Справа № 2а-7553/11/1470
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-7553/11/1470

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С. Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Яковлева Ю.В.,

Лук’янчук О.В.,

за участю секретаря судового засідання
Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бандурський
олійноекстракційний завод» на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Бандурський
олійноекстракційний завод» до
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

13.10.2011 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Бандурський
олійноекстракційний завод» (далі - ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод») звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
(далі - ОДПІ) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 10.05.2011 року №
, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за травень, червень
2010р. на 2 079 664,00 грн. До зазначених
висновків ДПІ прийшла в ході
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань дотримання позивачем вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість згідно розрахунків
суми бюджетного відшкодування ПДВ за
період з 01.04.2010 року по 30.06.2010 року, через
непідтвердження господарських
операцій позивача із
контрагентами-постачальниками.
Вважаючи, що висновки ДПІ про штучне
формування податкового кредиту
ґрунтуються на припущеннях, позивач
просив задовольнити його позовні
вимоги.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що податковою інспекцією не допущено
порушень вимог чинного законодавства
при прийнятті оспорюваного
податкового повідомлення-рішення. На
підставі викладеного, просив у позові
відмовити.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року в задоволені позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати судове рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та постановити нове, яким
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені та
вбачається з матеріалів справи
наступні обставини.

ТОВ «Бандурський олійноекстракційний
завод» (в минулому ТОВ «Бандурський
елеватор») зареєстровано 25.03.2003 року
Первомайською райдержадміністрацією,
з 07.04.2003 року взято на податковий облік
в органах державної податкової служби.

В період з 4 по 10 травня 2011 року
працівниками ОДПІ проведена невиїзна
документальна позапланова перевірка
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість згідно розрахунків
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість за період з 01.04.2010
року по 30.06.2010 року, поданих до
Первомайської ОДПІ. За результатами
перевірки 10.05.2011 року складений акт №
677/07/32390305, згідно висновків якого
встановлено порушення позивачем:

- п.7.2, 7.7 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість», внаслідок чого
позивачем завищено суму бюджетного
відшкодування, визначену у розрахунку
суми бюджетного відшкодування в
податковій декларації з ПДВ за травень
2010 року на суму 1 429 815,03 грн.,

- п.7.2, 7.7 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість», внаслідок чого
позивачем завищено суму бюджетного
відшкодування, визначену у розрахунку
суми бюджетного відшкодування в
податковій декларації з ПДВ за червень
2010 року на суму 325 724,10 грн.,

- пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», внаслідок
чого позивачем завищено податковий
кредит в податковій декларації з ПДВ за
квітень 2010 року, що в свою чергу
призвело до завищення бюджетного
відшкодування з ПДВ на суму 324 125,02 грн.,
визначену у розрахунку бюджетного
відшкодування податкової декларації з
ПДВ за червень 2010 року.

До висновків про завищення сум
бюджетного відшкодування податковий
орган прийшов через завищення сум
податкового кредиту за квітень,
травень 2010р. внаслідок декларування
безтоварних господарський операцій,
зокрема будівельно-монтажних робіт з
контрагентом позивача - ТОВ
«Будівельне управління № 77», які не
підтверджені актами виконаних робіт,
поставки обладнання позивачу та
виконання послуг від ТОВ фірма
«Скорпіон-РП», ТОВ ІВП «Елмаш», ТОВ
Енергетичні системи, ТОВ НВП
«Техприлад», ФОП ОСОБА_2, ТОВ «Стимекс
Інжинірінг», ПП «Потенціал-4», ТОВ
«Інфоком ЛТД», яка не підтверджена
видатковими накладними, актами
прийняття робіт (стор.14, 25-28 акту
перевірки).

За висновками акту ДПІ 10.05.2011 року
складене податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за травень, червень
2010р. на 2 079 664,00 грн. (а.с.7).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
відсутності у позивача на час подачі
розрахунків сум бюджетного
відшкодування в податкових декларацій
за травень, червень 2010 року
підтвердження факту виконання
зазначених господарських операцій
актами виконаних робіт.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції, та
вважає, що вони зроблені з порушенням
норм матеріального права та через
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

Виходячи з акту перевірки податкового
органу, визначальним для правильного
вирішення справи є правомірність
декларування позивачем господарських
операцій з ТОВ «Будівельне управління
№ 77», ТОВ фірма «Скорпіон-РП», ТОВ ІВП
«Елмаш», ТОВ Енергетичні системи, ТОВ
НВП «Техприлад», ФОП ОСОБА_2, ТОВ
«Стимекс Інжинірінг», ПП «Потенціал-4»,
ТОВ «Інфоком ЛТД» у квітні-травні 2010р.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР, діючого на момент
здійснення господарських операцій,
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у звітному періоді в зв'язку із
придбанням товарів (робіт, послуг) з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, або придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно пп.7.4.5 цього ж пункту не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Підпунктом 7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону №
168/97-ВР визначено, що датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Таким чином, необхідною умовою для
віднесення сплачених (нарахованих) у
ціні товарів сум ПДВ до податкового
кредиту є наявність у платника податку
виданої йому продавцем товару належно
оформленої податкової накладної, яка
складена в разі фактичного здійснення
господарської операції. Право на
податковий кредит у покупця товарів
(послуг, робіт) виникає або з часу
отримання податкової накладної, або з
часу перерахування коштів в оплату
товарі (робіт, послуг).

Аналізуючи викладене, дослідженню в
ході судового розгляду підлягають
обставини реальності господарських
операцій позивача з ТОВ «Будівельне
управління № 77», ТОВ фірма
«Скорпіон-РП», ТОВ ІВП «Елмаш», ТОВ
Енергетичні системи, ТОВ НВП
«Техприлад», ФОП ОСОБА_2, ТОВ «Стимекс
Інжинірінг», ПП «Потенціал-4», ТОВ
«Інфоком ЛТД» у квітні-травні 2010р., та
наявність у позивача права на
податковий кредит з врахуванням часу
отримання податкових накладних від
зазначених контрагентів або
перерахування їм коштів.

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ
«Будівельне управління № 77» є
генеральним підрядником будівництва
Бандурського олійноекстракційного
заводу на підставі договору
генерального підряду № 77 від 29.07.2009р. та
додатковими угодами до нього,
укладеними протягом 2009-2010р.

У квітні та травні 2010р. ТОВ «Будівельне
управління № 77» виписало на адресу ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод» податкові накладні на суму ПДВ
відповідно в розмірі 1 153 570 грн. та 104 602,86
грн. для авансової оплати робіт при
будівництві заводу.

Позивач, отримавши податкові накладні,
здійснив повну оплату у періодах їх
надходження, що підтверджується актом
перевірки та висновком судової
економічної експертизи.

Після отримання від позивача авансової
оплати ТОВ «Будівельне управління № 77»
провело у періодах видачі податкових
накладних та у наступних періодах
будівельні роботи на Бандурському
олійноекстракційному заводі, що
підтверджується наданими позивачем в
ході апеляційного розгляду актами
виконаних підрядних робіт, довідками
про вартість виконаних робіт.

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до висновку, що посилання ДПІ
на відсутність у позивача належного
підтвердження виконання ТОВ
«Будівельне управління № 77» робіт при
будівництві заводу у вигляді актів
виконаних робіт не ґрунтуються на
реальних обставинах справи. Податковим
органом не дослідженні первинні
документи ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод», які доречи
і не витребовувались ДПІ при
проведенні документальної невиїзної
перевірки.

Разом з тим, на підставі даних довідок
Дніпропетровської МДПІ про результати
невиїзної перевірки ТОВ «Будівельне
управління № 77» щодо підтвердження
відомостей з ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод» за квітень
2010р., травень 2010р. відповідно від
19.08.2010р. № 529/23-4/31828558 та від 05.11.2010р. №
737/23-4/31828558, які враховувались як
податкова інформація при проведенні
перевірки позивача, встановлено
відображення в податковому обліку
результатів господарських відносин
відповідно до відомостей, отриманих
від ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод», яке мало
правові відносини з платником
податків. В ході проведення податковим
органом перевірок ТОВ «Будівельне
управління № 77» встановлено, що на
поставлені роботи та послуги останнім
оформлені акти виконаних робіт, суми
ПДВ за виписаними податковими
накладними на адресу з ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод» включено до податкових
зобов'язань відповідного періоду (т.1
а.с.84-109, 154-180).

Крім наведеного, реальність проведених
ТОВ «Будівельне управління № 77»
підрядних робіт при будівництві
Бандурського олійноекстракційного
заводу підтверджується сертифікатом
відповідності серії МК № 000394, виданого
14.10.2010р. інспекцією ДАБК у
Миколаївській області, яким
посвідчується відповідність
будівництва Бандурського
олійноекстракційного заводу проектній
документації та його готовність до
експлуатації, а також актом готовності
об'єкта до експлуатації № 2 від 14.10.2010р.,
в яких в якості генерального
підрядника зазначено ТОВ «Будівельне
управління № 77» (т.2 а.с.51-61).

Оскільки реальність
господарських операцій позивача з ТОВ
«Будівельне управління № 77»
підтверджена первинними документами, а
також наявною податковою інформацією,
враховуючи, що позивач сформував
податковий кредит від ТОВ «Будівельне
управління № 77» у квітні-травні 2010р. по
першій події - часу отримання
податкових накладних та оплати робіт
відповідно в розмірі 1 153 570 грн. та 104 602,86
грн., відсутні підстави для висновку
про завищення позивачем податкового
кредиту квітня-травня 2010р. за рахунок
операцій з цим контрагентом, а
протилежні висновки податкового
органу є недоведеними та
протиправними.

Ті обставини, що реально підрядні
роботи були виконані ТОВ «Будівельне
управління № 77» частково у періоді
надходження податкових накладних,
частково - в наступних податкових
періодах, не спростовують
правомірності формування позивачем
податкового кредиту у періодах
надходження податкових накладних.

Стаття 7 Закону № 168/97-ВР визначає
для платника податків права на
податковий кредит з дати отримання
податкових накладних, тому судова
колегія приходить до висновку, що
позивач дотримався вимог податкового
законодавства при декларуванні
податкового кредиту по зазначеним
господарським операціям.

При цьому судова колегія не надає
оцінку правомірності віднесення
позивачем сум ПДВ до податкового
кредиту квітня, травні 2010р. по
податковим накладним від ТОВ
«Будівельне управління № 77» на
виконання робіт за довгостроковим
контрактом, укладеним зазначеним
товариством з позивачем, оскільки акт
перевірки ДПІ не містить досліджень з
питань дотримання позивачем пп.7.5.4 п.7.5
ст.7 Закону № 168/97-ВР.

Висновки податкового органу про
непідтвердження господарських
операцій по виконанню підрядних робіт
силами ТОВ фірма «Скорпіон-РП» в
зв'язку із відсутністю відповідних
актів виконаних робіт, також є
недоведеними та спростовуються
матеріалами справи.

За обставинами справи 05.01.2010р. між
позивачем та ТОВ фірма «Скорпіон-РП»
укладений договір підряду, відповідно
до якого останній зобов'язується
надати послуги машинами та механізмами
при будівництві Бандурського
олійноекстракційного заводу.

ТОВ фірма «Скорпіон-РП» видало
позивачу податкові накладні:

- № 58 від 14.04.2010р. на суму 633 333,33 грн.,
в т.ч. ПДВ - 126 666,67 грн.,

- № 69 від 28.04.2010р. на суму 2 778,50
грн., в т.ч. ПДВ - 555,70 грн.

Посилаючись на відсутність актів
виконаних робіт, податковий орган
вважає, що позивачем неправомірно
віднесені суми ПДВ по зазначеним
податковим накладним до сум
податкового кредиту квітня 2010р., за
рахунок яких сформовані суми
бюджетного відшкодування травня 2010р.

При цьому ДПІ не зазначає, чи
витребовувались документи по
операціям з ТОВ фірма «Скорпіон-РП» від
позивача, як то передбачено ст.73 ПК
України, яким чином та в якій період. В
зв'язку з недоведеністю податковим
органом факту витребування зазначеної
інформації від позивача, у останнього
відсутній обов'язок її надати.

Проте, в ході судового розгляду
позивачем надані акти виконаних робіт
від 28.04.2010р. та 14.05.2010р., згідно яких ТОВ
фірма «Скорпіон-РП» надавало позивачу
послуги машинами та механізмами на
суми, визначені в податкових накладних,
що підтверджує факт виконання таких
робіт (т.2 а.с.172, т.5 а.с.356-359).

Крім того, за результатами
документальної невиїзної позапланової
перевірки ТОВ фірма «Скорпіон-РП» щодо
підтвердження відомостей з ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод» СДПІ в м.Харкові 09.07.2010р.
складена довідка № 2515/47-0/23317544, якою
встановлено відображення в
податковому обліку результатів
господарських відносин відповідно до
відомостей, отриманих від ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод», яке мало правові відносини з
платником податків. Також встановлено,
що суми ПДВ за виписаними податковими
накладними на адресу ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод» включено
до податкових зобов'язань відповідного
періоду (т.1 а.с.127-132).

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що позивач правомірно
сформував податковий кредит квітня
2010р. за рахунок сум ПДВ в розмірі 127 222,37
грн. за першою із подій, відповідно до
пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону № 168/97-ВР, оскільки
мав у квітні 2010р. як належно оформлені
податкові накладні, так і факт повної
оплати по ним. Обставини часткового
виконання робіт у наступному звітному
періоді, а саме у травні 2010р., не
спростовують права позивача на
податковий кредит у квітні 2010р. та
підтверджують фактичне виконання
господарської операції, яка була
використана у господарській
діяльності позивача.

Відтак, відсутні підстави для висновку
про завищення позивачем сум
податкового кредиту квітня 2010р. за
рахунок ПДВ по господарським операціям
з ТОВ фірма «Скорпіон-РП».

Аналогічна ситуація по операціям з ТОВ
ІВП «Елмаш», ТОВ НВП «Техприлад», ФОП
ОСОБА_2, ТОВ «Енергетичні системи», ТОВ
«Стимекс Інжинірінг Груп», ТОВ
«Інфоком», ПП «Потенціал-4».

Так, необґрунтованими є виводи ДПІ про
завищення сум податкового кредиту по
операціям позивача з ТОВ ІВП «Елмаш» по
поставці обладнання на загальну суму 261
047 грн., в т.ч. ПДВ - 43 507,83 грн.

З акту перевірки вбачається, що 22.03.2010р.
між позивачем та ТОВ ІВП «Елмаш»
укладено договір № 220310 по поставці
обладнання для відділення зберігання
шроту, на що останнім виписана
податкова накладна № 9 від 02.04.2010р. на
загальну суму 261 047 грн., в т.ч. ПДВ - 43 507,83
грн. (стор.15 акту).

В зв'язку із відсутністю видаткової
накладної податковий орган прийшов до
висновку про відсутність реального
підтвердження поставки обладнання
позивачу у квітні 2010р.

Податковим органом в ході перевірки
встановлено, що 02.04.2010р. позивач сплатив
ТОВ ІВП «Елмаш» суму поставки, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 002534.

Згідно акту звіряння
взаєморозрахунків між позивачем та ТОВ
ІВП «Елмаш» сума 261 047 грн., в т.ч. ПДВ - 43
507,83 грн. є сумою передплати за
обладнання, яке фактично поставлено на
завод 25.06.2010р., що підтверджується
видатковою накладною № РН-0000007 (т.2
а.с.173-174).

За договором поставки ТОВ НВП
«Техприлад» зобов'язано поставити
позивачу ТМЦ з попередньою оплатою 20%.
На виконання цього договору ТОВ НВП
«Техприлад» виписало позивачу
податкові накладні: № 701 та 702 від
02.04.2010р. та № 938 від 28.04.2010р. на загальну
суму 201 122,62 грн. в т.ч. ПДВ - 33 520, 44 грн.
Протягом квітня 2010р. позивач здійснив
повну оплату сум, згідно податкових
накладних.

Позивачем в ході судового розгляду
надані видаткові накладні, акт по
виконанню послуг по доставці, що
підтверджують факт поставки товару, а
саме клапані запорних, сепараторів
пару, конденсатовідвідників, фільтрів
та інше, що необхідно для улаштування
заводського обладнання на загальну
суму 236 066,95грн., в т.ч. ПДВ - 39 344,49 грн.
протягом червня-липня 2010р. (т.2 а.с.175-180).

Крім того, згідно довідки ДПІ у
Оболонському районі м.Києва №
442-07-207-22887660 від 03.03.2011р. про результати
документальної невиїзної перевірки
ТОВ НВП «Техприлад» щодо підтвердження
взаємовідносин з ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод»
встановлені обставини видачі
постачальником податкових накладних, в
т.ч. № 701,702, 938, факт виписки ТОВ НВП
«Техприлад» видаткових накладних на
всю партію поставки, та підтверджено
одержання товару отримувачем в особі
Булгакова Ю.В. за відповідними
довіреностями. До того ж зазначено про
наявність актів здачі-прийняття робіт
по доставці ТМЦ, та вказано про умови
поставки та транспортування товару,
яке здійснювалось із залученням ТОВ
«Рабен Україна» (т.1 а.с.142).

Проте, ДПІ не врахувала наявність
податкової інформації, яка підтверджує
реальність операцій ТОВ НВП
«Техприлад» з ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод» у
квітні-липні 2010р. та необґрунтовано
зазначила про відсутність
підтвердження фактичного здійснення
зазначених операцій.

15.04.2010р. позивач уклав з ФОП ОСОБА_2
договір № 005/2010, відповідно до якого
останній повинен виготовити та
поставити ємкісне обладнання з
передплатою 50%. Відповідно до умов
договору ФОП ОСОБА_2 21.04.2010р. виписав
податкову накладну на суму 477 000 грн., в
т.ч. ПДВ - 79 500 грн., як авансовий платіж.
Розрахунки у зазначено розмірі
проведені в безготівковій формі
21.04.2010р. (стор.17 акту).

Матеріали справи містять видаткові та
товарно-транспортні накладні, які
підтверджуються факт поставки та
транспортування ємностей на завод
протягом травня-серпня 2010р. (т.2 а.с.181-189).

У травні 2010р. позивач мав правові
відносини з ТОВ «Енергетичні системи»
щодо поставки гвинтового повітряного
компресора на суму 75 605,72 грн., в т.ч. ПДВ -
12 600,95 грн.

25.05.2010 р. ТОВ «Енергетичні системи»
виписало податкову накладну № 313 на
зазначену суму, в той же день позивачем
проведений розрахунок в безготівковій
формі.

Реальність проведеної операції
та фактичне отримання позивачем
зазначеного товару підтверджується
видатковою накладною № РН-0426 від
12.07.2010р. (т.2 а.с.193).

Крім того, перевіркою ТОВ
«Енергетичні системи» з питань
правових відносин з ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод» за травень
2010р., за результатами якої 16.12.2010р. ДПІ
складена довідка № 2039/23-10, встановлено,
що відповідно до договору поставки №
09/10 ДН від 19.05.2010р. ТОВ «Енергетичні
системи» поставило товари, в т.ч.
зазначений компресор, які отримані ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод» в особі Яковишина М.П. на
підставі довіреності № 450 від 08.07.2010р.
Поставка підтверджується видатковою
накладною № РН-0426 віл 12.07.2010р. У довідці
також зазначено, що сума ПДВ по
податковій накладній № 313 від 25.05.2010р.
включена ТОВ «Енергетичні системи» до
податкових зобов'язань відповідного
періоду (т.1 а.с.210-214).

У травні 2010р. позивач мав також
правові відносини з ТОВ «Стимекс
Інжинірінг Груп» по поставці клапану
редукційного фланцевого на суму 84 050,26
грн., в т.ч. ПДВ - 14 008,38 грн.

В акті перевірки податковий орган
зазначає про відсутність факту
поставки товару у травні. Разом з цим,
підтверджує факт поставки у серпні 2010р.
(стор.21 акту перевірки). Судова колегія
зазначає, що відповідно до пп.7.5.1 п.7.5
ст.7 Закону № 168/97-ВР позивач правомірно
відніс суму ПДВ по господарській
операції до податкового кредиту за
фактом отримання податкової накладної
та періодом її опрати, а саме у травні
2010р. Тому фактична поставка товару за
договором у наступному податковому
періоді не впливає на правильність
формування позивачем податкового
кредиту у травні 2010р.

Перевіркою встановлено, що у
лютому 2010р. позивач мав
взаємовідносини з ТОВ «Інфоком» по
поставці електрообладнання для
елеваторної частини. Перевіркою
встановлено, що 10.02.2010р. ТОВ «Інфоком»
виписало на адресу позивача податкову
накладну № 80 на загальну суму 1 944 750,14
грн., в т.ч. ПДВ - 324 125,02 грн. 12.02.2010р. ТОВ
«Інфоком» поставило товар, що
підтверджується видатковою накладною
№ РН-000081. Позивач здійснив оплату в
безготівковій формі (стор.22 акту). За
даними податкової звітності позивач
відніс суму ПДВ по цій операції до
податкового кредиту квітня 2010р.
Податковий орган вважає, що оскільки
операція відбулась у лютому місяці,
формування податкового кредиту квітня
за рахунок зазначеної господарської
операції є невірним, в зв'язку з чим
вважає, що позивачем завищено
податковий кредит у квітні 2010р. на 324
125,02 грн.

Згідно реєстру отриманих
податкових накладних за квітень 2010р.,
податковий кредит за якими включений
до відшкодування у червні 2010р.,
податкова накладна № 80 від 10.02.2010р.
отримана позивачем 30.04.2010р., тобто із
запізненням (т.2 а.с.309).

Відповідно до положень п.5.1 ст.5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» № 2181-ІІІ, якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 15
цього Закону) платник податків
самостійно виявляє помилки у
показниках раніше поданої податкової
декларації, такий платник податків має
право надати уточнюючий розрахунок.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо такі уточнені
показники зазначаються ним у складі
податкової декларації за будь-який
наступний податковий період, протягом
якого такі помилки були самостійно
виявлені.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що позивач вправі був
відобразити податковий кредит лютого
2010р. у наступному податковому періоді,
а саме у червні 2010р., оскільки це
відбулось з урахуванням строків
давності, тобто в межах 1095 днів.

До того ж, згідно довідки ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва від
05.10.2010р. № 170/23-5/20501767 про результати
перевірки ТОВ «Інфоком ЛТД» щодо
підтвердження взаємовідносин з ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод» за лютий 2010р., встановлено, що
ТОВ «Інфоком ЛТД» податкові
зобов'язання по податковій накладній №
80 від 10.02.2010р. включив до своїх
податкових зобов'язань лише у травні
2010р. При цьому, податковий орган не
виявив порушень декларування ПДВ (т.1
а.с.232-235).

Доводи податкового органу про
відсутність документів, що
підтверджують походження товару, що
поставлявся ТОВ «Інфоком» позивачу, не
впливають на обставини формування
позивачем податкового кредиту та не
ставлять під сумнів реальність угоди.
Крім того, ДПІ не довела, що
витребовувала документи походження
поставленого позивачу
електрообладнання для елеваторної
частини. В ході судового розгляду
позивачем надані накладні, лист ТОВ
«Інфоком» від 24.09.2012р. № 1591, що
підтверджують обставини придбання
цього обладнання ТОВ «Інфоком» у ДП
«Сименс Україна» (т.2 а.с.272-275). Ці ж
обставини встановлені довідкою ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва від
05.10.2010р. № 170/23-5/20501767.

У травні 2010р. позивач мав правові
відносини з ПП «Потенціал-4» щодо
поставки комплектуючих приладів,
виконання спецмонтажних робіт та
отримання послуг по розробці технічної
документації на загальну суму 1 039 647
грн., в т.ч. ПДВ - 173 274,50 грн.

Не заперечуючи проти фактичного
виконання робіт та надання послуг ПП
«Потенціал-4», податковий орган
зазначає про відсутність
підтвердження поставки товару, в т.ч.
видаткових накладних, які
підтверджували фактичну поставку ТМЦ
на суму ПДВ 47 906,21 грн., а також виконання
робіт на суму ПДВ 146 605,70 грн. (стор. 24-26
акту).

Згідно акту перевірки ПП «Потенціал-4»
виписав на адресу позивача податкову
накладну № 26 від 18.03.2010р. на
комплектуючі прилади на загальну
вартість 287 437,25 грн., в т.ч. ПДВ - 47 906,21
грн.

Реєстр отриманих податкових накладних
за березень 2010р., податковий кредит за
якими включений до відшкодування у
червні 2010р., містить податкову накладну
26 від 18.03.2010р. (т.2 а.с.308). До суду
позивачем надана видаткова накладна №
РН-021 від 18.03.2010р., яка підтверджує
поставку ТМЦ позивачу (т.5 а.с.588).

За даними довідки Ірпінської ОДПІ від
21.10.2010р. № 1870/23-2/31249542 про перевірку ПП
«Потенціал-4» по взаємовідносинам з ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод» за січень, березень, травень 2010р.
не встановлено розбіжностей з
відомостями, отриманими від ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод» та підтверджений факт надання
послуг актами виконаних робіт,
поставки товару - видатковими
накладними(т.1 а.с.78-82).

Оцінюючи викладене в сукупності,
судова колегія приходить до висновку,
що позивач сформував податковий кредит
квітня-травня 2010р. за рахунок
господарських операцій з ТОВ
«Будівельне управління № 77», ТОВ фірма
«Скорпіон-РП», ТОВ ІВП «Елмаш», ТОВ
Енергетичні системи, ТОВ НВП
«Техприлад», ФОП ОСОБА_2, ТОВ «Стимекс
Інжинірінг», ПП «Потенціал-4», ТОВ
«Інфоком ЛТД» за першою із подій,
відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону №
168/97-ВР, оскільки мав у квітні-травні
2010р. як належно оформлені податкові
накладні, так і факт повної оплати по
ним.

Оскільки реальність зазначених
господарських операцій доведена
позивачем в ході судового розгляду, а
також враховуючи, що дані перевірок
контрагентів позивача підтверджують
відображення в господарському обліку
результатів операцій з ТОВ
«Бандурський олійноекстракційний
завод», відсутні будь-які підстави для
висновку про завищення позивачем
податкового кредиту у періоді, що
перевірявся.

Доводи суду першої інстанції, що
позивач не міг відносити податковий
кредит квітня, травня 2010р., який
сформований за рахунок сум ПДВ по
виписаним податковим накладним, які є
авансовими платежами, до розрахунку
сум бюджетного відшкодування за
травень, червень 2010р., оскільки угоди
про виконання робіт та поставку
матеріалів не були фактично виконані,
не відповідають вимогам закону.

Так, розрахунок сум бюджетного
відшкодування у періоді, що
перевірявся, визначався ст.7 Закону №
168/97-ВР.

Відповідно до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №
168/97-ВР, сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 цього ж Закону,
якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення,
то бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

За даними податкових декларацій з ПДВ
за квітень-червень 2010р. позивач мав
від'ємне значення ПДВ (т.2 а.с.288-289, 321-322,
301-302).

Таким чином, бюджетному відшкодуванню
у травні-червні 2010р. підлягала сплачена
сума податку на додану вартість, яка
увійшла до розрахунку сум бюджетного
відшкодування. При цьому не має
правового значення чи виконані на час
розрахування сум бюджетного
відшкодування умови господарської
операції повністю, частково або
плануються до виконання у майбутніх
періодах.

Як вбачається з висновку судової
економічної експертизи, складеного
09.07.2014р. Миколаївським відділенням
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз, позивач
сплатив у квітні-травні 2010р. суми ПДВ по
операціям з ТОВ «Будівельне управління
№ 77», ТОВ фірма «Скорпіон-РП», ТОВ ІВП
«Елмаш», ТОВ Енергетичні системи, ТОВ
НВП «Техприлад», ФОП ОСОБА_2, ТОВ
«Стимекс Інжинірінг», ПП «Потенціал-4»,
ТОВ «Інфоком ЛТД», що не оспорюються
відповідачем. Обставини заявлення до
відшкодування лише сплаченої суми
від'ємного значення підтверджується
розрахунками сум бюджетного
відшкодування, які є додатком до
декларації з ПДВ за травень, червень
2010р. (т.2 а.с. 321-325, 301-305).

Виходячи з наведеного, судовим
експертом зроблені висновки про
непідтвердження доводів акту
перевірки ДПІ щодо завищення позивачем
сум бюджетного відшкодування з
ПДВ за травень-червень 2010р.

Аналіз наведеного дає підстав
для висновку про правомірність
розрахунку позивачем сум бюджетного
відшкодування за травень-червень 2010р.
та незаконність податкового
повідомлення-рішення від 10.05.2011 року
, в зв'язку з чим воно підлягає
скасуванню.

Податковим органом помилково
трактовані норми податкового
законодавства щодо обставин
формування податкового кредиту та за
його рахунок сум бюджетного
відшкодування при оплаті авансових
платежів. При цьому невірно зроблений
акцент на непідтвердженості
(нереальності) таких операцій на час
проведення позивачем розрахунків сум
бюджетного відшкодування, що
спростовується податковою інформацію
при перевірках контрагентів позивача,
яка була в розпорядженні ДПІ при
перевірці ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод».

Таким чином, судова колегія прийшла до
висновку, що судом першої інстанції
надана невірна правова оцінка
обставинам по справі, не враховані
наведені норми права, що призвело до
ухвалення помилкового судового
рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України через
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, судова
колегія скасовує рішення суду першої
інстанції та ухвалює нове, яким
задовольняє позовні вимоги.

Згідно ст.94 КАС України судова колегія
стягує з Державного бюджету України на
користь позивача всі здійснені ним та
документально підтверджені судові
витрати. З матеріалів справи
вбачається, що позивачем оплачений
судовий збір при подачі позову в
розмірі 3,40 грн. та при подачі
апеляційної скарги в розмірі 1073 грн.,
який і підлягає стягненню (т.1 а.с.2, т.2
а.с.254).

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254
КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бандурський олійноекстракційний
завод» - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Бандурський
олійноекстракційний завод» до
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити, скасувати
податкове повідомлення рішення
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Миколаївської
області від 10.05.2011 року .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Бандурський
олійноекстракційний завод» (код за
) судовий збір в розмірі 1076
(одну тисячу сімдесят шість) грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.В.Яковлев

Суддя:
О.В.Лук'янчук