Справа № 2а-2/10
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Справа № 63358/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 23.05.2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Рокинівської селищної ради
Луцького району Волинської області,
Рокинівського селищного голови, треті
особи без самостійних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
неправомірними дій, рішень селищної
ради, скасування державних актів на
право власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В
И В :

У вересні 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
Рокинівської селищної ради Луцького
району Волинської області та
Рокинівського селищного голови, треті
особи без самостійних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
протиправними дій селищної ради смт.
Рокині Луцького району і селищного
голови ОСОБА_7 по зміні плану забудови
села і значного зменшення
прибудинкової території біля будинку
по АДРЕСА_1.

Посилалися на те, що їм як жильцям
згаданого будинку селищною радою і
сільським головою неправомірно
зменшено площу прибудинкової
території з 0,30 га до 0,05 га, чим порушено
їх права та інтереси.

Змінивши позовні вимоги та уточнивши
їх, позивачі просили визнати:
неправомірними дії селищного голови
щодо внесення на порядок денний сесії
питання розгляду заяв громадян
стосовно виділення їм із прибудинкової
території будинку земельних ділянок у
приватну власність і підписання
державних актів; рішення селищної ради
від 19.12.2002 року про надання у власність
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 на підставі
набувальної давності; визнати
недійсними і скасувати відповідні
державні акти на право власності на
земельні ділянки вказаним громадянам;
визнати недійсними і скасувати рішення
селищної ради від 23.06.2003 року «Про
встановлення меж».

Заявлені вимоги обґрунтовували тим, що
вони та треті особи є співвласниками
квартир у будинку по АДРЕСА_1 і
відповідно до плану забудови с.Рокині,
затвердженого у 1980 році виконавчим
комітетом Волинської обласної ради,
для будівництва та його обслуговування
/прибудинкова територія/ виділено 0,26
га, що стверджується довідкою
районного архітектора.

Незважаючи на відсутність змін до
плану забудови села, сільським головою
ОСОБА_7 без згоди інших співвласників
внесено на порядок денний сесії
питання розгляду заяв громадян
стосовно виділення їм із прибудинкової
території будинку земельних ділянок у
приватну власність в порядку
набувальної давності і відповідним
рішенням № 6/15 від 19.12.2002 року «Про
звернення громадян смт. Рокині»
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 було виділено у
власність 0,14 га, 016 га та 0,15 га
відповідно. Вважають такі дії і рішення
відповідачів такими, що порушують їх
право користування присадибною
земельною ділянкою і з наведених у
позовній заяві підстав просили їх
вимоги задовольнити.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 23.05.2011 року
позивачам в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржили ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3, які
в апеляційній скарзі просять її
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення їх позовних вимог.

Посилаються на те, що суд першої
інстанції неповно встановив обставини
справи, неналежно оцінив докази,
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого в позові відмовив
безпідставно. При цьому не взяв до
уваги, що виділення без згоди позивачів
як інших співвласників будинку
земельних ділянок третім особам в
зазначених в справі розмірах і видача
їм державних актів на право власності
на земельні ділянки при будинку
АДРЕСА_1 порушує права та законні
інтереси позивачів щодо рівноправного
користування частиною земельної
ділянки при будинку відповідно до
часток кожного з них в спільній
власності.

Особи, які беруть участь в справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, проте в
судове засідання не прибули, що є
підставою для її розгляду в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

В справі встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (в даний
час ОСОБА_9) є співвласниками квартир у
будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Рокинівської селищної ради
від 19.12.2002 року №6/15 ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 надано у власність для
будівництва та обслуговування будинку
площею 0,14 га, 016 га та 0,15 га відповідно
за набувальною давністю.

Постановою Волинського окружного суду
від 07.06.2010 року зазначене рішення
визнано нечинним і скасовано в частині
посилання на ст. 119 ЗК України як на
підставу надання земельних ділянок.

У відповідності до державних актів про
право приватної власності на землю
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 оформили право
власності у встановленому законом
порядку відповідно на 0,1493 га, 0,1607 га та
0,1574 га земельної ділянки.

Те, що земельні ділянки передані для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
стверджується записами в державних
актах про право приватної власності на
землю кожного з третіх осіб.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» користування закріпленою за
приватизованим будинком прибудинковою
територією здійснюється в порядку і
умовах передбачених Земельним
кодексом України.

Згідно ст.ст.42, 120 ЗК України порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні
житлові будинки, визначається
співвласниками.

При переході права власності на
будівлю і споруду до кількох осіб,
право на земельну ділянку визначається
пропорційно часткам цих осіб у
вартості будівлі і споруди, якщо інше
не передбачено у договорі про їх
відчуження.

В справі встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 разом з особами, яким
оскаржуваним рішенням надано у
власність земельні ділянки, є
належними землекористувачами суміжної
земельної ділянки при будинку АДРЕСА_1,
оскільки відповідно до довідки
Рокинівської селищної ради від 14.04.2008
року № 1.10-2/2008 в їх користуванні для
обслуговування будинку і
господарських споруд перебуває
земельна ділянка площею 0,0519 га .

За таких обставин вони мають рівне з
іншими землекористувачами право на
отримання у власність земельної
ділянки пропорційно їх часткам у
вартості будинку.

Проте, Рокинівська селищна рада,
надаючи оскаржуваним рішенням від
19.12.2002 року №6/15 земельні ділянки у
власність третіх осіб, і не надавши
земельної ділянки позивачам, порушила
права та законні інтереси останніх
щодо отримання у власність своєї
частини земельної ділянки при тому ж
будинку.

Оскільки постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
7.10.2010 року рішення Рокинівської
селищної ради від 19.12.2002 року №6/15
скасовано тільки в частині посилання
на ст. 119 ЗК України як на підставу для
його прийняття, то з огляду на
викладене вище, воно підлягає визнанню
протиправним та скасуванню в повному
об'ємі.

Крім того, підставою для цього є та
обставина, що єдиною правовою
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення відповідача від 19.12.2002 року
№6/15 була набувальна давність.
Скасування рішення селищної ради в
частині набувальної давності означає
його протиправність в повному об'ємі.

Одночасно з задоволенням цієї частини
позовних вимог підлягають задоволенню
вимоги позивачів щодо визнання
неправомірними дій Рокинівського
селищного голови в частині внесення на
порядок денний сесії питання розгляду
заяв третіх осіб стосовно виділення їм
земельних ділянок у приватну власність
з підстав набувальної давності, а також
рішення Рокинівської селищної ради від
23.06.2003 року №9/17 «Про встановлення меж»,
оскільки неправомірність зазначених
дій та рішення випливають з
неправомірності рішення відповідача
від 19.12.2002 року №6/15.

Щодо позовних вимог про скасування
державних актів на право приватної
власності на землю третіх осіб, то такі
не підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки торкаються права власності на
земельну ділянку та можуть бути
розглянутими в порядку цивільного
судочинства.

Суд першої інстанції розглянув справу
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому оскаржувана
постанова підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позову в частині
вимог про визнання неправомірними дій
Рокинівського селищного голови та
скасування рішень Рокинівської
селищної ради та закриття провадження
в справі в частині вимог про скасування
державних актів на право приватної
власності на землю з підстав, наведених
вище.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 23.05.2011 року
в справі № 2а-2/10 скасувати та в частині
позовних вимог про скасування
державних актів на право приватної
власності на землю провадження в
справі закрити, оскільки ці вимоги не
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

В частині решти позовних вимог -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Рокинівського селищного голови
Луцького району Волинської області
ОСОБА_7 в частині внесення на порядок
денний сесії селищної ради 19.12.2002 року
питання розгляду заяв ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 стосовно виділення їм
земельних ділянок у приватну власність
з підстав набувальної давності.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Рокинівської селищної ради від
19.12.2002 року №6/15 в повному об'ємі.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Рокинівської селищної ради від
23.06.2003 року №9/17 «Про встановлення меж».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М.Старунський