Справа № 822/2911/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2911/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К., при секретаріДехтярук В.В. , за
участі: представника позивача
представника відповідачаОСОБА_3,
Рисюка П.В.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 м.
Кам'янець-Подільський Хмельницької
області до Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до
відповідача, в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«С» від 17.06.2014 року № , яким до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
застосовано штрафну санкцію у розмірі
2805 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідачем проведена фактична
перевірка магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» в
якому здійснює підприємницьку
діяльність позивач. За результатами
перевірки складено акт № 000473 від 02.06.2014
року.

На підставі акту перевірки відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № від 17.06.2014
року, яким до позивача застосовано
штрафну (фінансову) санкцію в сумі 2805
грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправним, враховуючи наступне.

Підставою для застосування штрафної
санкції стали висновки відповідача про
порушення позивачем пунктів 9, 11 статті
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій та проводити
розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Позивач не здійснювала реалізацію
товару, що не внесений до фіскальної
пам'яті її касового апарату, отже не
проводила розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Крім того згідно пункту 4 частини 1
статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його не зберігання застосовуються
фінансові санкції у розмірі двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що дорівнює фінансові
санкції в розмірі 340 грн., в зв'язку з чим
незрозуміло на підставі чого
нарахована фінансова санкція в розмірі
2805 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, пояснивши суду, що
відповідачем проведена фактична
перевірка магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» в
якому здійснює підприємницьку
діяльність позивач. За результатами
перевірки складено акт № 000473 від 02.06.2014
року.

На підставі акту перевірки відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № від 17.06.2014
року, яким до позивача застосовано
штрафну (фінансову) санкцію в сумі 2805
грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправним, враховуючи наступне.

Підставою для застосування штрафної
санкції стали висновки відповідача про
порушення позивачем пунктів 9, 11 статті
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій та проводити
розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Позивач не здійснювала реалізацію
товару, що не внесений до фіскальної
пам'яті її касового апарату, отже не
проводила розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Крім того згідно пункту 4 частини 1
статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його не зберігання застосовуються
фінансові санкції у розмірі двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що дорівнює фінансові
санкції в розмірі 340 грн., в зв'язку з чим
незрозуміло на підставі чого
нарахована фінансова санкція в розмірі
2805 грн.

За таких обставин податкове
повідомлення-рішення необхідно
скасувати.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав повністю, пояснивши суду, що
податкове повідомлення-рішення є
законним, прийняте за результатами
проведеної перевірки, якою встановлено
порушення позивачем податкового
законодавства, а саме: порушено режим
попереднього програмування РРО по
найменуванню товару, тобто у
найменуванні коньяку «Старий Кахеті»
0,2 л., не вказано, що це коньяк; не
забезпечено щоденний друк фіскальних
звітних чеків, не забезпечено
зберігання фіскальних звітних чеків.

За таких обставин у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України (пункт 1.1
статті 1).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач року зареєстрована як фізична
особа-підприємець та відповідно до
статтей 15, 16 Податкового кодексу
України є платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Однією із функцій органів державної
податкової служби яку вони виконують
згідно підпункту 19.-1.1.1 пункту 19.-1.4
статті 19 Податкового кодексу України є
здійснення контролю за встановленими
законом строками проведення
розрахунків в іноземній валюті, за
додержанням порядку приймання готівки
для подальшого переказу (крім
приймання готівки банками), за
дотриманням суб'єктами господарювання
установлених законодавством
обов'язкових вимог щодо забезпечення
можливості розрахунків за товари
(послуги) з використанням електронних
платіжних засобів, порядку проведення
готівкових розрахунків за товари
(послуги), проведення розрахункових
операцій, а також за наявністю ліцензій
на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, наявністю
торгових патентів.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок проведення перевірок
встановлений главою 8 Податкового
кодексу України.

Пунктом 75.1, підпунктом 75.1.3 статті 75
Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної
перевірки встановлений статтею 80
Податкового кодексу України.

Згідно пунктів 80.1, 80.2, 80.5 статті 80 цього
Кодексу фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин які перераховані у пункті 80.2.

Допуск посадових осіб контролюючих
органів до проведення фактичної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України посадові
особи контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, копії наказу про проведення
перевірки, службового посвідчення
осіб, які зазначені в направленні на
проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

Посадовою особою Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області на
підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1
статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів
80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового
кодексу України, прийнято наказ «Про
проведення перевірки» № 453 від 26.05.2014
року, згідно якого наказано провести
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 з питань дотримання вимог
Податкового кодексу України, Законів
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», постанови Правління НБУ № 637
від 15.12.2004 року «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні», КЗпП
України, Закону України «Про оплату
праці», Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності».

На підставі наказу на перевірку
посадовим особам Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
видані направлення на перевірку № № 627,
628 від 26.05.2014 року.

Посадовими особами державного
податкового органу проведено
перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1 суб'єкта господарювання
ОСОБА_5.

Із пояснень сторін та матеріалів
справи судом встановлено, що перед
початком перевірки особі, яка фактично
здійснює розрахункові операції у
вказаному магазині-продавцю,
пред'явлено наказ на перевірку,
направлення на перевірку та службові
посвідчення осіб, які зазначені в
направленнях на проведення перевірки.

Необхідно звернути увагу на те, що хоча
у вступній частині наказу про
проведення перевірки є посилання на
підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80
Податкового кодексу України, разом з
тим у його мотивувальній частині не
вказано які саме обставини слугували
підставами для прийняття такого
наказу.

Представником відповідача у судовому
засіданні також не надано пояснень
відносно наявності таких підстав та їх
змісту.

Згідно пункту 80.10 статті 80 Податкового
кодексу України порядок оформлення
результатів фактичної перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно пункту 86.1 статті 86
Податкового кодексу України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

В зв'язку з тим, що при проведені
перевірки встановлено порушення
позивачем податкового законодавства,
відповідач склав акт фактичної
перевірки № 473 від 02.06.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
пунктів 9, 11 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, а саме:
порушено режим попереднього
програмування РРО по найменуванню
товару, тобто у найменуванні коньяку
«Старий Кахеті» 0,2 л., не вказано, що це
коньяк; не забезпечено щоденний друк
фіскальних звітних чеків (Z-звітів),
тобто Z-звіт № 1287 за 23.11.2013 року
роздруковано 24.11.2013 року об 11 год., 01 хв.,
Z-звіт № 755 за 07.06.2012 року роздруковано
08.06.2012 року об 09 год., 49 хв., Z-звіт № 781 за
03.07.2012 року роздруковано 04.07.2012 року об 07
год., 55 хв., Z-звіт № 831 за 22.08.2012 року
роздруковано 23.08.2012 року об 07 год., 55 хв.,
Z-звіт № 1005 за 12.02.2013 року роздруковано
13.02.2013 року об 07 год., 54 хв., Z-звіт № 652 за
26.02.2012 року роздруковано 27.02.2012 року об 07
год., 43 хв., не забезпечено зберігання
фіскальних чеків (Z-звітів) у КОРО, тобто
Z-звіт № 1154 за 12.07.2013 року, і Z-звіт № 1359
за 02.02.2014 року відсутні.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового
кодексу України визначено, що
податкове повідомлення-рішення
приймається керівником контролюючого
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня, наступного
за днем вручення платнику податків
акта перевірки у порядку,
передбаченому статтею 58 цього Кодексу,
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (за результатами
фактичної перевірки - з дня реєстрації
(надходження) акта такої перевірки до
контролюючого органу за основним
місцем обліку платника податків), а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58
Податкового кодексу України визначено,
що у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручаться) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (финансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі акту перевірки відповідач
прийняв податкове
повідомлення-рішення № від 17.06.2014
року, яким до позивача застосовано
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в
сумі 2805 грн.

Суд вважає вказане податкове
повідомлення-рішення таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства, враховуючи наступне.

Правові засади застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг регулюються
Законом України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» № 265/95-ВР від
06.07.1995 року.

Відповідно до пунктів 9, 11 статті 3 цього
Закону суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій; проводити
розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно пунктів 4, 6 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах:

двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його незберігання;

п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Дослідження змісту пункту 9 статті 3,
пункту 6 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» дає підставу суду зробити
висновок про те, що відповідальність
суб'єкта господарювання за проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості
може настати тільки за умови якщо була
проведена розрахункова операція без
використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Обов'язковою умовою відповідальності
позивача у даному випадку є реалізація
коньяку «Старий Кахеті» 0,2 л., через
реєстратор розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування найменування товару
який реалізується, тобто за
відсутності слова коньяк у назві
товару.

У разі якщо при проведенні перевірки не
встановлено, що суб'єкт господарювання
проводив розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування товару, або
з помилкою у його найменуванні,
відповідальність за таких умов
відсутня та не повинна наставати.

Із пояснень сторін та матеріалів
справи вбачається, що при проведенні
перевірки, посадовими особами
державного податкового органу не
встановлено проведення розрахункових
операцій через реєстратор
розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування найменування товару чи з
порушенням такого режиму попереднього
програмування реєстратора
розрахункових операцій по
найменуванню товару, тобто що у
найменуванні коньяку «Старий Кахеті»
0,2 л., не вказано, що це коньяк.

Крім того не встановлено чи взагалі
перебував такий товар на реалізації у
магазині позивача на дату проведення
перевірки чи раніше і чи проводилась
реалізація такого товару.

Суд при вирішенні спору не бере до
уваги пояснення представника
відповідача в яких він на
підтвердження правомірності
застосування фінансових санкцій за
проведення розрахункових операцій
через реєстратори розрахункових
операцій без використання режиму
попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості, посилається на
норми «Положення про форму та зміст
розрахункових документів»,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації № 614 від
01.12.2000 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5 лютого
2001 р. за N 105/5296, оскільки згідно його
преамбули це Положення визначає форму
і зміст розрахункових документів, які
повинні видаватися при здійсненні
розрахунків суб'єктами господарювання
для підтвердження факту продажу
(повернення) товарів, надання послуг,
отримання (повернення) коштів у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення № від 17.06.2014
року, яким до позивача застосовано
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в
сумі 2805 грн., в частині нарахування
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
в розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить суму 85 грн., за проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості,
є таким, що не відповідає вимогам
чинного законодавства, тобто є
протиправним.

Що стосується нарахування штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 2270
грн., то суд вважає, що в цій частині
податкове повідомлення-рішення №
від 17.06.2014 року також необхідно
визнати протиправним, враховуючи
наступне.

Пунктом 4 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання, передбачається
фінансова санкція у розмірі двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить суму 340 грн.

Представник позивача не заперечує, що
порушення з боку позивача мало місце,
тобто позивач допускала невиконання
щоденного друку фіскальних звітних
чеків та їх незберігання як це
встановлено актом перевірки, разом з
тим заперечує правомірність розміру
фінансової санкції, визначеного
відповідачем.

Відповідач згідно розрахунку
застосував фінансову санкцію в сумі 2720
грн., мотивуючи це тим, що така
фінансова санкція застосована за кожен
окремий випадок невиконання позивачем
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його незберігання.

Аналіз змісту пункту 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» дає підстави
зробити висновок про те, що норма
закону не передбачає застосування
фінансової санкції до порушника за
кожен окремий випадок невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його незберігання.

Не виконуючи протягом певного періоду
часу обов'язок по щоденному друку
фіскального звітного чеку відповідач
вчинила продовжуване порушення, а
незберігаючи такі чеки протягом
певного часу у книзі обліку
розрахункових операцій, відповідач
вчинила триваюче порушення.

Згідно статті 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення,
за дії (бездіяльність), які у своїй
сукупності складають єдине
продовжуване чи триваюче
правопорушення.

За таких обставин до позивача можливо
було застосувати фінансову санкцію
лише один раз, а не декілька разів як це
вчинив відповідач.

У випадку застосування фінансової
санкції до позивача її сума повинна
становити 340 грн., а не 2720 грн., як це
розрахував відповідач.

Суд не вправі самостійно визначати
розмір фінансової санкції за
встановлене актом перевірки порушення
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», тому вважає, що
податкове повідомлення-рішення №
від 17.06.2014 року необхідно визнати
протиправним та скасувати в цілому.

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та доведений у судовому
засіданні дослідженими доказами, тому
його необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 61 Конституції України, ст. ст. 1, 15, 16,
19, 54, 58, 75, 80, 81, 86 ПК України, ст. ст. 3, 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Положенням про
форму та зміст розрахункових
документів», ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
повідомлення-рішення № від 17.06.2014
року, яким Кам'янець-Подільська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області застосувала до
ОСОБА_5 м. Кам'янець-Подільський
Хмельницької області штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) в сумі 2805
грн.

В повному обсязі постанова суду
буде виготовлена 30.09.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30
вересня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський