Справа № 807/1833/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

01 жовтня 2014 року (14 год. 20 хв.) Справа №
807/1833/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання
Мащенко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Свалявської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до Колективного
підприємства «Райагробуд» про надання
дозволу на погашення податкового боргу
за рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі.

26.05.2014 до Закарпатського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Свалявської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
(далі - позивач) до Колективного
підприємства «Райагробуд» (далі -
відповідач), в якому позивач просить
суд: прийняти рішення про надання
дозволу на погашення суми податкового
боргу в розмірі 155845,68 грн., з яких 155190,04
грн. - основний платіж та 655,64 грн. - пеня,
за рахунок майна відповідача, що
перебуває у податковій заставі у
відповідності до п. 3 ст. 95 Податкового
кодексу України.

Крім того, позивач просив розглянути
справу без участі його представника за
наявними матеріалами у справі.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
за відповідачем станом на 21.05.2014
обліковується податковий борг на
загальну суму 155845,68 грн., в тому числі:
основний платіж - 155190,04 грн., 655,64 грн. -
пеня. У зв'язку із відсутністю грошових
коштів на розрахункових рахунках
платника та з метою погашення
заборгованості перед державним
бюджетом просить суд надати дозвіл на
погашення податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Ухвалою судді Закарпатського
окружного адміністративного суду від
27.05.2014 позов був залишений без руху,
позивачу наданий строк для усунення
недоліків позову до 06.06.2014.

У визначений судом строк позивач
усунув недоліки позову, через що
ухвалою від 13.06.2014 провадження у справі
було відкрите.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13.06.2014 було
закінчене підготовче провадження і
призначено справу до судового розгляду
на 23.06.2014.

Через неприбуття у судове засідання
представників осіб, які беруть участь у
справі, судовий розгляд відкладався на
03.07.2014 та 08.08.2014.

На виконання вимог ст. 22 КАС України
ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.08.2014
адміністративну справу було передано
на розгляд за підсудністю до
Донецького окружного
адміністративного суду.

На виконання вимог Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції» від 12.08.2014 №1632-VII та
розпорядження голови Вищого
адміністративного суду України від
02.09.2014 №193 «Про забезпечення розгляду
адміністративних справ, підсудних
адміністративним судам, розташованим у
районі проведення антитерористичної
операції» дана справа була передана
для продовження судового розгляду за
підсудністю до Запорізького окружного
адміністративного суду, до якого
надійшла - 15.09.2014.

В порядку ст. 15-1 КАС України,
автоматизованою системою
документообігу суду було визначено
головуючого суддю по справі - Киселя
Р.В.

Ухвалою від 16.09.2014 адміністративна
справа була прийнята до провадження,
судове засідання призначене на 01.10.2014.

У судове засідання 01.10.2014 представник
позивача не прибув. 30.09.2014 від позивача
до суду надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності його
представника, на позовних вимогах
наполягає.

У судове засідання, призначене на
01.10.2014, представник відповідача не
прибув.

Поштове відправлення, в якому
містилась судова повістка, повернулася
до суду із відміткою пошти «адресат не
проживає».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, яка внесена до відповідного
державного реєстру.

Судова повістка надсилалась
відповідачу на адресу визначену у
довідці з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців.

Відтак, відповідач є таким, що належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін на
підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідач
27.02.1991 зареєстрований в якості
юридичної особи.

Судом встановлено, що станом на час
розгляду справи відповідач має перед
бюджетом податковий борг з податку на
прибуток підприємств, податку на
додану вартість, по земельному податку
та збору за спеціальне використання
поверхневих та підземних вод, який
підлягає стягненню у примусовому
порядку, згідно постанов
Закарпатського окружного
адміністративного суду № 807/109/13-а від
08.04.2014 (стягнуто 71910,22 грн.); № 807/883/14 від
15.04.2014 (стягнуто 89784,63 грн.).

З постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду № 807/883/14 від
15.04.2014 вбачається, що податковий борг по
податку на додану вартість виник на
підставі поданих відповідачем
декларацій з податку на додану
вартість та уточнюючих розрахунків:

- № від 20.03.2013 (не сплачено
1298,00 грн.);

- № від 18.04.2013 (не сплачено 843,00
грн.);

- № від 20.05.2013 (не сплачено 142,00
грн.);

- № від 20.06.2013 (не сплачено 101,00
грн.);

- № від 18.07.2013 (не сплачено 585,00
грн.);

- № від 19.08.2013 (не сплачено 843,00
грн.);

- № від 20.09.2013 (не сплачено 108,00
грн.);

- № від 03.12.2013 (не сплачено 167,00
грн.);

- № від 18.01.2014 (не сплачено
75683,00 грн.);

- № від 20.02.2014 (не сплачено 390,00
грн.).

Крім того, податковий борг з податку на
додану вартість виник на підставі
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень: від 23.01.2012 №,
яким до відповідача було застосовано
штрафні санкції у сумі 4169,85 грн. за
несвоєчасну сплату узгоджених
податкових зобов'язань; від 26.12.2012
№110//0/1500/03580154/15/10, яким до
відповідача було застосовано штрафні
санкції у сумі 2339,45 грн. за несвоєчасну
сплату узгоджених податкових
зобов'язань; від 28.01.2014 №, яким до
відповідача було застосовано штрафні
санкції у сумі 1398,33 грн. за несвоєчасну
сплату узгоджених податкових
зобов'язань.

Податковий борг з податку на прибуток
виник на підставі поданих відповідачем
декларацій з податку на прибуток :

- № від 07.02.2013 (не сплачено
1104,00 грн.);

- № від 10.02.2013 (не сплачено
1880,00 грн.).

Крім того, податковий борг з податку на
прибуток виник на підставі прийнятого
відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 28.01.2014 №,
яким до відповідача було застосовано
штрафні санкції у сумі 417,72 грн. за
несвоєчасну сплату узгоджених
податкових зобов'язань, що винесене на
підставі акта перевірки №1-15--/03584154.

Також, відповідачу була нарахована
пеня з податку на прибуток в розмірі 58,61
грн., яка є не сплаченою.

Податковий борг по збору за спеціальне
використання поверхневих та підземних
вод за 2013 рік виник на підставі поданої
відповідачем податкової декларації
№ від 05.02.2014 (не сплачено 1104,00 грн.),
згідно якої відповідачем було
визначено грошове зобов'язання по
податку в сумі 62,07 грн. За відповідачем
рахувалась переплата з цього податку, а
тому сума недоїмки по платі за воду
становить 0,65 грн.

Податковий борг по земельному податку
виник на підставі поданої відповідачем
податкової декларації з плати на землю
№ від 20.02.2014, згідно якої
щомісячна сплата складає 998,88 грн.
Відповідачем не сплачено земельний
податок частково за січень - в сумі 675,38
грн. та за лютий 2014 року в сумі 998,88 грн.

З постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду № 807/109/13-а від
08.04.2014 вбачається, що податковий борг
виник на підставі прийнятих
відповідачем податкових
повідомлень-рішень: від 03.07.2009
№0/0208-2300/98 по податку на
додану вартість у сумі 41644,50 грн.; від
03.07.2009 №0/0208-2300/98 по податку
на прибуток у сумі 30196,50 грн. що винесене
на підставі акта перевірки №39-2300/03584154.

Крім того, відповідачу нарахована пеня
в розмірі 71,42 грн., яка є не сплаченою.

Таким чином, загальна сума податкової
заборгованості відповідача складає
155845,68 грн.

02.10.2012 позивачем була сформована
податкова вимога №92, яка визначала
суму податкового боргу відповідача за
узгодженим грошовим зобов'язанням.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до ст. 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік. Базовий податковий
(звітний) рік починається 1 січня і
закінчується 31 грудня того ж року (для
новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим 12 місяців).

Підставою для нарахування земельного
податку, відповідно до ст. 286
Податкового кодексу України, є дані
державного земельного кадастру.

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу
України передбачено, що власники землі
та землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Згідно п. 286.2 Податкового кодексу
України платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

За правилами п. 287.3 ст. 287 Податкового
кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено,
що податкова декларація, розрахунок
(далі - податкова декларація) - документ,
що подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків
(п. 49.1 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Визначені податковим органом
зобов'язання відповідачем у
добровільному порядку не сплачені.

У зазначені строки нараховані
податкові зобов'язання не сплачено,
тому згідно п.п. 14.1.175. ст. 14 Податкового
кодексу України, це є податковим
боргом; податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Після закінчення встановлених
Податкового кодексу України строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання відповідно з п.п. 129.1.1 ст. 129
нараховується пеня.

Судом встановлено, що за несвоєчасну
сплату відповідачем узгодженого
грошового зобов'язання була нарахована
пеня, яка згідно розрахунку пені по
податку на прибуток та даних облікової
картки відповідача складає 58,61 грн.

Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України визначено, що податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що відповідачу
направлялася податкова вимога від
02.10.2012 №92.

Таким чином, судом встановлено, що
податкова вимога надіслана (вручена)
відповідачу у встановленому чинним
законодавством порядку та ним не
оскаржена, згідно даних облікової
картки відповідача.

Згідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими органами.

Згідно п. 88.1 ст. 88 ПК України, з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Відповідно пп. 89.1.1 п. 89.1, п. 89.2, п. 89.3 ст. 89
ПК України, право податкової застави
виникає у разі несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку.

Право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності у день
виникнення такого права.

Майно на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису. До акта опису включається
ліквідне майно, яке можливо
використати як джерело погашення
податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, яке пред'являється платнику
податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом державної податкової служби.

Судом встановлено, що активи
відповідача знаходяться в податковій
заставі, про що свідчить акт опису
майна, на яке поширюється право
податкової застави №83 від 19.10.2012, а
також витяг про реєстрацію цього
обтяження в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звертався з позовом до суду про
стягнення коштів за податковим боргом.
Запорізьким окружним адміністративним
судом було задоволено позов щодо
стягнення коштів за податковим боргом
по справі № 807/109/13-а від 08.04.2014 (стягнуто
71910,22 грн.); № 807/883/14 від 15.04.2014 (стягнуто
89784,63 грн.). Зазначені постанови набрали
законної сили.

Згідно довідки позивача від 05.09.2014
№2311/10/1800 було надано відомості про
відкриті розрахункові рахунки
відповідача.

З метою погашення податкового боргу
відповідача, на виконання рішення суду,
позивач надсилав інкасові доручення
(розпорядження) до установ банку, а
саме: №29, 34, 32, 33, 30, 31 від 07.05.2014 до АТ
«Комінвестбанк»; №18, 19, 17 від 07.05.2014 до
ПУАТ «Фідобанк»; №15, 14, 8, 9, 16, 10 від 07.05.2014
до АТ «УкрСиббанк», які були повернуті
без виконання у зв'язку із відсутністю
коштів на рахунках.

У відповідності до п. п. 95.1 та 95.2 ст. 95 ПК
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно ч. 2 п. 95.3 ст. 95 орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що адміністративний позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Свалявської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
Колективного підприємства
«Райагробуд» про надання дозволу на
погашення податкового боргу за рахунок
майна, що перебуває у податковій
заставі - задовольнити.

Надати Свалявській об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області дозвіл на
погашення усієї суми податкового боргу
Колективного підприємства
«Райагробуд» (,
зареєстроване: 89300, Закарпатська
область, Свалявський район, м. Свалява,
вул. Волошина, буд. 132), в розмірі 155845,68
грн., за рахунок майна Колективного
підприємства «Райагробуд», що
перебуває у податковій заставі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль