Справа № 286/3027/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" вересня 2014 р.
Справа № 286/3027/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Овруцького районного
суду Житомирської області від "07" липня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Овруцького районного суд Житомирської
області та просила зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації провести з 01
січня 2014 року донарахування та виплату
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства у
відповідності до ст.37 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 40% від мінімальної заробітної
плати встановленої законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 07 липня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити.

Розглянувши справу в порядку
письмового провадження в межах,
визначених ст.195 КАС України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області, віднесений до 3
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення.

Позивач отримує виплати відповідно до
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", але у меншому розмірі, ніж
визначено Законом.

Згідно ст. 37 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, зокрема в зоні
гарантованого добровільного
відселення виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в розмірі 40 %
від мінімальної заробітної плати.

Проте, зазначені виплати, починаючи з 01
січня 2014 року виплачувалися позивачу у
розмірах передбачених постановою № 836
від 26.07.1996 року із врахуванням змін
внесених до зазначеної постанови КМ
України постановою КМ України від 25
березня 2014 року №112, а тому позивач
звернувся до суду з вказаним позовом
про проведення виплат до розмірів,
передбачених Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позовних вимог дійшов
висновків, що відповідачем не порушено
право позивача, оскільки виплати
проводилися відповідно до постанови КМ
України № 836, згідно рішень
Конституційного Суду України.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції
позивач є учасником ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи 3
категорії, проживає на території
радіоактивного забруднення - у зоні
гарантованого добровільного
відселення, а саме в м.Овруч
Житомирської області, що
підтверджується копією паспорта.

Згідно, ст. 37 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що порядок
обчислення щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, визначається
Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України на
виконання вказаного положення ст. 37
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" прийнято постанову від
26.06.1996 року №836 "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
23.11.2011 року. У відповідності до вказаної
постанови КМ України, позивачу
провадиться нарахування і виплата
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Згідно ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, зокрема в зоні
гарантованого добровільного
відселення виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в розмірі 40 %
від мінімальної заробітної плати.

Будь-яких законодавчих обмежень щодо
застосування вказаних норм і положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
як це було в 2011-2013 роках у 2014 році не має.
Тобто, Законом України "Про Державний
бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №
719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014
року (п. 1 Прикінцевих положень Закону)
такі обмеження не встановлені.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 26 грудня 2011 року
№20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012
суди, під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі й на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України, закону про
Державний бюджет на відповідний рік та
інших законів України.

Метою і особливістю Закону про
Державний бюджет України є
забезпечення належних умов для
реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(пункт 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Фінансування компенсаційних виплат,
доплат та різних видів допомоги,
передбачених Законом, здійснюється
відповідно до обсягів, затверджених
законами України про Державний бюджет
України на відповідний рік, тобто
виконання Закону повністю залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
державного бюджету.

Слід зазначити, що частиною другою
статті 95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України
про Державний бюджет визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
стаття 63 Закону закріплює норму, якою
стверджується, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Отже, Кабінет Міністрів України є
органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а УПСЗН - органом, який реалізує таку
політику, в тому числі за рахунок
коштів Державного Бюджету України.

Разом з тим, слід зазначити, що Законом
України "Про Державний бюджет на 2014 рік"
від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав
чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року
є чинними і підлягає застосуванню ст.37
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
відповідно до якої, громадянам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема в
зоні гарантованого добровільного
відселення виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в розмірі 40 %
від мінімальної заробітної плати.

Оскільки відповідач здійснював
відповідні виплати ОСОБА_3 в порушення
наведених норм Закону, колегія суддів
дійшла висновків про обов'язок
донарахування позивачу недоплачених
сум пенсії.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на вказані обставини, що призвело до
ухвалення судового рішення з
порушенням зазначених норм
матеріального права.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню, із прийняттям нового
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "07" липня 2014 р.
скасувати та постановити нову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації здійснити ОСОБА_3 з 01
січня 2014 року донарахування та виплату
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства у
відповідності до ст.37 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 40 % від мінімальної заробітної
плати встановленої законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно з
урахуванням виплачених сум.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,
11101

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області вул.Леніна, 17, м.Овруч,
Овруцький район, Житомирська область,
11101

- ,