Справа № 818/2230/14
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 р.
Справа № 818/2230/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді - Кунець
О.М.

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції про скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах (далі по тексту позивач - УПФУ в
м. Сумах) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції (далі по
тексту відповідач - ВДВС СМЮУ) про
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 29.07.2014 року
ВП №40399026 з виконання рішення №5001 від
30.05.2013 року про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості зі сплати штрафних
санкцій у розмірі 170,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.07.2014 року
відповідачем неправомірно винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження з підстав повного
погашення боргу.

На думку позивача, вказана постанова
винесена передчасно та з порушенням
Закону України "Про виконавче
провадження" та Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Представник позивача в судове
засіданні не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином (а.с. 31).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заперечення в якому зазначив, що проти
позову заперечує посилаючись на те, що
фактичне виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим документом
є підставою для закінчення виконавчого
провадження. Зокрема, ВДВС СМУЮ на
виконання рішення №5001 від 30.05.2013 року,
виданого УПФУ у м. Сумах, про стягнення
з ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі
170,00 грн. на рахунок стягувача
перераховані кошти в сумі 170 грн. згідно
з платіжних дорученнь №7403 від 27.06.2014
року (а.с. 19) та № 9176 від 29.07.2014 року (а.с.
20). Тобто, оскаржувана постанова про
закінчення виконавчого провадження
винесена з дотриманням п.8 ч.1 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження», а тому у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши наявні в ній письмові докази,
вважає за необхідне в задоволенні
позову відмовити, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 30.05.2013 року УПФУ у
м. Сумах винесено рішення №5001 про
стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафних
санкцій у розмірі 170,00 грн. (а.с.5), яке
вступило в законну силу 20.06.2013 року.

29.07.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження" винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП №40399026 з виконання
рішення №5001 від 30.05.2013 року про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованості зі сплати
штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн.
(а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" (далі по
тексту - Закон) державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону
передбачено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Згідно із частиною третьою статті 49
зазначеного Закону про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу зазначених норм права
вбачається, що на державного виконавця
покладається обов'язок забезпечити
виконання рішення органу державної
влади у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом,
при цьому, чинним законодавством не
передбачено права державного
виконавця надавати оцінку та тлумачити
такі рішення, а у випадку фактичного
виконання в повному обсязі рішення, яке
є виконавчим документом, на державного
виконавця покладається обов'язок
закінчити виконавче провадження, про
що винести постанову.

ВДВС СМУЮ, на виконання рішення №5001,
винесеного УПФУ у м. Сумах, про
стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафних
санкцій у розмірі 170 грн. на рахунок
стягувача перераховані кошти в сумі
170грн.00коп. з згідно платіжними
дорученнями від 27.06.2014 року №7403 та від
29.07.2014 року №9176 (а.с.19-20).

Враховуючи викладене, відділом
державної виконавчої служби фактично
виконано в повному обсязі рішення №5001,
внаслідок чого винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження ВП
№40399026.

Посилання позивача на порушення
відділом ДВС СМУЮ пункту 11 Порядку
взаємодії органів державної
виконавчої служби та Пенсійного фонду
України, затвердженого спільним
наказом Міністерства юстиції України
та Пенсійного фонду України від 26.12.2011р.
№3593/5 (далі по тексту - Порядок), у
зв'язку з чим постанова про закінчення
виконавчого провадження винесена
передчасно та помилково, з порушенням
діючого законодавства, є
безпідставним, оскільки пунктом 11
Порядку встановлено, що у разі
самостійної сплати коштів боржником
державний виконавець з'ясовує з
органами Пенсійного фонду України
відповідність платежу реквізитам
виконавчого документа. Для цього
державний виконавець не пізніше
наступного робочого дня після
отримання розрахункових документів
про сплату боргу звертається до органу
Пенсійного фонду України, який
зобов'язаний протягом п'яти робочих
днів надати письмове підтвердження
сплати відповідної суми боргу.

Таким чином, вказаний пункт визначає
порядок взаємодії органів державної
виконавчої служби та Пенсійного фонду
України у випадку самостійної сплати
коштів боржником.

Як вбачається з матеріалів справи,
кошти були стягнені державним
виконавцем в примусовому порядку та
перераховані на рахунок стягувача.

Оскільки у даному випадку погашення
суми боргу відбулося не в
добровільному, а в примусовому порядку,
державний виконавець не зобов'язаний
був з'ясовувати з органами Пенсійного
фонду України відповідність платежу
реквізитам виконавчого документа та
звертатися до УПФУ в м. Сумах про
надання письмового підтвердження
сплати відповідної суми боргу.

Тому під час винесенні постанови про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець діяв відповідно
до наданих йому повноважень в порядку,
що визначений Законом України "Про
виконавче провадження".

Крім того, суд звертає увагу, що у
даному випадку фактично єдиною
підставою, якою позивач обґрунтовує
свої позовні вимоги, є, на його думку,
порушення відповідачем вимог п.5.4
Порядку ведення органами Пенсійного
фонду України обліку надходження сум
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
інших платежів, затвердженого
постановою правління ПФУ від 27.09.2010
року №21-2 (далі по тексту - Порядок №21-2),
а саме незважаючи на календарну
черговість виникнення заборгованості,
державний виконавець виніс постанову
про закінчення виконавчого
провадження по рішенню №5001 на суму
170грн.00коп., у зв'язку з чим на
примусовому виконанні залишились
невиконаними документи, які надійшли
раніше.

При цьому, суд вважає необґрунтованими
твердження позивача про необхідність
дотримання державними виконавцем під
час виконання рішень суду норм чинного
законодавства про пенсійне
забезпечення, а також вимог п.5.4 Порядку
№21-2, оскільки Законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження" .

На підставі викладеного, постанова про
закінчення виконавчого провадження ВП
№40399026 прийнята з дотриманням норм
законодавства, про що свідчать докази
повного і фактичного виконання рішення
№5001 в примусовому порядку.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 29.07.2014 року ВП №40399026 з
виконання рішення №5001 від 30.05.2013 року
про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості зі сплати штрафних
санкцій у розмірі 170грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції про скасування
постанови -відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя
О.М. Кунець