Справа № К/9991/52015/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/52015/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства «СУ 126» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя від 26.01.2011 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 18.05.2011 по
справі №2-а-26/11/2770 за позовом Приватного
підприємства «СУ 126» до Державної
податкової інспекції у Гагарінському
районі міста Севастополя про визнання
дій протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 26.01.2011, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 18.05.2011, у задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства «СУ 126» до
Державної податкової інспекції у
Гагарінському районі міста
Севастополя про визнання дій
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Приватне підприємство «СУ 126» 11.08.2011
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 25.10.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 26.01.2011 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 18.05.2011,
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Приватне
підприємство «СУ 126» посилається на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, зокрема, статті 92
Конституції України, пункту 11.1 статті 11
та пункту 16.4 статті 16 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», Порядку складання
декларації з податку на прибуток
підприємства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 29.03.2003 №143 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 08.04.2003 за №271/7592, статті
159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у грудні 2008 року
Приватне підприємство «СУ 126» подало до
Державної податкової інспекції у
Гагарінському районі міста
Севастополя декларацію з податку на
прибуток підприємства від 18.12.2008 вхід.
№63568, складену за результатами 11
місяців 2008 року, відповідно до якої
задеклароване податкове зобов'язання
звітного періоду (рядок 14) підприємства
складає 0 гривень.

У лютому 2009 року Приватне підприємство
«СУ 126» подало до Державної податкової
інспекції у Гагарінському районі міста
Севастополя від 05.02.2009 вхід. №77686
декларацію з податку на прибуток
підприємства, складену за результатами
2008 року, відповідно до якої
задеклароване податкове зобов'язання
звітного періоду (рядок 14) підприємства
складає 57,00грн., сума нарахованого
податку за попередній податковий
період поточного року (рядок 15) 473,00грн.

Державою податковою інспекцією у
Гагарінському районі міста
Севастополя складено акт про
результати невиїзної документальної
(камеральної) перевірки податкової
звітності з податку на прибуток від
06.07.2010 №32/15/141, в якому зафіксовано
заниження Приватним підприємством «СУ
126» податку на прибуток за звітний
період 2008 року на 473,00грн.

На підставі акту перевірки Державною
податковою інспекцією у Гагарінському
районі міста Севастополя було винесено
податкове повідомлення-рішення від
12.07.2010 №001771510/0 про визначення
податкового зобов'язання у розмірі
496,65грн., з яких 473,00грн. за основним
платежем та 23,65грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Державною податковою інспекцією у
Гагарінському районі міста
Севастополя на підставі рішення від
27.09.2010 №4266/10/25-022, прийнятого за
результатами розгляду первинної
скарги, було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 27.09.2010
№/1 про визначення податкового
зобов'язання у розмірі 496,65грн., з яких
473,00грн. за основним платежем та 23,65грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Державна податкова адміністрація у
місті Севастополі рішенням від 25.10.2010
№1290/10/25-020, прийнятим за результатами
розгляду повторної скарги, скасувала
податкове повідомлення-рішення від
12.07.2010 №001771510/0 у частині застосування
06,65грн. штрафних (фінансових) санкцій.

У зв'язку з цим, відповідачем було
прийнято податкові
повідомлення-рішення від 25.10.2010
№/2, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання на суму 490,00грн.,
з яких 473,00грн. за основним платежем та
17,00грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями, а також від 10.01.2011 №/3,
за наслідками розгляду повторної
скарги Державною податковою
адміністрацією України.

Відповідно до пункту 16.4 статті 16 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» податок за звітний період
сплачується його платником до
відповідного бюджету у строк,
визначений законом для квартального
податкового періоду. Платники податку
у строки, визначені законом, подають до
податкового органу податкову
декларацію про прибуток за звітний
період, розраховану наростаючим
підсумком з урахуванням від'ємного
значення об'єкта оподаткування минулих
податкових періодів у разі його
наявності відповідно до пункту 6.1
статті 6 цього Закону. При цьому за
звітні квартал, півріччя та три
квартали платники податку подають
спрощену декларацію, а за результатами
звітного року - повну. Форми декларацій
з цього податку встановлюються
центральним податковим органом за
узгодженням з комітетом Верховної Ради
України, що відповідає за проведення
податкової політики.

Згідно з пунктом 16.5 статті 16 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» порядок ведення і
складання податкових звітів,
декларацій про прибуток підприємств та
розрахунків податку встановлюється
центральним податковим органом.

Відповідно до пункту 11.1 статті 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» для цілей цього Закону
використовуються такі податкові
періоди: календарні квартал, півріччя,
три квартали, рік.

Згідно з пунктом 22.13 статті 22
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» у 2008 році платники
податку за результатами одинадцяти
місяців 2008 року зобов'язані подати
декларацію, складену за правилами,
встановленими для повного податкового
періоду, з урахуванням приросту
(убутку) матеріальних запасів за
одинадцять місяців 2008 року, суми
амортизаційних відрахувань,
нарахованих за три квартали поточного
року, та двох третин амортизаційних
відрахувань четвертого кварталу цього
року і сплатити податкове зобов'язання,
нараховане згідно із зазначеною
декларацією у строки, встановлені
законом для місячного податкового
періоду.

Згідно з Примірним порядком проведення
невиїзної документальної (камеральної)
перевірки та здійснення контролю за
справлянням податку на прибуток,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
05.12.2008 №761, у рядку 15 декларації
відображається сума нарахованого
податку за попередній звітний період
поточного року. Рядок 15 звітного
періоду повинен дорівнювати рядку 14
попереднього звітного періоду
поточного року з урахуванням
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
попередні звітні періоди. У декларації
за I квартал поточного року рядок 15 не
заповнюється.

Таким чином, значення рядку 15
Декларації підприємства позивача за 2008
рік повинно дорівнювати значенню,
відображеному в рядку 14 Декларації за 11
місяців 2008 року.

За таких обставин, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що позивач не
мав права на відображення суми
нарахованого податку за попередній
податковий період поточного року
(рядок 15) в декларації з податку на
прибуток підприємства за 2008 рік від
05.02.2009 вхід. №77686 у сумі 473,00грн.

Відповідно до підпункту 4.2.2. пункту 4.2.
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі якщо, контролюючий
орган внаслідок проведення
камеральної перевірки виявляє
арифметичні або методологічні помилки
у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 17.1.4 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» у разі коли
контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, визначеними у підпункті
«в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
цього Закону, такий платник податків
зобов'язаний (крім випадків, коли
податкова декларація не приймається
всупереч нормам цього Закону) сплатити
штраф у розмірі п'яти відсотків суми
донарахованого податкового
зобов'язання, але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Враховуючи викладене, висновок судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності визначення позивачу
податкового зобов'язання та відповідно
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «СУ 126» залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополя від 26.01.2011 та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 18.05.2011 по
справі №2-а-26/11/2770 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв