Справа № 2а-9629/2011
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-9629/2011 Головуючий у 1-й
інстанції: Добриднюк Н.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Федотов І.В.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Оксененка О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на
постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 28 листопада 2011
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області про визнання
неправомірною відмови щодо виплати,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 15.11.2011 року звернувся до
Лисянського районного суду Черкаської
області з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату основної пенсії, передбаченої
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 01.01.2011 року.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 28 листопада 2011
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, інвалідом
ІІІ групи та відноситься до 1 категорії
постраждалих внаслідок ЧАЕС, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1 с.

У відповідності до ст. 49 Закону, пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 54 зазначеного вище Закону
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Всупереч вимогам ст. 54 Закону позивачу
основна пенсія виплачувалася частково,
у фіксованому розмірі, визначеному
відповідно до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року,
а не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівнянні з № 530 від
28.05.2008 року, відповідач неправомірно
виплачував основну пенсію в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст. 54
зазначеного Закону.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що судом першої інстанції вірно
встановлено право позивача на
отримання пенсії у відповідності до ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте, відповідно до ст. 99 КАС України
(редакція, що діяла на момент звернення
позивача до суду) строк на звернення до
суду з адміністративним позовом
встановлено в шість місяців.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала,
не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки позовні вимоги стосуються
періодичних виплат, тобто системних,
право на які у позивача виникло із
встановленням відповідного статусу, то
строк коли вона мала дізнатись про
порушення своїх прав наступав з
моменту отриманням таких виплат.

Правова необізнаність особи не може
бути визнана поважною причиною для
пропущення строку звернення до суду, як
і підставою для його поновлення,
оскільки закони і інші
нормативно-правові акти друкуються в
періодичних виданнях та є доступними
необмеженому колу осіб.

Позивач наполягала на перерахунку та
виплаті пенсії за період з 01.01.2011 року,
адміністративний позов ним подано
15.11.2011 року, тобто, із частковим
пропущенням встановленого
процесуальним Законом строку.

В зв'язку з вищевикладеним, позовні
вимоги за період з 01.01.2011 року по 14.05.2011
року підлягають залишенню без
розгляду, а починаючи з 15.05.2011 року -
задоволенню.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку, що постанову
суду першої інстанції частково
прийнято з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи в цій
частині, тому, постанова Лисянського
районного суду Черкаської області від
28 листопада 2011 року в частині
задоволення адміністративного позову
за період з 01.01.2011 року по 14.05.2011 року
скасовується та в цій частині
адміністративний позов залишається
без розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 100, 183-2, 197, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області
задовольнити частково.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 28 листопада 2011
року в частині задоволення
адміністративного позову за період з
01.01.2011 року по 14.05.2011 року скасувати та в
цій частині адміністративний позов
залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Лисянського
районного суду Черкаської області від
28 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.