Справа № 174/506/14-а (2-а/174/30/14)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2014 р. справа № 174/506/14-а
(2-а/174/30/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П.
Щербака А.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 17
липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Вільногірську
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
спонукання зробити перерахунок
призначеної пенсії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Вільногірську Дніпропетровської
області про визнання дій
неправомірними та спонукання зробити
перерахунок призначеної пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправною відмовою відповідача у
перерахунку пенсії з підстав зміни
законодавства , набрання чинності
Закону України "Про заходи щодо
забезпечення реформування пенсійної
системи", змінити у графі заробіток
цифру "0" час перебуваня на обліку у
Вільногірському міському центрі
зайнятості, на розмір мінімальної
заробітної плати в Україні під час її
знаходження на обліку у центрі
зайнятості, а також з посиланням на
норми Закону України "Про внесення
змін до деяких Законів україни щодо
призначення та індексації пенсії".

Постановою Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 17
липня 2014 року задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду
подана апеляційна скарга в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати рішення та прийняти нове,
яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову прийшов до
висновку, що відповідачем відмовлено у
перерахунку пенсії в рамках наданих
йому повноважень та у відповідності до
ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Колегія суду погоджується з доводами
суду першої інстанції та зазначає
наступне.

Судом встановлено, що з 08.12.2009р.
позивачеві призначено пенсію за віком
відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

На час призначення пенсії страховий
стаж позивача складав 34 роки та 8
місяців і до нього період її
перебування на обліку у центрі
зайнятості було враховано, що
вбачається з матеріалів пенсійної
справи та копії індивідуальних
відомостей про застраховану особі. За
час знаходження позивача на обліку в
центрі зайнятості при розрахунку
пенсії була проставлена нульова
заробітна плата (а.с. 111-113).

З підстав працевлаштування та після
звільнення і наданням відповідних
документів, відповідачем перераховано
стаж позивача який склав 35 років і 2
місяці та здійснено перерахунок із
збільшенням стажу, відповідно до абз.3
ч.4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із змінами внесеними
Законом України «Про заходи щодо
забезпечення реформування пенсійної
системи», у разі якщо застрахована
особа після призначення (перерахунку)
пенсії має менш як 24 місяці страхового
стажу, перерахунок пенсії проводиться
не раніше ніж через два роки після
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням страхового стажу після
її призначення (попереднього
перерахунку) та заробітної плати, з
якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію.

Дані обставини сторонами не
спростовуються.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії в
солідарній системі законодавець
урегулював у статті 40 Закону № 1058-IV.
Абзацом першим частини першої цієї
статті передбачено врахування для
обчислення пенсії не лише заробітної
плати, а й іншого доходу за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Тобто
при цьому законодавець імперативно
встановив, що для обчислення пенсії має
враховуватися заробітна плата (дохід),
отримана після 1 липня 2000 року протягом
усього періоду страхового стажу особи
без будь-яких виключень.

Єдиний виняток із цього правила
встановлювався в абзаці третьому
частини першої статті 40 Закону № 1058-IV,
який передбачав допустимість за
вибором особи, яка звернулася за
пенсією, виключення з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, періоду до 60
календарних місяців страхового стажу
підряд за умови, що зазначений період
становить не більше ніж 10 відсотків
тривалості страхового стажу,
врахованого в одинарному розмірі. При
цьому закріплена у наведеній нормі
можливість оптимізації заробітку не
пов'язана із наявністю у періоді, який
за вибором пенсіонера може бути
виключено, тих чи інших періодів
одержання допомоги по безробіттю.

Відповідно до абзацу першого частини
першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий
стаж - період (строк), протягом якого
особа підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок. У абзаці
третьому цієї частини статті 24
законодавець установив норму про
включення до страхованого стажу
періоду, протягом якого особа, яка
підлягала загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню на
випадок безробіття, отримувала
допомогу по безробіттю (крім
одноразової її виплати для організації
безробітним підприємницької
діяльності).

Абзац п'ятий частини першої статті 40
Закону № 1058-IV містить припис про
врахування для обчислення пенсії
заробітної плати (доходу) за період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року за даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 41
зазначеного Закону до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно із цим Законом були
фактично обчислені та сплачені
страхові внески до ПФУ в межах
встановленої законодавством
максимальної їх величини, з якої
сплачуються страхові внески; суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Отже, чинне на час виникнення спірних
правовідносин законодавство, а саме
положення статей 24, 40, 41 Закону № 1058-IV,
передбачало, з одного боку, включення
до страхового стажу періоду, протягом
якого особа отримувала допомогу по
безробіттю, а з другого - допускало
врахування для обчислення пенсій
заробітної плати (доходу) починаючи з 1
липня 2000 року лише за даними з системи
персоніфікованого обліку, з яких були
фактично обчислені та сплачені
страхові внески до ПФУ (після 1 січня 2004
року) і внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування (до
набрання чинності Законом № 1058-IV).

Зазначені норми свідчать що допомога
по безробіттю, яка за своєю суттю
становить дохід, за змістом абзаців
першого, п'ятого частини першої статті
40, пунктів 1, 2 статті 41 Закону № 1058-IV
підлягає врахуванню при обчисленні
пенсій, та оскільки така допомога за
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" не становить об'єкт
обкладання збором на обов'язкове
державне пенсійне страхування, то при
визначенні заробітку (доходу) для
обчислення пенсії за періоди
перебування особи на обліку в центрі
зайнятості застосовується нульовий
дохід.

Звернення позивача до відповідача про
перерахунок пенсії зумовили зміни до
законодавства - набрання чинності
Закону України «Про заходи щодо
забезпечення реформування пенсійної
системи» та Закону України «Про
внесення змін до деяких Законів
України щодо призначення та індексації
пенсії».

Відповідач листом від 01.05.2014 року за
вих. № 2172/07/40 повідомлено позивача про
відсутність підстав для задоволення
заяви оскільки на момент призначення
пенсії (27.11.2009 року) норми ст. 40 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» діяли в старій редакції.
Виключення із заробітної плати для
обчислення пенсії періодів одержання
допомоги по безробіттю - не передбачено
(а.с. 8).

Так, відповідно матеріалам справи, при
призначенні позивачеві пенсії у грудні
2009р. при обчисленні зарплати за періоди
одержання допомоги по безробіттю
враховувалися нулі, проте включались
до страхового стажу, відповідно до ст.
24, 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтю 40 вказаного закону було
доповнено та зазначено, що при
обчисленні коефіцієнта заробітної
плати (доходу) за періоди сплати
страхових внесків за застрахованих
осіб, зазначених у пунктах 8, 13 і 14
статті 11 цього Закону, та за періоди,
які включаються до страхового стажу
згідно з абзацом третім частини першої
статті 24 цього Закону, враховується
мінімальний розмір заробітної плати.
Однак частину 2 ст. 40 доповнено абзацом
згідно із Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а до абзацу
двадцять третій частини другої статті
40 внесені зміни, згідно із Законом
України Закону України «Про заходи
щодо забезпечення реформування
пенсійної системи».

З 1 липня 2013 року набув чинності Закон
України "Про внесення змін до деяких
законів України щодо призначення та
індексації пенсії" від 14.05.2013 № 231-VІІ,
яким надано можливість пенсіонеру
під час визначення зарплати для
обчислення пенсії в першу чергу
виключити періоди одержання допомоги
по безробіттю.

Зміни законодавства стосуються
обчислення пенсії та не поширюється на
осіб, яким пенсія вже призначена до
набуття чинності вказаним Законом, а
було надано пенсіонерам можливість під
час визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
виключати періоди одержання допомоги
по безробіттю (до 60-ти календарних
місяців страхового стажу незалежно від
перерв, але не більш як 10 відсотків
тривалості страхового стажу,
врахованого в одинарному розмірі).

Стосовно посилання позивача на те, що
судом першої інстанції не враховано
безпідставне включення відповідачем 19
місяців, яке підлягає виключенню зі
страхового стажу за період з 08.09.2000р. по
23.03.2002р. знаходження на обліку в центрі
зайнятості, колегія суду зазначає, що
судом першої інстанції вірно зазначено
з цього приводу, що позивачем не
оскаржене рішення відповідача про
призначення пенсії та її обчислення.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, є законною та
обґрунтованою. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 17
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі. Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
А.А. Щербак