Справа № 875/275/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року м. Київ
справа № 875/275/14

№ А/800/235/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого -
Загороднього А.Ф.,

суддів:
Амєліна С.Є.,

Білуги С.В.,

та секретаря
Бруя О.Д.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Центральної виборчої комісії на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною та скасування
постанови в частині, зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановила:

04 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови Центральної
виборчої комісії від 29 вересня 2014 року
№ 1325 в частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
ОСОБА_2 в одномандатному виборчому
окрузі № 81; зобов'язання Центральної
виборчої комісії повторно розглянути
заяву ОСОБА_2 про реєстрацію
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 81
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року з
необхідними доповненнями в
автобіографії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
зазначає про те, що під час подання
документів на реєстрацію кандидатом у
народні депутати України, ним виконані
усі вимоги частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», а тому підстав для відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України та винесення
постанови від 29 вересня 2014 року № 1325 у
відповідача не було.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково. Визнано протиправною та
скасовано постанову Центральної
виборчої комісії від 29 вересня 2014 року
№ 1325 «Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8» в частині відмови
ОСОБА_2 в реєстрації кандидатом у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 81.
Зобов'язано Центральну виборчу комісію
повторно розглянути подані ОСОБА_2 24
вересня 2014 року документи для
реєстрації кандидатом у депутати і
прийняти рішення, передбачене частиною
6 статті 59 Закону України «Про вибори
народних депутатів України». В решті
позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, Центральна виборча
комісія звернулась до Вищого
адміністративного суду України із
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення Київським
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржуване
судове рішення та постановити нове,
яким у позові відмовити.

Вимоги апеляційної скарги відповідач
обґрунтовує тим, що подана позивачем
автобіографія не містить обов'язкових
відомостей та не відповідає вимогам,
встановленим пунктом 2 частини 2 статті
55 Законом України «Про вибори народних
депутатів України», а тому відповідач,
відмовляючи позивачу в реєстрації
кандидатом у народні депутати України,
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
справи та застосування Київським
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
24 вересня 2014 року для реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 81
ОСОБА_2 подав до Центральної виборчої
комісії заяву, автобіографію та інші
документи відповідно до частини 2
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України».

Постановою Центральної виборчої
комісії від 29 вересня 2014 року № 1325
позивачу відмовлено в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
у виборчому окрузі № 81 на підставі
пункту 2 частини 1 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» у зв'язку з тим, що в
автобіографії ОСОБА_2, в порушення
вимог пункту 2 частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», не зазначено відомостей щодо
громадської роботи (у тому числі на
виборних посадах).

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи оскаржувану постанову,
Київський апеляційний
адміністративний суд виходив з того, що
відсутність в автобіографії
відомостей про громадську роботу (у
тому числі на виборних посадах) є
помилками та неточностями, у зв'язку з
чим, відповідно до частини третьої
статті 60 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» такі
помилки і неточності підлягають
виправленню та не можуть слугувати
підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати. Суд дійшов
висновку, що підставою для відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
депутати міг бути факт неподання
автобіографії, а не порушення вимог
щодо її оформлення, передбачених
пунктом 2 частини другої статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України».

Проте, колегія суддів не погоджується з
такими висновками Київського
апеляційного адміністративного суду, з
огляду на наступне.

Організація і порядок проведення
виборів народних депутатів України
визначені Законом України від 17
листопада 2011 року № 4061-VI «Про вибори
народних депутатів України».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
60 Закону України «Про вибори народних
депутатів України» Центральна виборча
комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Частиною 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
встановлено, що Центральна виборча
комісія реєструє кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
окрузі в порядку самовисування, за
умови пред'явлення ним особисто одного
із документів, передбачених пунктами 1
або 2 частини третьої статті 2 цього
Закону, та отримання нею таких
документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4 х 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, у поданій
позивачем автобіографії не зазначено
відомостей щодо громадської роботи (у
тому числі на виборних посадах),
зазначення яких відповідно до пункту 2
частини другої статті 55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» є обов'язковим.

Позивачем під час судового розгляду
справи, не обґрунтовано причин
незазначення ним відомостей, які є
обов'язковими відповідно до пункту 2
частини другої статті 55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України».

При цьому, подана автобіографія також
не містить інших відомостей,
зазначення яких могло бути розцінено
позивачем як виконання ним вимог
вказаного пункту 2 частини другої
статті 55 Закону, в частині
обов'язкового зазначення в
автобіографії кандидата відомостей
громадську роботу (у тому числі на
виборних посадах).

Враховуючи викладене, незазначення
позивачем у поданій автобіографії
відповідних відомостей, у даному
випадку, не може розцінюватися як
помилка чи неточність у розумінні
частини третьої статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», оскільки відсутність у
змісті документів обов'язкових,
передбачених законом, елементів є
неналежним їх оформленням, а не
недоліками (неточностями), за
відсутністю яких вони не можуть бути
заявою про самовисування та
автобіографією кандидата в розумінні
пунктів 1, 2 частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Також, колегія суддів не погоджується з
висновком Київського апеляційного
адміністративного суду щодо наявності
факту обмеження права позивача бути
обраним з боку відповідача, як суб'єкта
владних повноважень, оскільки відмова
у реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати зумовлена неналежним
виконанням позивачем обов'язку щодо
подання документів із зазначенням
інформації, наявність якої законом
визначена як обов'язкова.

Так, відповідно до статті 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права.

Цей принцип є непорушним і оскаржуване
рішення ЦВК йому не суперечить в
розрізі забезпечення рівності
кандидатів у депутати між собою,
закріплення на законодавчому рівні
обов'язкових вимог до написання заяви
та автобіографії кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
виборчому окрузі в порядку
самовисування.

Отже, колегія суддів не погоджується з
висновком Київського апеляційного
адміністративного суду та зазначає про
правомірність постанови Центральної
виборчої комісії від 29 вересня 2014 року
№ 1325 в частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати ОСОБА_2, в
одномандатному виборчому окрузі № 81 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, як
такої, що прийнята на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законом України «Про
вибори народних депутатів України».

З урахуванням пункту 4 частини першої
статті 202 Кодексу адміністративного
судочинства України та зважаючи на
неправильне застосування Київським
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального права, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку про наявність
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення із постановленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 197, 198, 202, 205,
207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу Центральної
виборчої комісії задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2014
року скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною та скасування
постанови в частині, зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.Є. Амєлін

С.В. Білуга