Справа № 826/5442/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5442/14
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
за участю секретаря судового засідання
Міщенко Ю.М., представника позивача
Кобилецького В.В., представника
відповідача Момотюк Л.І., розглянувши у
відкритому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФСВ» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.08.2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФСВ» до
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» про скасування акта -
заборони, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
14.08.2014 року у позові відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить
скасувати зазначену постанову,
оскільки вважає, що суд не взяв до уваги
всі доводи та докази, порушив норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи, апеляційну скаргу та
заперечення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2008 року
між позивачем (Орендар) та Київською
міською радою (Орендодавець) укладено
договір оренди земельної ділянки, за
умовами якого Орендодавець передає, а
Орендар приймає в оренду земельну
ділянку площею 0,1973 га за адресою: м.
Київ, вул. Юності для будівництва
багатоповерхового житлового буднку з
підземним паркінгом.

Вказаний Договір оренди зареєстровано
Головним управлінням земельний
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (КМДА), про що зроблено
запис у книзі записів державної
реєстрації договорів від 15.05.2008р.
№66-6-00475.

15 листопада 2012 року Інспекцією
державного архітектурно - будівельного
контролю у м. Києві зареєстрована
декларація про початок виконання
будівельних робіт «Будівництво
багатоповерхового житлового будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
по вул. Юності, 8-А у Дніпровському
районі м. Києва №КВ 4.

9 квітня 2014 року відповідачем складено
акт - заборону №2.10, відповідно до якого
відповідач заборонив ТОВ «ФСВ»
виконання будівельно - монтажних робіт
та земляних робіт на ділянці
інженерних мереж (ЕПО) ТМ2 ДТЕЦ від ТК 228
до ТК229 Ду600м Дніпровського району по
вул. Юності, 8/2. Причина заборони:
порушення охоронних зон ТМ
забудовниками, що є порушенням вимог
Закону України «Про трубопровідний
транспорт» правил технічної
експлуатації теплових установок і
мереж, ДБН В.2.5-39.2008.

Не погоджуючись з оскаржуваним актом -
забороною, позивач за захистом своїх
прав звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що Товариством з обмеженою
відповідальністю «ФСВ» не виконані
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» щодо
звільнення охоронних зон теплових
мереж, а тому в задоволенні
адміністративного позову має бути
відмовлено повністю.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до Закону України «Про
теплопостачання», Закону України «Про
трубопровідний транспорт», Відповідно
до п. 3. 6 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі»,
затверджених наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 09.12.2008 р. №568 (чинні з 2009-01-07 ),
охоронна зона теплових мереж - землі
вздовж теплових мереж для забезпечення
нормальних умов їх експлуатації,
запобігання ушкодженню, а також для
зменшення їх негативного впливу на
людей, суміжні землі, природні об'єкти
та довкілля.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про
теплопостачання» теплогенеруюча,
теплотранспортна та теплопостачальна
організації мають право, зокрема:

- видавати дозволи та технічні умови
на підключення споживачів до
розподільчих теплових мереж;

- вимагати від суб'єктів господарської
діяльності винесення споруд та інших
об'єктів, зведених з порушенням вимог
законодавства, за межі охоронних зон
теплових мереж.

Згідно з матеріалами справи,
працівником ПАТ «Київенерго» виявлено
факт порушення охоронних зон теплових
мереж, у зв'язку з чим складено акт
порушення, проте позивач виявлені
порушення охоронної зони теплових
мереж не усунув.

Відповідно до угоди щодо реалізації
проекту управління та реформування
енергетичного комплексу м. Києва від
27.09.2001 з наступними змінами і
доповненнями та додатками до них,
теплова мережа, охоронні зони якої
порушені, є магістральною.

Порядок охорони магістральних
трубопроводів визначається Правилами
охорони магістральних трубопроводів,
затвердженими постановою Кабінетом
Міністрів України від 16.11.2002 № 1747
(надалі правила), згідно з якими для
охорони об'єктів магістрального
трубопровідного транспорту зважаючи
на їх стратегічне значення та
потенційну небезпеку здійснюються
такі заходи:

- установлення охоронних зон для діючих
та тимчасово законсервованих об'єктів;

- установлення обмежень на розміщення в
охоронних зонах будівель, споруд,
комунікацій і на провадження
господарської діяльності у цих зонах
(п.4).

Крім того, згідно з п. 11 вказаних Правил
на земельних ділянках, розташованих у
межах охоронних зон, забороняється:

- споруджувати житлові, громадські та
дачні будинки;

- будувати гаражі та автостоянки,
садові та дачно-садові споруди,
автомобільні дороги І - V категорії та
залізниці.

Згідно з п. 12 Правил будівельні,
ремонтні, земляні,
геологорозвідувальні, бурові, підривні
гірничі, землечерпальні та
поглиблювальні роботи на земельних
ділянках, розташованих у межах
охоронних зон, у місцях, де
магістральні трубопроводи проходять
через ріки, водойми та болота,
торфорозробка та організація кар'єрів
для добування корисних копалин
проводяться лише за письмовою згодою
підприємств магістрального
трубопровідного транспорту та
відповідних органів державного
нагляду і контролю.

Водночас згідно з п. 20 Правил
підприємства магістрального
трубопровідного транспорту і
відповідні органи державного нагляду і
контролю відповідно до їх компетенції
мають право зупиняти роботи, які
виконуються на території охоронних
зон.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
землі енергетики та правовий режим
спеціальних зон енергетичних об'єктів»
охоронні зони магістральних теплових
мереж встановлюються уздовж наземних,
надземних і підземних трубопроводів у
вигляді території, що віддалена на
певну відстань по обидва боки від
крайніх елементів конструкції
теплових мереж та по периметру
наземних споруд на визначеній
відстані.

У межах охоронних зон магістральних
теплових мереж забороняється
виконувати будь-які дії, що можуть
порушити стабільну роботу об'єктів
теплових мереж, спричинити їх
пошкодження, нещасні випадки або
перешкоджають виконанню планових,
аварійно-рятувальних та
відновлювальних робіт.

Підприємства, установи та організації,
а також громадяни в межах охоронних зон
магістральних теплових мереж
зобов'язані виконувати вимоги
підприємства, що експлуатує
магістральні теплові мережі,
спрямовані на забезпечення їх захисту
і запобігання нещасним випадкам.

Відповідно до частини п'ятої ст. 23
Закону України «Про землі енергетики
та правовий режим спеціальних зон
енергетичних об'єктів» передбачено, що
підприємство, що експлуатує
магістральні теплові мережі, в
установленому порядку видає
підприємствам, установам та
організаціям, а також громадянам
письмові дозволи на використання
земель або виконання дозволених видів
робіт у межах охоронних зон теплових
мереж.

Розміри охоронних зон магістральних
теплових мереж визначається
паралельними прямими по обидва боки
від крайніх елементів трубопроводів та
навколо інших об'єктів магістральної
тепломережі.

Особи, на користь яких встановлені
обмеження щодо використання земель у
межах охоронних та інших зон об'єктів
енергетики, повинні вимагати від
власників і користувачів земельних
ділянок дотримання таких обмежень та
обтяжень.

Стаття 26 Закону України «Про землі
енергетики та правовий режим
спеціальних зон енергетичних об'єктів»
встановлює систему заходів щодо
дотримання правового режиму земель
енергетики та спеціальних зон об'єктів
енергетики, яка включає:

- встановлення обмежень та обтяжень для
власників і користувачів земельних
ділянок у межах спеціальних зон земель
енергетичної системи;

- державний контроль за дотриманням
правового режиму використання земель
спеціальних зон.

Положення про розміри охоронних зон
теплових мереж також містяться в
спеціальних нормах, зокрема в Правилах
технічної експлуатації теплових
установок і мереж, затверджених
наказом Міністерства палива та
енергетики України від 14 лютого 2007 року
N 71, згідно з абзацами 3, 4 п. 6.3.7 яких, у
місцях прокладання трубопроводів
теплових мереж забороняється
спорудження будівель, розміщення
автозаправних станцій, гаражів, ринків,
стоянок, складування, насадження дерев
і багаторічних кущів у межах охоронних
зон на віддалі менше ніж 3 м від
проекції на поверхню землі краю
будівельних конструкцій теплової
мережі підземної канальної прокладки
та повітряної прокладки або від
проекції на землю краю трубопроводів
теплових мереж безканальної прокладки.

Розкопування траси трубопроводів
теплової мережі або виконання робіт
поблизу них сторонніми організаціями
допускається тільки з дозволу
організації, що експлуатує теплову
мережу, і під наглядом спеціально нею
призначеної особи (п. 6.3.8. Правил).

Спеціальною нормою, якою необхідно
керуватись при визначенні меж
охоронних зон, є ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові
мережі», затверджених наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 09.12.2008 р. №568.

Слід зауважити, що ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові
мережі» містять детальні положення
щодо розміру охоронних зон залежно від
виду трубопроводу, діаметру труби, виду
ґрунту, тому посилання позивача на п. 8.56
ДБН 360-92 та ствердження, що охоронна
зона теплових мереж має складати 2 м, не
відповідає чинним Законам України та
іншим нормативно-правовим актам, які
мають вищу юридичну силу.

Виходячи з положень додатку Б
(обов'язків) до ДБН В.2.5-39:2008, таблиці Б.3,
найменша відстань по горизонталі від
фундаментів будівель і споруд:

- при прокладанні в каналах та тунелях
не просадних грунтах (від зовнішньої
стінки каналу, тунелю) при діаметрі
труб: Ду<500мм має складати 2 м, а при
Ду=500-80 складає 5м, а в просадних грунтах
відповідно: Ду<500мм має складати 5м, а
при Ду>500 складає 8м.

Як вбачається з Акту перевірки діаметр
труби на ділянці від ТК 228 до ТК229 по вул.
Юності, 8/2 у м. Києві, складає 600 мм
(ду60мм), канальне прокладання (КЛс120х120),
тому найменша відстань по горизонталі
від фундаментів будівель і споруд має
складати при прокладанні в каналах та
тунелях і не просадних грунтах (від
зовнішньої стінки каналу, тунелю) - 5м.

Згідно з Розпорядженням КМДА від
08.07.2013р. №1241, від 03.03.2007р. №235 «Про заходи
щодо усунення порушень в охоронних
зонах інженерних мереж», а саме п. 5
головному управлінню містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації), Головному управлінню
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації), виконавчим органам
районних у м. Києві рад (районним у м.
Києві державним адміністраціям), АЕК
"Київенерго", ВАТ "Київгаз", ВАТ "АК
"Київводоканал":

- не допускати погодження місць
розташування об'єктів містобудування в
охоронних зонах інженерних мереж;

- при вирішенні питань передачі
земельних ділянок в оренду, постійне
користування або у власність
передбачити забезпечення умов
(технічні можливості) надійної
експлуатації, ремонту, реконструкції
існуючих інженерних мереж, що
прокладені на цих земельних ділянках
або біля них.

Виконавчим органам районних у м. Києві
рад (районним у м. Києві державним
адміністраціям), Головному управлінню
контролю за благоустроєм виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації), управлінню
державного архітектурно-будівельного
контролю, "АЕК "Київенерго", ВАТ
"Київгаз", ВАТ "АК "Київводоканал" при
видачі дозволів на виконання
будівельних робіт та ордерів на
виконання робіт посилити контроль за
дотриманням вимог законодавства
України, чинних будівельних норм і
правил та вживати заходи із
недопущення порушень в охоронних зонах
інженерних мереж (п.6).

З огляду на наведене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що ПАТ
«Київенерго» діяла у межах наданих
йому, чинним законодавством України,
повноважень, зокрема п. 20 Правилами
охорони магістральних трубопроводів,
затвердженими постановою Кабінетом
Міністрів України від 16.11.2002 № 1747.

Крім того, слід зазначити, що позивач
звернувся до ПАТ «Київенерго» із
запитом про видачу технічних умов щодо
перенесення теплових мереж.

Згідно з частино п'ятою ст. 26 Закону
України «Про теплопостачання» у разі
спорудження або реконструкції
будівель, доріг, мостів та інших
об'єктів роботи, пов'язані з
упорядкуванням, перенесенням
повітряних і підземних теплових мереж
та інших об'єктів теплопостачання,
виконуються замовниками будівництва
або реконструкції відповідно до
затвердженої проектно-кошторисної
документації та вимог відповідних
нормативів, а також під контролем
власників споруд або теплових мереж.

Водночас як вбачається з листа від
27.02.2013р. №033/07-347, позивач був
повідомлений про порушення охоронних
зон теплових мереж з конкретним
зазначенням пунктів нормативних актів,
та негативні наслідки, які можуть
виникнути.

Отже, з огляду на те, що Товариством з
обмеженою відповідальністю «ФСВ» не
виконані вимоги Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
щодо звільнення охоронних зон теплових
мереж, правових підстав для
задоволення позову немає.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові
мережі» мають вищу юридичну силу ніж
ДБН 360-92, оскільки ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові
мережі» видані Міністерством
регіонального розвитку та будівництва
України на відміну від ДБН 360-92, що
затверджені Наказом
Держкоммістобудування. При цьому, ДБН
В.2.5-39:2008 «Теплові мережі» прийняті
пізніше, ніж ДБН 360-92.

Водночас що стосується зауваження
апелянта щодо незазначення судом норми
права, яка передбачає право видачі
позивачем акту- заборони, то суд
апеляційної інстанції вказує, що право
зупиняти роботи згідно з статтею 23
Закону України «Про теплопостачання» у
відповідача є. А оскільки законом чітко
не визначено форми документа, яким
мають бути зупинені роботи, то
акт-заборона є обов'язковим до
виконання документом та не суперечить
законодавчо встановленим вимогам.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ФСВ»залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.08.2014 року року - без
змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 08.10.2014
року.

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.