Справа № К/9991/75516/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/75516/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Київській області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про перерахунок
пенсії, за касаційною скаргою
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 5 листопада 2009 року та
ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від 24 жовтня
2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся із
зазначеним позовом в якому просив
визнати неправомірними дії,
зобов'язати Головне управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Київській області (далі ГУ
МНС) включити в грошовий атестат та
довідку про розмір грошового
забезпечення для обчислення пенсії
доплати, передбачені статтями 39, 40
Закону України від 28 лютого 1991 року
№ 796-ХІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі Закон № 796-ХІІ), зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області (далі
ГУПФ) здійснити перерахунок його
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України від 9 квітня 1992 року №
2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ)
з урахуванням вищезазначених доплат
починаючи з дня її призначення - 19 липня
2008 року.

В обґрунтування позову посилався на те,
що внаслідок неправомірних дій
відповідачів розмір його пенсії
обчислено неправильно, що призвело до
порушення його прав, а тому просив про
його задоволення.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 5 листопада 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Чернігівської
області від 24 жовтня 2011 року, позов
задоволено, визнано неправомірними дії
та зобов'язано ГУ МНС включити в
грошовий атестат та довідку про розмір
грошового забезпечення для обчислення
пенсії доплати, передбачені статтями
39, 40 Закону № 796-ХІІ та надати її до ГУПФ,
зобов'язано ГУПФ здійснити перерахунок
пенсії позивача, призначеної
відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з
урахуванням вищезазначених доплат
починаючи з 19 липня 2008 року.

У касаційній скарзі відповідач, ГУПФ,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалене
ними судові рішення скасувати та
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив
службу у Чорнобильському управлінні
Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в
Київській області на посадах
пожежного, командира відділення та
начальника караулу.

Починаючи з 19 липня 2008 року позивачу
призначена пенсія за вислугу років
згідно Закону № 2262-ХІІ, яка обчислена
без врахування доплат громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, передбачених статтями 39, 40
Закону № 796-ХІІ.

Задовольняючи позов, суди на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що видаючи
довідку про розмір грошового
забезпечення та обчислюючи розмір
пенсії, без урахування спірних доплат,
відповідачі діяли в порушення вимог
чинного, в період спірних
правовідносин, законодавства.

Так, за приписами статті 21 Закону
України від 17 грудня 1993 року №
3745-ХІІ «Про пожежну безпеку» умови
оплати праці особового складу
державної пожежної охорони
відповідають умовам оплати праці осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, встановленим
Кабінетом Міністрів України, і мають
забезпечувати достатні матеріальні
умови для комплектування якісного
особового складу державної пожежної
охорони, диференційовано враховувати
характер і умови роботи, стимулювати
досягнення високих результатів у
службовій діяльності і компенсувати їх
фізичні та інтелектуальні затрати.

У відповідності до частини 3 статті 43
Закону № 2262-ХІІ (в редакції, яка діяла
на момент призначення пенсії позивачу)
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством.

На виконання вищезазначеної норми
Закону № 2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову від 17 липня
1992 року № 393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей» (далі Постанова КМУ №393).

Абзацами 1 і 3 пункту 7 цієї постанови
установлено, що пенсії, які
призначаються особам, зазначеним в
абзаці першому пункту 1 цієї постанови,
обчислюються із суми грошового
забезпечення, що виплачується цим
військовослужбовцям, особам
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ на день
звільнення зі служби, а звільненим зі
служби до введення в дію Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» - із суми
грошового забезпечення, встановленого
для відповідних категорій
військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ на день
введення в дію цього Закону.

Пенсії обчислюються, зокрема, з
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

1 січня 2008 року набрала чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» (далі Постанова
КМУ №1294), згідно з пунктом 1 якої
грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

На виконання Постанови КМУ № 1294 та з
метою впорядкування структури та умов
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту, наказом Міністерства України
з питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
від 10 червня 2008 року № 447 (далі наказ 447),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 7 липня 2008 року за №
612/15303, затверджено Інструкцію про
виплату грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту (далі Інструкція).

Пунктом 1.3 Інструкції установлено, що
до грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу
належать: посадовий оклад, оклад за
спеціальним званням, щомісячні
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премії) та
одноразові додаткові види грошового
забезпечення.

Статтею 39 Закону № 796-ХІІ передбачена
доплата громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення.

Як правильно встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи,
така доплата виплачувалась позивачу у
період служби, в розмірі, встановленому
статтею 39 Закону № 796-ХІІ і мала
постійний характер.

Посилання ГУПФ на Постанову Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2006 року
№ 571 «Про доплати і компенсації особам,
які працюють у зоні відчуження» є
необґрунтованими, оскільки особам
рядового та начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту, до яких належав і позивач,
передбачена цією постановою доплата
виплачувалась починаючи з 23 жовтня 2008
року, моменту набрання чинності
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 жовтня 2008 року № 913 «Про
доповнення постанови Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2006 року
№ 571», тобто після призначення пенсії
позивачу.

Враховуючи викладе, суди дійшли
правильних висновків про наявність
підстав для задоволення позову,
оскільки відповідачі, при видачі
довідки про розмір грошового
забезпечення та обчисленні розміру
пенсії, діяли неправомірно.

За таких обставин, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій відповідають
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування таких колегія суддів не
вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області відхилити, а
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 5 листопада 2009
року та ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від 24 жовтня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало