Справа № 810/5230/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року 810/5230/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Щавінського В.Р., при секретарі
судового засідання - Шевчук О.М., за
участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1

до Окремого контрольно-пропусного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України

третя особа: Головний центр обробки
спеціальної інформації Державної
прикордонної служби України

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Окремого контрольно-пропускного
пункту «Київ ДПІ України, третя особа:
Головний центр обробки спеціальної
інформації Державної прикордонної
служби України та просив (з урахуванням
уточнень до позовних вимог від 23.09.2014
р.):

- скасувати рішення про заборону
в'їзду до України на 3 роки від 09.07.2014 р.;

- зобов'язати скасувати в
паспортному документі відмітку
«Заборонено в'їзд в Україну терміном на
три роки» шляхом постановлення на
ньому штемпеля «Анульовано»;

- зобов'язати письмово Головний
центр обробки спеціальної інформації
ДПС України зазначену інформацію з баз
даних.

У обґрунтування своїх вимог вказує, що
09.07.2014 р. він прибув рейсом 1800 з Москви
(РФ) до Міжнародного аеропорту
Бориспіль з ділової поїздкою (службове
відрядження з ТОВ «Ділова Русь»
(Москва, РФ) до ТОВ «Київська Ділова
Русь» (Київ, Україна). При собі мав
документи, що підтверджують мету
поїздки. Під час проходження
прикордонного контролю його було
затримано працівниками Прикордонної
служби. Йому було повідомлено в усній
формі щодо порушення ним строків
перебування в Україні під час
попереднього перебування, відібрано
закордонний паспорт за яким він прибув
та поміщено у інше приміщення, при
цьому не було надано пояснень щодо мети
і підстав такого затримання, а також не
повідомивши, про жодне рішення про
притягнення до адміністративної
відповідальності, заборони подальшого
в'їзду строком на 3 роки та ін. На
наступний день, 10.07.2014 р. рейсом 1805 Київ -
Москва його повернуто до Москви. В
Аеропорту Шереметьево (Москва) він
отримав від стюардеси Акт про
повернення пасажира підписаний
Старшим зміни 1-го відіпс впс
«Бориспіль-1», капітаном Власюком О.М.,
свій паспорт і відкривши його дізнався
про заборону в'їзду до України на
наступні 3 роки, тобто до 10.07.2017 р.

Позивач не погоджується із
оскаржуваним рішенням та діями
відповідача, вважає їх протиправними
та такими що суперечать його правам та
інтересам.

У судових засіданнях представники
позивача підтвердили обставини
викладені у позовній заяві, позовні
вимоги підтримали, просили їх
задовольнити.

Відповідач - Окремий
контрольно-пропусного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
проти позову заперечував, просив
відмовити у його задоволенні. У
обґрунтування своєї правової позиції
вказує, що 09.07.2014 року під час
здійснення прикордонного контролю
пасажирів рейсу № 1800 сполученням
«Шереметьево - Київ» було виявлено
громадянина РФ ОСОБА_1, паспорт серії
НОМЕР_1. Під час здійснення процедури
контролю першої лінії відбулось
спрацювання автоматизованої бази
даних Держприкордонслужби України
щодо недотримання зазначеним
пасажиром вимог щодо строку
перебування на території України, про
що інспектором Бондаренко Л.Ю. було
здійснено доповідь по команді, адже
згідно Угоди між Урядом України і
Урядом Російської Федерації про
безвізові поїздки громадян України і
Російської Федерації (дата підписання:
16.01.97 р. дата набуття чинності: 10.03.97 р.)
громадяни держави однієї Сторони
можуть в'їжджати, виїжджати та
пересуватися територією держави іншої
Сторони без віз з дотриманням правил
перебування і реєстрації, що діють в
цій державі. Зазначене також
передбачено і ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства», згідно якої їзд в
Україну та виїзд з України
здійснюється: іноземців та осіб без
громадянства - за паспортним
документом за наявності відповідної
візи, якщо інший порядок в'їзду та
виїзду не встановлено законодавством
чи міжнародним договором України.

Пояснює, що позивачем було зауважено,
що він працює на території України вже
1,5 роки, прибув в Україну з діловою
метою, веде бізнес, проте як на підставу
підтвердження мети надав
«командировочное удостоверение,
приказ (распоряжение) о направлении
работника в командировку, письмо к
генеральному директору ООО «Деловая
Русь»» згідно якого ОСОБА_1
відряджається в Україну, м. Київ на
період з 29.04.2014 по 29.05.2014 року. Інших
документів, які б підтверджували
зазначену мету прибуття надано не було
та заявлено, що законодавство України
стосовно строків та порядку
перебування в Україні його не
стосується і він планує одружуватись
на громадянці України.

Вважає, що оскаржуване рішення є
правомірним та таким, що відповідає
нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особа - Головного
центру обробки спеціальної інформації
Державної прикордонної служби України
в судовому засіданні підтримав позицію
відповідача, проти позову заперечував,
просив відмовити в його задоволенні.

Допитаний в судовому засідання свідок
ОСОБА_4, повідомила, що вона з ОСОБА_1
знайома з 2011 р. вони познайомилися в м.
Києві та знаходяться у фактичному
шлюбі та проживають разом, у зв'язку з
чим була орендована квартира в м. Києві.
Пояснила що вони мають намір оформити
офіційний шлюб про що зверталися до
РАГС в м. Києві щоб дізнатися які
необхідні документи для цього
потрібно. Вказала, що вона та її мати
перебувають на утриманні ОСОБА_1

Заслухавши пояснення представників
сторін, показання свідка, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.07.2014 р. ОСОБА_1
рейсом 1800 прибув з Москви (РФ) до
Міжнародного аеропорту Бориспіль з
ділової поїздкою (службове відрядження
з ТОВ «Ділова Русь» (Москва, РФ) до ТОВ
«Київська Ділова Русь» (Київ, Україна)).
Під час проходження прикордонного
контролю ОСОБА_1 було затримано
працівниками Прикордонної служби,
пояснено в усній формі щодо порушення
ним строків перебування в Україні під
час попереднього перебування.

09.07.2014 р. ОКПП «Київ» винесено постанову
про заборону позивачу в'їзду в Україну
строком на 3 роки.

10.07.2014 року рейсом 1805 Київ - Москва
ОСОБА_1 повернуто до Москви. В Аеропорту
Шереметьево (Москва) він отримав від
стюардеси Акт про повернення пасажира
підписаний Старшим зміни 1-го відіпс
вгіс «Бориспіль-1», капітаном Власюком
О.М. та зроблена відмітка в паспортному
документі про заборону в'їзду до
України на наступні 3 роки, тобто до
10.07.2017 р.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному
рішенню суд вважає за необхідне
вказати наступне.

Судом встановлено, що при проходженні
прикордонного контролю позивач
повідомив ОКПП «Київ» про те, що він
працює на території України вже 1.5 роки,
вибув в Україну з діловою метою, веде
бізнес, проте як на підставу
підтвердження мети надав:
командировочное удостоверение, приказ
(распоряжение) о направлении работника
в командировку, письмо к генеральному
директору ООО «Деловая Русь» згідно
якого ОСОБА_1 відряджається в Україну,
м. Київ на період з 29.04.2014 по 29.05.2014 року.,
тобто надані документи не
підтверджували мети перебування в
Україні. У подальшому він пояснив, що
планує одружуватись на громадянці
України, однак доказів не надав.

Тому суд вважає, що у відповідача могли
з'явитися обґрунтовані підстави, що
позивач повідомив про себе неправдиві
відомості. Після того повідомив ОКПП
«Київ» що він перебуває в Україні у
фактичних шлюбних відносин із гр.
ОСОБА_5

Згідно ст.13 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» від 22.09.2011 р. №3773-VI в'їзд в
Україну іноземцю або особі без
громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення
національної безпеки України або
охорони громадського порядку;

якщо це необхідно для охорони
здоров'я, захисту прав і законних
інтересів громадян України та інших
осіб, які проживають в Україні;

якщо при клопотанні про в'їзд в Україну
така особа подала про себе завідомо
неправдиві відомості або підроблені
документи;

якщо паспортний документ такої
особи, віза підроблені, зіпсовані чи
не відповідають установленому зразку
або належать іншій особ;

якщо така особа порушила у пункті
пропуску через державний кордон
України правила перетинання
державного кордону України, митні
правила, санітарні норми чи правила або
не виконала законних вимог посадових
та службових осіб органів охорони
державного кордону, органів доходів і
зборів та інших органів, що здійснюють
контроль на державному кордоні;

якщо під час попереднього перебування
на території України іноземець або
особа без громадянства не виконали
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або мають
інші не виконані майнові зобов'язання
перед державою, фізичними або
юридичними особами, включаючи
пов'язані з попереднім видворенням, у
тому числі після закінчення терміну
заборони подальшого в'їзду в Україну;
якщо така особа намагається здійснити
в'їзд через контрольні пункти в'їзду -
виїзду на тимчасово окуповану
територію без спеціального дозволу
або така особа під час попереднього
перебування на території України
здійснила виїзд із неї через
контрольний пункт в'їзду - виїзду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
у фактичних шлюбних відносинах із
громадянкою України ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ч.13 ст.4 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» від 22.09.2011 р. №3773-VI
іноземці та особи без громадянства, які
прибули в Україну з метою возз'єднання
сім'ї з особами, які є громадянами
України, або під час перебування на
законних підставах на території
України у випадках, зазначених у
частинах третій-дванадцятій цієї
статті, клали шлюб з громадянами
України та отримали посвідку на
тимчасове проживання, вважаються
такими, які на законних підставах
перебувають на території України на
період до отримання дозволу на
імміграцію.

Так званий "фактичний шлюб" - це
побутова категорія, яка віддзеркалює
наявність лише однієї ознаки шлюбу -
сімейного союзу жінки та чоловіка.
Відсутність державної реєстрації не
робить цей союз актом цивільного
стану, тобто шлюбом у правовому
розумінні цього слова. Жінка та
чоловік у цьому союзі мають статус
сім'ї, але не мають статусу подружжя.

Отже, відносини між чоловіком і жінкою
можна називати «фактичним шлюбом»,
коли, по-перше, пара проживає на одній
території, по-друге, веде спільне
господарство і, по-третє, не реєструє
свої відносини в органах державної
влади.

Згідно ст.3 Конституції України людина,
її життя і здоров'я, честь і гідність,
недоторканність і безпека визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Порушення хоча б одного із зазначених у
частині 3 ст.2 КАС України критеріїв
оцінки дії або бездіяльності суб'єкта
владних повноважень є підставою для
визнання їх протиправними.

Таким чином, враховуючи принципи
добросовісності, розумності та
дотримання балансу між несприятливими
наслідками для прав та свобод особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
таке рішення, працівниками державної
прикордонної служби ОКПП-Київ
оскаржуване рішення прийнято без
урахування, та без дотримання
обґрунтованості, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії) та
пропорційності, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), що призвело до порушення прав
позивача.

За таких обставин суд вважає, що
поновити порушені права позивача слід
шляхом зобов'язання відповідача
скасувати в паспортному документі
ОСОБА_1 відмітку "Заборонено в'їзд в
Україну терміном на три роки" шляхом
проставлення на ньому
штемпеля"Анульовано" та його
зобов'язання письмово повідомити
Головний центр обробки спеціальної
інформації Державної прикордонної
служби України про вилучення
зазначеної інформації з баз даних.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення Окремого
контрольно-пропусного пункту «Київ»
Державної прикордонної служби України
про заборону в'їзду до України для
громадянина Російської Федерації
ОСОБА_1 на 3 роки від 09.07.2014 р.

3. Зобов'язати Окремий
контрольно-пропусний пункт «Київ»
Державної прикордонної служби України
скасувати в паспортному документі
ОСОБА_1 відмітку "Заборонено в'їзд в
Україну терміном на три роки" шляхом
проставлення на ньому
штемпеля"Анульовано".

4. Зобов'язати Окремий
контрольно-пропусний пункт «Київ»
Державної прикордонної служби України
письмово повідомити Головний центр
обробки спеціальної інформації
Державної прикордонної служби України
про вилучення зазначеної інформації з
баз даних.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 29 вересня 2014 р.