Справа № 2а-6843/11/1370
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/40748/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області Державної податкової служби

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня
2013 року

у справі № 2а-6843/11/1370

за позовом Державної податкової
інспекції у Пустомитівському районі
Львівської області Державної
податкової служби

до ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, - Львівський
відділ реєстраційно-екзаменаційної
роботи Державної автомобільної
інспекції при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області

про стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня
2011 року позовні вимоги
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області Державної податкової служби
(далі - ДПІ у Пустомитівському районі
Львівської області ДПС; відповідач) до
ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3; відповідач)
задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3
в дохід Державного бюджету України
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів у розмірі 125 485,50 грн.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено. Постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2011
року скасовано та прийнято нову
постанову, якою в позові відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
судовим рішенням у справі, позивач
оскаржив його в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, ставиться питання
про скасування постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року та залишення в силі
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 24
жовтня 2011 року.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до
інформації, отриманої від Львівського
відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи Державної автомобільної
інспекції при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, на ім'я
відповідача впродовж 2009 - 2010 років
здійснено першу реєстрацію
автомобілів: марки VOLKSWAGEN T4, державний
номерний знак НОМЕР_1; марки VOLKSWAGEN T4,
державний номерний знак НОМЕР_2; марки
VOLKSWAGEN T4, державний номерний знак
НОМЕР_3; марки VOLKSWAGEN T4, державний
номерний знак НОМЕР_4; марки VOLKSWAGEN T4,
державний номерний знак НОМЕР_5; марки
MERCEDES-BENZ SPRINTER 316, державний номерний знак
НОМЕР_6; марки MERCEDES-BENZ VITO 108, державний
номерний знак НОМЕР_7.

Водночас сплату податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
при першій реєстрації вказаних
автомобілів ОСОБА_3 не здійснено, що
засвідчується довідкою ДПІ у
Пустомитівському районі Львівської
області ДПС № 16914/9/17-019 від 24 жовтня 2011
року.

Доказів на підтвердження
зворотного (зокрема, платіжних
доручень, квитанцій тощо) відповідачем
не подано.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про передчасність
задоволення позовних вимог без
з'ясування обставин реєстрації
автомобілів, що є предметом порушення
кримінальної справи щодо працівників
Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ при ГУ МВС України у Львівській
області та банку, де проводились
платіжні операції.

Колегія суддів вважає вказані
доводи суду апеляційної інстанції
неправомірними, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 1 Закону
України від 11 грудня 1991 року № 1963-XII
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 1963-XII) платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Згідно із статтею 3 Закону № 1963-XII
перша реєстрація в Україні - це
реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу.

Отже, проведення першої
реєстрації транспортних засобів на
відповідача обумовлює обов'язок сплати
ним податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів до бюджету. Наслідком
невиконання цього обов'язку є
стягнення зазначеного податку з ОСОБА_3
в судовому порядку.

Посилання суду апеляційної
інстанції на порушення кримінальної
справи стосовно працівників
Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ при ГУ МВС України у Львівській
області та банку, де проводились
платіжні операції, як на підставу для
відмови в задоволенні позову, колегія
суддів не може визнати обґрунтованим з
огляду на те, що наведені обставини не є
обов'язковими для адміністративного
суду до часу їх закріплення належним
процесуальним шляхом (у вироку суду).

При цьому слід враховувати, що
платник самостійно зобов'язаний
виконати свій обов'язок із сплати
податку, крім законодавчо визначених
випадків покладення цього обов'язку на
третіх осіб. Зокрема, податковим
законодавством допускається у чітко
визначених випадках виконання дій,
спрямованих на перерахування податку
до бюджету, третіми особами (наприклад,
у разі сплати податку податковим
агентом, спадкоємцем,
правонаступником). В інших випадках сам
платник зобов'язаний сплатити податок
до бюджету та є відповідальним за таку
сплату.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд
апеляційної інстанції помилково
скасував постанову суду першої
інстанції, яка є законною та
обґрунтованою.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області Державної податкової служби
задовольнити.

Скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2011
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Острович С.Е.

Федоров М.О.