Справа № 2а-180/11/2670
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/1705/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства «Туристична компанія
Бітско»

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
березня 2011 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року

у справі № 2а-180/11/2670

за позовом Приватного підприємства
«Туристична компанія Бітско»

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Туристична компанія Бітско» (далі - ПП
«Туристична компанія Бітско»; позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва (далі -
ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва; відповідач), в якому просило
визнати протиправними дії відповідача
щодо проведення планової перевірки на
підставі направлення № 836/23-05 від 08
грудня 2010 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
березня 2011 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року, відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з підстав порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
березня 2011 року, ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 грудня 2011 року та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
11 Закону України від 04 грудня
1990 року № 509-XII «Про державну податкову
службу в Україні» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - Закон № 509-XII) органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право
здійснювати планові та позапланові
виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), додержання валютного
законодавства фізичними особами, які
мають статус суб'єктів підприємницької
діяльності чи не мають такого статусу,
на яких згідно із законами України
покладено обов'язок утримувати та/або
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі).

Згідно із статтею 11-1 Закону № 509-XII
плановою виїзною перевіркою
вважається перевірка платника
податків щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати ним податків та зборів
(обов'язкових платежів), яка
передбачена у плані роботи органу
державної податкової служби і
проводиться за місцезнаходженням
такого платника податків чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна перевірка.

Право на проведення планової виїзної
перевірки платника податків надається
лише у тому випадку, коли йому не
пізніше ніж за десять днів до дня
проведення зазначеної перевірки
надіслано письмове повідомлення із
зазначенням дати початку та закінчення
її проведення.

Відповідно до статті 11-2 Закону № 509-XII
посадові особи податкового органу
вправі приступити до проведення як
планових так і позапланових перевірок,
за умови надання суб'єкту
господарської діяльності під розписку
направлення на перевірку та копії
наказу керівника податкового органу
про проведення позапланової перевірки.
Ненадання зазначених документів
суб'єкту господарської діяльності є
підставою для недопущення
перевіряючих до проведення перевірки.

Варто зазначити, що відповідно до
правової позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки.

Тобто згідно з правовою позицією
Верховного Суду України саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.

В розглядуваній ситуації, не
отримавши повідомлення про проведення
планової перевірки в порядку,
передбаченому статтею 11-1 Закону № 509-XII,
підприємство захистило свої права та
відмовило в допуску посадових осіб
відповідача до здійснення перевірки.

Водночас, з огляду на те, що
перевірка позивача не проводилась, що
останнім не заперечується та
підтверджується наявним в матеріалах
справи актом №
1328/26/58/23/52398564 від 15 грудня 2010 року, тобто
жодних дій з її проведення
контролюючим органом вчинено не було,
висновок судових інстанцій про
відсутність в наведеному випадку
порушеного права ПП «Туристична
компанія Бітско», що може підлягати
захисту в межах спірних правовідносин
та, як наслідок, про відмову в
задоволенні позовних вимог слід
визнати обґрунтованим.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 березня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Туристична компанія
Бітско» відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10 березня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Острович С.Е.

Федоров М.О.