Справа № 815/4636/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/4636/14

Справа № 815/4636/14

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

12 год. 30 хв.

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді – Балан Я.В.,

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання представник позивача не прибув, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи (аркуш справи 33).

Представник відповідача до судового засідання не з’явився. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надав (аркуш справи 39).

Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Представник третьої особи до судового засідання не з’явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

На підставі зазначеного, з урахуванням наданої представником позивача заяви про розгляд справи в письмовому провадженні, відповідно до приписів ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового Кодексу України № 2755-VII від 02.12.2010 року (надалі – Податковий Кодекс) податковим обов’язком визнається обов’язок платника податку обчислити, задекларувати та сплатити суми податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом.

З метою забезпечення виконання статті 17 Бюджетного кодексу України на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 174 від 02.03.2011 року «Питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості» та згідно з підрозділом 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, погашення заборгованості підприємств-позичальників має здійснюватись у порядку, визначеному главою 9 «Погашення податкового боргу платників податків» розділу ІІ Податкового кодексу України.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 71 710 грн. 00 коп. перед бюджетом, за фінансовою допомогою, наданою на проведення комплексу сільськогосподарських робіт у 1997-1998 роках сільськогосподарським товаровиробником відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1003 від 11.09.1997 року «Про фінансову допомогу та проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 року».

Так, згідно довідки Роздільнянської ОДПІ від 27.05.2014 року, станом на 27.05.2014 року заборгованість за фінансовою допомогою, наданою на проведення комплексу сільськогосподарських робіт у 1997-1998 роках сільськогосподарським товаровиробникам перед бюджетом складає 71 710 грн. 00 коп. згідно Подання управління Державної казначейської служби України у Ширяєвському районі Одеської області № 30 від 20.09.2013 року, а саме: договору б/н від 31.07.1998 року по КСП «Світанок» на суму 12 500 грн. 00 коп.; договору б/н від 26.08.1998 року по КСП «Новоандріївське» на суму 12 600 грн. 00 коп.; б/н від 10.07.1998 року по КСП «Малігонівське» на суму 5 210 грн. 00 коп.; б/н від 10.07.1998 року по КСП «Колос» на суму 9 800 грн. 00 коп. ; № 7 від 09.07.1998 року по КСП «Розквітне» на суму 5 200 грн. 00 коп.; № 1 від 10.07.1998 року по КСП «Макарівське» на суму 3 100 грн. 00 коп.; № 4 від 10.07.1998 року по КСП «Нива» на суму 8 000 грн. 00 коп.; № 9 від 10.07.1998 року по КСП «Хлібороб» на суму 4 900 грн. 00 коп. та згідно реєстрів здачі зерна по КСП «Маяк» на суму 8 800 грн. 00 коп. (аркуші справи 14-25, 41-45, 48-55).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг – це, сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.2 статті 59 Податкового кодексу України визначено, якщо контролюючий орган, що визначив суми грошового зобов’язання платника податків, не є органом державної податкової служби, такий контролюючий орган надсилає відповідному органу державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого орган державної податкової служби надсилає податкову вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент погашення даної суми заборгованості Роздільнянською ОДПІ були вжиті заходи щодо погашення суми боргу, а саме на адресу підприємства відповідача надіслано податкову вимогу № 21 від 25.09.2013 року форми «Ю» на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов’язаннями станом на 25.09.2013 року у розмірі 72 039 грн. 00 коп. (аркуш справи 13).

Вказана вимога отримана 04.10.2013 року, проте станом на час вирішення справи, податковий борг відповідачем самостійно не погашено.

Докази щодо оскарження або оплати відповідачем податкової заборгованості у розмірі 71 710 грн. 00 коп. повністю або частково станом на момент розгляду справи суду не надані.

Вказана сума заборгованості є узгодженої, оскільки вимога отримана 04.10.2013 року.

Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом не було встановлено жодної обставини або факту, які б спростовували заборгованості відповідача щодо сплати податку та звільняли б його від їхньої сплати, як це передбачено ст. 67 Конституції України чи свідчили про те, що вказана ним сума податкових зобов’язань є не узгодженою, оспорювалась в адміністративному чи судовому порядку, доказів на підтвердження факту погашення боргу перед бюджетом до суду відповідачем не надано, вимоги позивача не спростовано.

Відповідно до п. 20.1.18 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач – орган державної податкової служби є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

У відповідності до пункту 95.1 статті 95 Податкового Кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Керуючись Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан