Справа № 826/10511/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Бабенка К.А., Борисюк Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційної
скарги Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві до
Головного управління юстиції у місті
Києві про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - Позивач) звернулась до суду із
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у місті Києві (далі -
Відповідачі) у якому просила скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві від
26.06.2014 року ВП№ 23536631 про накладення
штрафу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, оскільки сторони у судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно зі ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції м. Києва від 26.06. 2012
№ 32321216 накладено штраф на Державну
податкову інспекцію у Шевченківському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві в розмірі 1360
грн. за невиконання рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-10584/10/2670.

У постанові про накладення штрафу
зазначено, що вона прийнята на підставі
статей 11, 89 Закону України «Про
виконавче провадження» та в зв'язку з
тим, що в термін, наданий державним
виконавцем, інформація щодо виконання
судового рішення від боржника не
надходила.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні адміністративного позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.08.2010 року не виконав, а тому
відповідачем правомірно прийнято
постанову про накладення штрафу в
розмірі 1360 грн. за невиконання рішення
суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції,
вбачається з матеріалів справи та
виконавчого провадження № 23536631, 24
грудня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві із заявою про відкриття
виконавчого провадження. До своєї
заяви ОСОБА_2 додала оригінал
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.11.2010 № 2а-10584/10/2670, яким зобов'язано
Державну податкову інспекцію у
Шевченківському районі м. Києва
відшкодувати ОСОБА_2 надмірно
сплачений податок у розмірі 694,89 грн.

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві від 31.12.2010
року відкрито виконавче провадження №
23536631 по примусовому виконанню
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.11.2010 № 2а-10584/10/2670 та зобов'язано
боржника самостійно виконати рішення
суду у строк до 06.01.2011 (а.с.38-39).

З матеріалів справи вбачається, що
рішення Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19.08.2010 по справі №
2а-10584/10/2670 не виконано.

Враховуючи невиконання боржником
зазначеного рішення суду, 26.06.2014
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві винесено оскаржувану
постанову про накладення штрафу в
розмірі 1360 грн. (а.с.7) та подання про
притягнення до кримінальної
відповідальності службових осіб
позивача від 26.06.2014 року (а.с.50).

Відповідно до ст. 1 Закону України від
21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» (далі по тексту - Закон №
606-ХІV) виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону № 606-ХІV
встановлено, що примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом (ч.1
ст. 17 Закону № 606-ХІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-ХІV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV
передбачено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 89 Закону № 606-ХІV у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів апеляційної інстанції погоджує
висновок суду першої інстанції про
правомірність прийняття відповідачем
постанови про накладення штрафу в
розмірі 1 360 грн. за невиконання рішення
суду, оскільки позивачем рішення
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19.08.2010 по справі № 2а-10584/10/2670 -
не виконано.

Отже, судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. Обставини,
викладені в апеляційній скарзі, до
уваги не приймаються, оскільки є
необґрунтованими та не є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, Київський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 серпня 2014 року - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
К.А. Бабенко

Л.П. Борисюк

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Бабенко К.А

Борисюк Л.П.