Справа № 804/14731/13-а
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2014 рокусправа № 804/14731/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепова Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 25 грудня 2013 року

у справі № 804/14731/13-а

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 50024;

до відповідача Відділу
Держземагентства

у Чорноморському
районі Автономної республіки Крим,

вул.
Кооперативна, 4-Б, смт. Чорноморське АР
Крим, 96400;

про скасування
Рішення та зобов'язання вчинити дії, -

встановив: ОСОБА_1 подав позов до
Відділу Держземагентства у
Чорноморському районі Автономної
республіки Крим про

визнання протиправними дій щодо
порушення порядку розгляду клопотання
позивача про надання йому дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовним розміром до 0,12 га із
цільовим призначенням для ведення
садівництва в межах Міжводненської
сільської ради Чорноморського району
АР Крим із земель державної власності;

зобов'язання розглянути клопотання
позивача про надання йому дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовним розміром до 0,12 га із
цільовим призначенням для ведення
садівництва в межах Міжводненської
сільської ради Чорноморського району
АР Крим із земель державної власності у
порядку і в строки, встановлені чинним
законодавством України та надати
мотивовану відповідь про результати
розгляду даного клопотання.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Конєва С.О.)
своєю постановою від 25 грудня 2013 року у
позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що
земельні ділянки, які розташовані у
межах населених пунктів, є землями
комунальної власності та передаються у
власність, в тому числі і для ведення
садівництва у межах Міжводненьскої
сільської ради за відповідним
рішенням саме сільської ради, оскільки
дана земельна ділянка знаходиться в
межах Міжводненьскої сільської ради
про що також зазначено і позивачем у
позові.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
бажав отримати дозвіл на розроблення
проекту землеустрою із земель саме
державної власності, повноваження на
розпорядження якими має
територіальний орган
Держземагентства.

Просив постанову окружного
адміністративного суду скасувати.
Позов задовольнити.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
після перерви, відповідно, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Обставини справи: як встановлено судом
першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з
клопотанням до Відділу
Держземагенства у Чорноморському
районі Автономної Республіки Крим про
виділення йому безоплатно у власність
земельної ділянки орієнтовним
розміром до 0,12 га в адміністративних
межах Міжводненської сільської ради
Чорноморського району АР Крим з
цільовим призначенням - для ведення
садівництва (а. с. 8-9).

Листом за вих. № Д-108 від 16 серпня 2013
року Відділ Держземагенства у
Чорноморському районі АР Крим надав
відповідь, в якому зазначив, що у
відповідності до вимог ст. ст. 116, 118
Земельного кодексу України, Закону
України «Про внесення змін в деякі
законодавчі акти України відносно
розподілу земель державної і
комунальної власності» від 06.09.2012р. №
5345-УІ, у межах населених пунктів
землями повинні розпоряджатися
відповідні Ради (в даному випадку -
Міжводненська сільська рада), а за
межами населених пунктів - органи
виконавчої влади (а. с. 11).

Позивач вважає, що його клопотання
Відповідач розглянув із порушенням
порядку розгляду клопотань про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, що передбачений ст. 118
Земельного кодексу України, та вийшов
за межі своїх повноважень, чим порушив
вимоги Конституції України та
Земельного кодексу України.

При цьому, зазначав, що в силу пункту 6-1
статті 4 Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
затверджене Указом Президента України
від 8 квітня 2011 року N 445/2011,
Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань передає
відповідно до закону безпосередньо або
через визначені в установленому
порядку територіальні органи земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або в користування для всіх
потреб.

Визнання протиправними дій щодо
порушення порядку розгляду клопотання,
зобов'язання розглянути клопотання
позивача про надання йому дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовним розміром до 0,12 га із
цільовим призначенням для ведення
садівництва в межах Міжводненської
сільської ради Чорноморського району
АР Крим із земель державної власності у
порядку і в строки, встановлені чинним
законодавством України та надати
мотивовану відповідь про результати
розгляду даного клопотання, стали
предметом позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Так, Законом України «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо розмежування земель державної та
комунальної власності» від 6 вересня 2012
року N 5245-VI, який набрав чинності 01.01.2013,
внесено зміни до статті 122 Земельного
кодексу України в частині повноважень
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування.

Зокрема, пунктом 4 статті 122 Земельного
кодексу України встановлено, що
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

В той же час, згідно з Законом
України «Про розмежування земель
державної та комунальної власності»
від 5 лютого 2004 року N 1457-IV, підставою для
проведення робіт, пов'язаних з
розмежуванням земель державної та
комунальної власності в межах
населених пунктів, є рішення сільської,
селищної, міської ради, а за межами
населених пунктів - рішення Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
або відповідної обласної державної
адміністрації.

Тобто, основним документом, що визначає
повноваження органів влади по
розпорядженню землею та питання самого
розмежування земель державної і
комунальної власності є документ, що
підтверджує межу населеного пункту.
Межа населеного пункту встановлюється
проектом землеустрою у відношенні
встановлення чи зміни раніше
встановленої межі населеного пункту,
який розробляється на основі
Генерального плану міста, селища або
техніко-економічного обґрунтування
розвитку селища або села.

Базовими документами, на яких повинні
ґрунтуватися рішення органів
місцевого самоврядування та органів
виконавчої влади щодо розпорядження
землею, а також питань продажу та
безоплатної передачі у власність або в
оренду конкретних земельних ділянок в
області земельних відносин є
містобудівна планувальна та
землевпорядна документація.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що земельні ділянки,
які розташовані у межах населених
пунктів, є землями комунальної
власності та передаються у власність, в
тому числі і для ведення садівництва у
межах Міжводненьскої сільської ради за
відповідним рішенням саме сільської
ради, оскільки дана земельна ділянка
знаходиться в межах Міжводненьскої
сільської ради, про що також зазначено
і позивачем у позові.

З огляду на відсутність протиправності
дій відповідача під час розгляду
клопотання, відсутні і правові
підстави для задоволення похідних
позовних вимог про зобов'язання
відповідача вчинити дії щодо розгляду
клопотання та надання вмотивованої
відповіді за результатами розгляду
даного клопотання, оскільки судом
встановлено, що клопотання позивача
розглянуто та вмотивована відповідь
була надана у встановлений строк та у
порядку, визначеному чинним
законодавством України.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2013 року у справі № 804/14731/13-а без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна