Справа № 2а/2470/624/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/9028/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Державної
митної служби України та Чернівецької
обласної митниці на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Чернівецької обласної
митниці, Державної митної служби
України про визнання незаконним та
скасування наказу, поновлення на
державній службі,

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом
до відповідачів. Просив визнати
незаконним та скасувати наказ
Державної митної служби України від 25
січня 2012 року № 107-к "По особовому
складу митних органів" в частині
припинення перебування ОСОБА_4 на
держаній службі в митних органах
України відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України "Про державну службу",
поновити його на посаді головного
інспектора відділу митного
оформлення № 4 митного поста "Вадул -
Сірет" Чернівецької обласної митниці.

Постановою Чернівецького
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2013
року, позов задоволено. Визнано
незаконним та скасовано наказ
Державної митної служби України від 25
січня 2012 року № 107-к в частині
припинення перебування ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах
України. Поновлено позивача на
посаді головного інспектора відділу
митного оформлення № 4 митного поста
"Вадул - Сірет" Чернівецької обласної
митниці. Постанову суду про поновлення
ОСОБА_4 на посаді головного інспектора
відділу митного оформлення №
4 митного поста "Вадул - Сірет"
Чернівецької обласної митниці
допущено до негайного виконання.

У касаційних скаргах Чернівецька
обласна митниця та Державна митна
служба України посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах, встановлених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 в період з
18 вересня 1995 року по 25 січня 2012
року проходив державну службу на
різних посадах в митних органах
України. Присягу державного службовця
позивач прийняв 11
лютого 2002 року.

Наказом Державної митної служби
України від 25 січня 2012 року № 107-К
,,По особовому складу митних органів
" за порушення Присяги державних
службовців, відповідно до вимог п. 6 ч. 1
ст. 30 Закону України ,,Про державну
службу" припинено з 25 січня 2012 року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_4,
головного інспектора відділу митного
оформлення № 4 митного поста "Вадул -
Сірет" Чернівецької обласної митниці.

Підставою для звільнення стала
доповідна записка комісії, відрядженої
до зони діяльності Чернівецької
обласної митниці відповідно до наказу
Державної митної служби України від 13
січня 2012 № 35. Зокрема, комісією в
доповідній записці зафіксовано 66
випадків пропуску ОСОБА_4 транспортних
засобів через "Зелений коридор",
внаслідок чого несплачений єдиний збір
до Державного бюджету України в
розмірі 1446 грн. 62 коп. Так,
комісією встановлено порушення
позивачем вимог п. 1.4 Технології
прикордонного та митного контролю у
пунктах пропуску через державний
кордон для автомобільного сполучення.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачами не доведено факт
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця, рішення про припинення
державної служби позивача в митних
органах прийняте з порушенням
процедури, передбаченої чинним
законодавством.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
"Про державну службу" та Дисциплінарним
статутом митної служби України (далі -
Дисциплінарний статут).

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
"Про державну службу". Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України "Про
державну службу" можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України
"Про державну службу" є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення є ретельне
службове розслідування, порядок
проведення якого регулюється
Інструкцією про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженою наказом
Державної митної служби України від 13
серпня 2010 року № 918. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 1
липня 2014 року (справа № 21-267а14).

За таких обставин, коли оскаржуваний
наказ не містить фактів порушення
присяги державного службовця, зокрема,
що державний службовець скоїв
проступок проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків, крім того,
відповідачами не мотивовано
неможливість застосування до позивача
як посадової особи митної служби
України дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку, що спірний
наказ Державної митної служби України
від 25 січня 2012 року № 107-к в частині
звільнення ОСОБА_4 із займаної посади
на підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України "Про державну службу" є
протиправним та прийнятим
необґрунтовано, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню, а позовні вимоги
задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційних скарг про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційних скарг
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Чернівецької
обласної митниці та Державної митної
служби України залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк