Справа № 2а-19422/11/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/55332/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Апарату Ради національної
безпеки та оборони України про
зобов'язання перерахувати розмір
допомоги за 2009 рік, виплатити
заборгованість та стягнення 1672,82 грн.
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 лютого 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2012
року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ОСОБА_4, звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
апарату Ради національної безпеки і
оборони України, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив визнати дії відповідача
протиправними та зобов'язати
перерахувати розміри допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань за 2009 рік за
станом на 23 лютого 2009 року та виплатити
їх у розмірі 6 172,78 грн. заборгованості
та 1 672,82 грн. відшкодування майнової
шкоди.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
лютого 2012 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2012
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 лютого 2012 року залишено без змін.

Позивач, ОСОБА_4 не погодився з
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 лютого 2012 року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року, і звернувся до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Розпорядженням першого заступника
Секретаря Ради національної безпеки і
оборони України від 16.02.2009 року №59/2009
ОСОБА_4, державному експертові відділу
фінансової безпеки та детінізації
економіки управління фінансової
безпеки департаменту з питань
економічної, соціальної та екологічної
безпеки Апарату Ради національної
безпеки і оборони України, надано
відпустку з 23.02.2009 року до 10.04.2009 року
включно.

Як вірно визначив суд, підставою для
надання відпустки слугувала заява
позивача від 09.02.2009 року, в якій
останній просив надати йому відпустку
з 23.02.2009 року до 10.04.2009 року включно, а
також нарахувати та, за наявної
можливості, виплатити матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення.

Розпорядженням Секретаря Ради
національної безпеки і оборони України
від 10.03.2009 року №18/2009 «Про виплату в 2009
році матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення при
наданні щорічної відпустки»
передбачено здійснювати виплату
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
на оздоровлення при наданні щорічної
відпустки працівникам Апарату Ради
національної безпеки і оборони України
за умови, що відпустка складає не менше
24 календарних днів (пункт 1);
фінансово-економічне управління
Апарату Ради національної безпеки і
оборони України зобов'язано
передбачити в кошторисі видатків на 2009
рік (в межах асигнувань, передбачених
на оплату праці) необхідні кошти для
виплати матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення в розмірі,
що не перевищує середньомісячну
заробітної плати кожна (пункт 2).

Розпорядженням першого заступника
Секретаря Ради національної безпеки і
оборони України від 27.03.2009 року №153/2009-к
«Про надання ОСОБА_4 матеріальної
допомоги» відповідно до підпункту 3
пункту 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 9 березня 2006 року № 268 та
розпорядження Секретаря Ради
національної безпеки і оборони України
від 10.03.2009 року №18/2009, позивачу на
підстави його заяви від 17.03.2009 року
надано матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та допомогу на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Позивач, не погоджуючись з періодом
виплати та розміром нарахування коштів
для виплати матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення звернувся
до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що відповідач діяв відповідно
до вимог чинного законодавства,
надавши матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та допомогу на оздоровлення у термін та
розмірі, що передбачено Законом
України «Про Державну службу» та
постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
від 09 березня 2006 року № 268.

Свої висновки обґрунтовували
наступними правовими нормами.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну службу" від 16 грудня 1993
року №3723-XII заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок (частина
друга). Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (частина
шоста). Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України (частина
сьома).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 9
березня 2006 року №268 "Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів" (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) керівникам державних
органів, зазначених у пункті 1 цієї
Постанови, надати право у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника (місячного грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького складу).

Розпорядженням Секретаря Ради
національної безпеки і оборони України
від 10.03.2009р. №18/2009 передбачена виплата
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
на оздоровлення при наданні щорічної
відпустки працівникам Апарату Ради
національної безпеки і оборони України
та зобов'язано фінансово-економічне
управління Апарату Ради національної
безпеки і оборони України передбачити
в кошторисі видатків на 2009рік
необхідні кошти для здійснення виплат.

Вказане розпорядження відповідає
положенню пункту 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 9 березня 2006 року
№268, яким надано право керівникам
державних органів у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Крім того, відповідно Бюджетного
кодексу України (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
головний розпорядник бюджетних коштів
бюджетна установа в особі його
керівника, яка відповідно до статті 22
цього Кодексу отримують повноваження
шляхом встановлення бюджетних
призначень (пункт 15 статті 2), розробляє
план своєї діяльності відповідно до
завдань та функцій, визначених
нормативно-правовими актами, виходячи
з необхідності досягнення конкретних
результатів за рахунок бюджетних
коштів, забезпечує управління
бюджетними асигнуваннями (пункти 1,3
частини четвертої статті 22).

Аналізуючи вказані обставини по справі
та застосовуючи відповідні норми
матеріального права, суд касаційної
інстанції погоджується з висновком
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позову, оскільки підстава для
нарахування та виплати позивачу
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
для оздоровлення виникла після видання
розпорядження від 10.03.2009р. №18/2009, яким
було передбачено використання
бюджетних призначень на виплату
допомоги з урахуванням меж
затвердженого фонду оплати праці та на
підставі заяви позивача від 17.03.2009р. При
цьому допомога для оздоровлення
виплачена позивачу під час перебування
ним у відпустці.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 лютого 2012 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 лютого 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець