Справа № 826/12843/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя Грибан
І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк
Р.В.

пр-к апелянта
Ткаченко С.С.

пр-к відповідача Рубель
І.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України на ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України до Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України про скасування
постанови -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суду з даним
позовом про скасування постанови про
стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 вересня 2014 року
позовну заяву залишену без руху,
оскільки вона не відповідає ст. 106
Кодексу адміністративного судочинства
України та надано строк для усунення
недоліків протягом 3 днів з моменту
отримання копії ухвали.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій вказуючи на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст.ст. 199, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Залишаючи заяву без руху суд першої
інстанції виходив з того, що вона не
відповідає вимогам ст.106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки: позивачем не
сплачено судовий збір.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції не може не
погодитися, та звертає увагу на
наступне.

Відповідно до ст.106 КАС України у
позовній заяві зазначаються: 1)
найменування адміністративного суду,
до якого подається позовна заява; 2) ім'я
(найменування) позивача, поштова
адреса, а також номер засобу зв'язку,
адреса електронної пошти, якщо такі є; 3)
ім'я (найменування) відповідача, посада
і місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі; 4) зміст
позовних вимог згідно з частиною
четвертою і п'ятою статті 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів; 5) у разі
необхідності - клопотання про
звільнення від сплати судового збору;
про звільнення від оплати правової
допомоги і забезпечення надання
правової допомоги, якщо відповідний
орган відмовив особі у забезпеченні
правової допомоги; про призначення
судової експертизи; про витребування
доказів; про виклик свідків тощо; 6)
перелік документів та інших
матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч.1 ст. 108 КАС України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначені положеннями
Закону України «Про судовий збір»від
08.07.2011 року №3674-VІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" ставки державного
мита встановлюються в таких розмірах:
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру - 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач оскаржує постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 1360,00 грн.

При визначенні характеру
адміністративного позову як майнового
слід виходити з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку із здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом
владних повноважень, можуть
породжувати підстави для змін
майнового стану фізичної особи чи
юридичної.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відповідно оскарження
такого рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно - правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№5 від 21.05.2012р. «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» зазначено ,що при розгляді
справ із приводу оскарження рішень,дій
чи бездіяльності державної виконавчої
служби, суди повинні враховувати, що
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Таким чином, вбачається, що вимоги щодо
протиправності постанови про
стягнення виконавчого збору, - є
вимогами майнового характеру,
оскільки спрямовані на збереження
майна особи.

Відповідно до п.14 вказаної постанови
Пленуму( із доповненнями, внесеними
(14.09.2012р.) позовні заяви про оскарження
рішень, дій або бездіяльності
посадових осіб державної виконавчої
служби оплачуються судовим збором
відповідно до Закону України «Про
судовий збір». За подання таких
позовних заяв судовий збір сплачується
на загальних підставах.

Оскільки, позивачем не наданий
документ про сплату судового збору або
докази звільнення від сплати судового
збору, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність рішення
суду першої інстанції щодо залишення
позовної заяви без руху.

Доводи апелянта, з посиланням на розділ
VІІ ЦПК України та Закон України «Про
судовий збір» щодо відсутності норми
щодо визначення розміру судового збору
з подання скарг на рішення , дії або
бездіяльність державного виконавця,
судом до уваги не приймаються, оскільки
в даному випадку, позивачем подано до
суду адміністративний позов (позовну
заяву) з вимогами матеріального
характеру, ставки судового збору за
який чітко визначені вказаним Законом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до переконання, що оскаржувана ухвала
постановлена судом першої інстанції з
дотриманням норм процесуального права,
а доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не скасовують, в
зв'язку з чим підстав до її скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 199, 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України - залишити без задоволення, а
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 вересня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 10.10.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.