.с. 19, 20).

11.09.2013 року позивачем на ім'я начальника
РС ОМУЮ було подано заяву, в якій
відповідачу повідомлялось про
здійснення в квартирі АДРЕСА_1
самочинної реконструкції та було
викладено прохання не здійснювати
будь-яких реєстраційних дій по
відношенню до вказаної квартири. До
зазначеної заяви ОСОБА_1 було додано
копію технічного паспорту станом на
26.11.2010 року та копію висновку №38/д/с/12
від 20.11.2012 року експертно-технічного
дослідження квартири АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Як вбачається із вищезазначеного
висновку, у квартирі АДРЕСА_1 без
дозволу органів місцевого
самоврядування було здійснено
самочинну реконструкцію
(перепланування та переобладнання зі
зміною геометричних розмірів об'єкту),
яка порушує санітарно-технічні вимоги
п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2-2009 «Житлові будинки.
Реконструкція та капітальний ремонт»
та після якої (реконструкції) квартира
не приймалась в експлуатацію (а.с.29).

Не зважаючи на зазначені обставини,
державним реєстратором Дубровіною О.В.
на підставі наданих ОСОБА_4 документів,
а саме: заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, рішень Київського
районного суду м. Одеси від 29.04.2011 року у
справі №1512/2-1610/11 та Апеляційного суду
Одеської області від 05.12.2012 року у
справі №22-ц/1590/10592/2012, копії технічного
паспорту квартири, виготовленого
комунальним підприємством «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради 16.08.2013 року з відомостями
про стан об'єкта нерухомості на 05.08.2004
року (а.с. 78-89) було прийнято рішення
№11743310 від 19.03.2014 року про державну
реєстрацію права приватної власності
на ? частину квартири за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 (а.с. 97).

На підставі цього рішення, державним
реєстратором було внесено до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності запис про державну
реєстрацію за ОСОБА_4 права приватної
власності на ? частину квартири за
адресою: АДРЕСА_1; характеристики
квартири: трикімнатна; загальна площа
89,4 кв.м; житлова полоща 50,5 кв.м
(реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 01).

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач звернулась до суду.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
та оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» в редакції Закону
України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI
(далі Закон України №1878-VI) визначені
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень з метою забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна.

Відповідно до ст. 2 Закону України №
1878-VI державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закон України № 1878-VI
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, фізичних та юридичних осіб,
держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, а саме
право власності на нерухоме майно.

Частиною 7 ст. 3 Закону України № 1878-VI
передбачено, що державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації прав, крім
випадків, установлених абзацами другим
і третім частини п'ятої цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», систему
органів державної реєстрації прав
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Згідно Указу Президента України від
06.04.2011 року № 401/2011 «Про затвердження
Положення про Державну реєстраційну
службу України» для реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності
створено Державну реєстраційну службу
України (Укрдержреєстр). Державна
реєстраційна служба України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра юстиції України
та входить до системи органів
виконавчої влади, здійснюючи
діяльність через створені нею
територіальні органи.

Частиною 1 п. 1 ст. 8 Закону України № 1878-VI
передбачено, що орган державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ч. 2 п. 1, ч. 4 ст. 9 Закону
України № 1878-VI, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, Державний
реєстратор самостійно приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації. Втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено, що державна реєстрація прав
та їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону
України № 1878-VI заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії
засвідчені в установленому порядку.

При отриманні заяви та документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, проводиться
реєстрація заяви у базі даних про
реєстрацію заяв та запитів із
зазначенням дати і часу реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 19 Закону України №
1878-VI державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Статтею 5 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
якщо законодавством передбачено
прийняття в експлуатацію об'єкта
нерухомого майна, державна реєстрація
прав на такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 24 Закону України №
1878-VI передбачено, що у державній
реєстрації права власності може бути
відмовлено у випадку якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна визначає Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 року № 868 (далі Порядок № 868).

Пунктом 36 зазначеного порядку
передбачено, що необхідними
документами для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, та інші документи,
визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 37 Порядку №868
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, зокрема, є рішення
суду, що набрало законної сили, щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно.

Згідно п. 42 Порядку №868 для проведення
державної реєстрації речових прав на
об'єкт нерухомого майна в разі, коли в
документах, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на такий об'єкт, відсутні
відомості про його технічні
характеристики, заявник, крім
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до п. 4 Порядку №868 у разі
коли законодавством встановлено
вимогу щодо прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація права власності на нього
проводиться після прийняття такого
об'єкта в експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Пунктом 49 Порядку №868 передбачено, що
для проведення державної реєстрації
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна, заявник, крім
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає, зокрема,
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта та технічний паспорт на об'єкт
нерухомого майна.

Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу
Української РСР переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

При цьому, відповідно до Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року №76, роботи
з переобладнання та перепланування
квартири віднесено до реконструкції
житлового будинку.

Водночас положеннями ст.37 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року №3038-VI передбачено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів (у тому числі
реконструйованих), що належать до I - III
категорій складності здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Порядком прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №461 від 13.04.2011 року
визначено необхідність при зняття в
експлуатацію об'єкта, право власності
на яке визнано за рішенням суду.

Як було встановлено судом під час
судового розгляду справи, станом на
момент виникнення спірних
правовідносин у квартирі АДРЕСА_1
здійснена реконструкція зі зміною
геометричних розмірів квартири та
параметрів загальної, житлової та
підсобної площі, внаслідок якої
зазначена квартира відповідно до
технічного паспорту станом на 26.11.2010
року фактично має наступні
характеристики: двокімнатна квартира
загальною площею 92,8 кв.м, у тому числі
житлова площа - 35,5 кв.м та підсобна
площа - 55,6 кв.м. При цьому, дозвіл на
реконструкцію зазначеної квартири ні
органами місцевого самоврядування, ні
органами державного
архітектурно-будівельного контролю не
надавався та прийняття в експлуатацію
реконструйованого об'єкта нерухомості
відповідними органами не
здійснювалось.

Зазначені обставини також були
встановлені судовими рішеннями
Київського районного суду м.Одеси від
29.04.2011 року Апеляційного суду Одеської
області від 05.12.2012 року, що були
підставою для державної реєстрації
права власності ОСОБА_4 на ? частину
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, не зважаючи на зазначені
обставини, державним реєстратором
Дубровіною О. В. було прийнято рішення
про державну реєстрацію за ОСОБА_4
права власності на ? частину квартири
за адресою: АДРЕСА_1, за технічним
паспортом, складеним комунальним
підприємством «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
16.08.2013 року, в якому зазначено, що
технічні характеристики квартири
вказані станом на 05.08.2004 року, тобто
станом на час який передував
самочинній реконструкції квартири, а
також без документа, що підтверджує
введення в експлуатацію спірної
квартири після проведення її
реконструкції.

При цьому, суд враховує той факт, що на
час прийняття вказаного рішення
відповідачу було відомо про обставини
здійснення у спірній квартирі
самочинної реконструкції, оскільки
позивачем доведено в судовому
засідання факт її звернення 11.09.2013 року
до РС ОМУЮ із відповідною заявою та
надання відповідачу документів щодо
фактичного технічного стану спірної
квартири, а саме: технічного паспорту
станом на 26.11.2010 року та висновку
№38/д/с/12 від 20.11.2012 року
експертно-технічного дослідження
квартири АДРЕСА_1.

На думку суду, здійснення державної
реєстрації права власності на
самочинно реконструйований об'єкт
нерухомості (право власності на який не
визнавалось відповідним рішенням суду)
без документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію зазначеного об'єкта, та за
технічним паспортом, який не
відображає фактичний технічний стан
об'єкту, не відповідає положенням
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 року №868.

Така ж позиція викладена начальником
реєстраційної служби ОМУЮ у відповіді
на інформаційний запит позивача щодо
порядку проведення державної
реєстрації права власності на спірну
квартиру (а.с. 70).

Таким чином, суд вважає, що рішення
державного реєстратора Дубровіної О.В.
№11743310 від 19.03.2014 року про державну
реєстрацію права власності на ? частину
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_4, прийняте без
урахування фактичних обставин, що
мають значення для прийняття рішення
про державну реєстрацію прав на
зазначений об'єкт нерухомості, та не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства щодо державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно.

Відповідно до ст. 26 зазначеного Закону
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. У разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду
заяв про внесення змін до записів,
внесення записів про скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 12.12.2011 року № 3502/5 (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), для внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав, скасування записів
Державного реєстру прав заявник подає
рішення суду про скасування рішення
державного реєстратора, що набрало
законної сили, та копії документів,
визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що рішення державного реєстратора
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Дубровіної Олени Володимирівни про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №11743310 від 19.03.2014 року було
прийнято відповідачем незаконно, тобто
не у відповідності до вимог чинного
законодавства; необґрунтовано, тобто
без урахування фактичних обставин, що
мають значення для прийняття рішення, а
тому суд вважає, що необхідним заходом
для належного захисту прав та
інтересів ОСОБА_1 є задоволення її
позовних вимог шляхом визнання
зазначеного рішення суб'єкта владних
повноважень протиправним та
скасування державної реєстрації права
власності на ? частину квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
ОСОБА_4 (реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 01).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7-14, 122, 133, 158-163, 186, 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції,
державного реєстратора реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Дубровіної Олени
Володимирівни, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів - ОСОБА_4,
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним рішення
державного реєстратора реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Дубровіної Олени
Володимирівни про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень №11743310 від 19.03.2014
року.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на ? частину квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 89,4 кв.м., у тому числі
житловою 50,5 кв.м, за ОСОБА_4
(реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 01).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 13 жовтня 2014 року.

Суддядпис/
Білостоцький О.В.