Справа № 607/15905/13-а
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року м. Львів №
876/1520/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 24.12.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про визнання рішення протиправним та
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

02.09.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про визнання рішення від 01.03.2013 р. за № 24
протиправним та зобов'язання повторно
розглянути заяву від 06.02.2013 р. та
зарахувати періоди роботи в
спеціальний стаж.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 24.12.2013 року позов
задоволено частково. Суд зобов'язав
пенсійний орган зарахувати, згідно ст.
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», в спеціальний стаж
роботи позивачу період праці: з 10.04.1997
року по 30.09.1998 року на посаді
провізора-менеджера ТзОВ
«Фармацевтичне об'єднання ВІТАС», з
01.10.1998 року по 26.09.2002 року на посаді
завідуючої аптекою ТзОВ «Аптека
ВІТАС», з 01.10.2002 року по 31.12.2003 року на
посаді завідуючої аптечним складом
ТзОВ «Медея», з 02.01.2004 року по 02.04.2008 року
на посаді провізора - менеджера ТзОВ
«МЕГСИФАРМ», з 02.07.2008 року по 25.09.2008 року
на посаді завідуючої аптекою ТзОВ
«Ремеді ЛТД», з 06.10.2008 року по 12.11.2008 року
на посаді провізора у ФОП ОСОБА_2, з
18.02.2010 року по дату звернення з позовом
до суду (02.09.2013 року) на посаді
завідуючої аптекою ФОП ОСОБА_3 В
задоволенні решти позовних вимог суд
відмовив.

Не погодившись із даним рішення,
апелянт Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі подав апеляційну
скаргу в якій посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт просить суд постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 24.12.2013 року
скасувати та прийняти нову якою в
позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що пенсійний
орган протиправно не врахував період
роботи позивача в аптечних закладах.

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту населення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 років
до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Пенсії за вислугу років працівникам
охорони здоров'я призначаються при
наявності спеціального стажу роботи не
менше 25 років.

Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1995 року за №
99, згідно з якою до спеціального стажу,
який дає право на пенсію за вислугу
років, зараховуються періоди роботи на
посадах провізорів, фармацевтів
(незалежно від найменування посад),
лаборантів в аптеках, аптечних кіосках,
аптечних магазинах,
контрольно-аналітичних лабораторіях.

Визначення аптечного закладу наведено
в ст.ст.3,16 Закону України «Основи
законодавства України про охорону
здоров'я», згідно з якою безпосередню
охорону здоров'я населення
забезпечують санітарно-профілактичні,
лікувально-профілактичні,
фізкультурно-оздоровчі,
санаторно-курортні, аптечні,
науково-медичні та інші заклади
охорони здоров'я. Заклади охорони
здоров'я - юридична особа будь-якої
форми власності та
організаційно-правової форми або її
відокремлений підрозділ, основним
завданням яких є забезпечення
медичного обслуговування населення на
основі відповідної ліцензії та
професійної діяльності медичних (
фармацевтичних ) працівників.

Заклади охорони здоров'я підлягають
акредитації у випадках та в порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 1 Порядку державної
акредитації закладу охорони здоров'я,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15 липня 1997 року №
765 (у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), державна
акредитація закладу охорони здоров'я -
це офіційне визнання статусу закладу
охорони здоров'я, наявності в ньому
умов для надання певного рівня
медико-санітарної допомоги,
підтвердження його відповідності
встановленим критеріям та гарантії
високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку
акредитації підлягають незалежно від
форми власності усі заклади охорони
здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набуває
статусу закладу охорони здоров'я на
підставі державної акредитації.

Дана правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
17.09.2013 р. у справі № 2-241а13.

Як видно з матеріалів справи,
спеціальний стаж роботи позивача
становить 12 років 10 місяців 13 днів, що
недостатньо для призначення пенсії за
вислугу років. Тому, колегія суддів
вважає, що пенсійний орган правомірно
не врахував період роботи ОСОБА_1 з
03.12.2008 р. ( 3 місяці ) у ПП ОСОБА_2 та з
18.02.2010 р. по час подання позову у ПП
ОСОБА_3 до спеціального стажу. Оскільки,
відсутні докази які свідчать про те, що
позивач працював в цей період в
аптечному закладі, який пройшов
державну акредитацію, надавши лише
трудові договори.

Крім того, суд першої інстанції
задовольняючи позов не звернув увагу
на ту обставину, що ОСОБА_1 з 10.04.1997 р. по
30.09.1998 р. працювала на посаді провізора
-менеджера Тернопільського
представництва Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фармацевтичне
об'єднання Вітас» проте, ліцензія на
здійснення підприємницької діяльності
вказаного товариства була видана на
період з 06.10.1999 р. по 06.10.2002 р. Отже, дана
ліцензія не поширюється на період
роботи позивача у ТзОВ «Фармацевтичне
об'єднання Вітас».

Також, в матеріалах справи відсутні
докази які свідчать про інші періоди
роботи позивача в акредитованих
закладах охорони здоров'я.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку що суд першої
інстанції задовольняючи позов прийшов
до помилкового висновку оскільки,
відсутні законні підстави для
задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно д ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

У зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи, порушенням
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції слід скасувати з прийняти
нове яким відмовити в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
задовольнити.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 24.12.2013 року у справі за №
607/1595/13-а - скасувати та прийняти нову
якою в позові ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про визнання рішення протиправним та
зобов'язання до вчинення дій -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В.Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель