Справа № 296/465/14-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/465/14-а
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

"14" жовтня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового
засідання - Давиденко В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Коваль
О.О.,

представника третьої особи -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі
адміністративний позов ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідач: ОСОБА_4 про
скасування рішення №187 від 11.03.2010 року, -

В С Т А
Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Корольовського районного суду м.
Житомира з адміністративним позовом, в
якому просила скасувати рішення
виконкому Житомирської міської ради
№187 від 11.03.2010 року в частині оформлення
права власності за ОСОБА_4 на житловий
будинок з допоміжними господарськими
спорудами, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 3).

В подальшому позивач уточнила позовні
вимоги та просила скасувати рішення
виконкому Житомирської міської ради
№187 від 11.03.2010 року про узаконення
самовільно побудованих господарських
споруд за ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовувався тим, що рішенням
виконкому Житомирської міської ради
№187 від 11.03.2010 року незаконно узаконено
самовільне будівництво ОСОБА_4, яке
побудоване з порушеннями норм ДБК та
руйнує господарські будівлі позивача.

Ухвалою Корольовського районного суду
м. Житомира від 03 березня 2014 року до
участі у справі у якості третьої особи
без самостійних вимог залучено ОСОБА_4

Представник третьої особи заявила
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду, посилаючись на те,
що позивач знала про існування
оскаржуваного рішення ще у 2011 році,
однак звернулася до суду з даним
позовом з пропуском шестимісячного
строку.

Представник відповідача заявлене
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду підтримала та
надала суду заяви позивача адресовані
міськраді з питання самовільних
прибудов в будинку АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні проти
задоволення клопотання третьої особи
заперечувала, посилаючись на те, що про
порушення свого права дізналася лише з
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 30 липня 2014 року, а тому у
задоволенні клопотання просила
відмовити та продовжити розгляд справи
по суті.

Розглянувши клопотання представника
третьої особи, яка наполягала на його
задоволенні, заслухавши пояснення
позивача, яка заперечувала проти його
задоволення, заперечення представника
відповідача, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні
Богунського районного суду м. Житомира
перебувала справа №295/7676/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні власністю та
стягнення моральної шкоди (а.с. 59-60).

В ході розгляду даної справи 12 червня
2013 року позивачем було заявлено
клопотання про долучення до матеріалів
справи документів, зокрема: рішення
виконкому міської ради №187 від 11.03.2010
року про оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна (а.с. 64-67).

Водночас, з супровідного листа
виконкому Житомирської міської ради
№25/3-1208-5,6 від 03.06.2011 вбачається, що
ОСОБА_1 зверталася до міськради з
питання скасування рішення виконкому
Житомирської міської ради №187 від
11.03.2010 р. "Про оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна"
в частині оформлення права власності з
видачею свідоцтва на 33/100 ідеальних
частки житлового будинку з допоміжними
спорудами по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 (а.с.
63).

При цьому, з наявної в матеріалах
справи заяви позивача до Житомирської
міської ради від 18.05.2011 року вбачається,
що в ній позивачем порушувалося
питання про анулювання рішення
Житомирської міської ради №187 від
11.03.2010 року щодо узаконення самовільної
пристройки ОСОБА_4, вчиненої з
порушенням норм та без згоди сусідів.

За приписами ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно вимог статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Інститут строків в адміністративному
процесі сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 стало відомо про
існування оскаржуваного рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради № 187 від 11.03.2010 року
принаймні у липні 2011 року, однак до
Корольовського районного суду м.
Житомира позивач звернулась лише у
16.01.2014 р., тобто з пропущенням
встановленого строку.

Поважними причинами пропуску строку
звернення до суду відповідно до вимог
КАС України визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Водночас, суд приходить до висновку про
те, що жодних обґрунтованих доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до суду позивачем не
зазначено, а виходячи з фактичних
обставин справи судом не встановлено, з
огляду на що суд дійшов висновку про
підставність клопотання представника
третьої особи про залишення позовної
заяви без розгляду.

Разом з тим, слід зазначити, що
прецедентна практика Європейського
суду з прав людини (у справах "Осман
проти Сполученого Королівства" від
28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від
19.06.2001 р.) виходить з того, що реалізуючи
п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод щодо
доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух, а право на доступ до суду,
закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є
абсолютним: воно може бути піддане
допустимим обмеженням, оскільки
вимагає за своєю природою державного
регулювання.

Керуючись статтями 99, 100, п. 9 ч. 1 ст. 155, 160,
165 Кодексу адміністративного
судочинства України, Корольовський
районний суд м. Житомира, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника третьої особи
ОСОБА_3 - задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Житомирської міської ради, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідач: ОСОБА_4 про
скасування рішення №187 від 11.03.2010 року -
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративно суду через
Корольовський районний суд м. Житомира
за правилами, встановленими статтями
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
К. В. Шалота