Справа № 2-503/10
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2-503/10
інстанції: Слободян Н.П.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

Судова колегія Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді - Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області на
рішення Іванківського районного суду
Київської області від 18 червня 2010 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області,
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Київської області про зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області (далі -
відповідач-1, УПСЗН Іванківської РДА
Київської області), Головного
управління праці та соціального
захисту населення Київської області
(далі - відповідач-2, ГУПСЗН Київської
області) про зобов'язання відповідача-1
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2009 рік у розмірі 3600,00
грн. та грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства в
розмірі 30% від мінімальної заробітної
плати з 20.07.2009 року.

Постановою Іванківського районного
суду Київської області від 18 червня 2010
року адміністративний позов було
задоволено частково, а саме:
зобов'язано відповідача-1 здійснити
нарахування та виплату позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2009 рік у розмірі 3030,00 грн. та грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в розмірі 30%
від мінімальної заробітної плати з
20.07.2009 року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач-1 подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог, вважаючи,
що судом неповно з'ясовано обставини
справи та неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

Постановою Апеляційного суду
Київської області від 19 жовтня 2011 року
було скасовано рішення суду першої
інстанції та відмовлено в задоволенні
позову.

Вищий адміністративний суд України
своєю ухвалою від 10 жовтня 2013 року
скасував постанову суду апеляційної
інстанції та направив справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, потерпілою від
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 2 групи.

У відповідності до ст.37 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати.

Всупереч ст.ст.37, 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» доплати, визначені в цих
статтях Закону, виплачувались позивачу
у розмірі, визначеному відповідно до
Постанов Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 року №836 та від 12.07.2005 року №
562, а не в кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з вказаними постановами, а
тому відповідач неправомірно
виплачував позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення та грошову допомогу у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування в розмірі,
меншому ніж це передбачено ст.ст.37,48
зазначеного Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо наявності правових
підстав для задоволення даного
адміністративного позову в частині
позивних вимог про зобов'язання
відповідача-1 здійснити нарахування та
виплату йому щорічної допомоги на
оздоровлення за 2009 рік у розмірі 3030,00
грн. та грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства в
розмірі 30% від мінімальної заробітної
плати з 20.07.2009 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються обставинами,
встановленими судом першої інстанції,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

З огляду на це, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому судова колегія залишає його без
змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області
залишити без задоволення, а рішення
Іванківського районного суду
Київської області від 18 червня 2010 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.