Справа № 820/2709/14
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" вересня 2014 р.
Справа № 820/2709/14
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Мельникова Р.В.,
за участю секретаря судового засідання
за участю: представника позивача,
представників відповідача (Східного РУ
ДПС України) Боднара В.В., Данільченко
розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_4 до Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України,
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
про визнання протиправними дій та
скасування постанови, -
ОСОБА_4 (позивач) звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
(відповідач-1), Донецького
прикордонного загону Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України
(відповідач-2), у якому, з урахуванням
зміни позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправними дії
співробітників Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України щодо надання відповіді
від 21 березня 2014 року №23/1-9/671 про
відмову у скасуванні постанови про
заборону в'їзду в Україну ОСОБА_4,
громадянина Республіки Афганістан,
- визнати протиправними дії
співробітників Донецького
прикордонного загону щодо накладання
заборони в'їзду в Україну строком на 3
роки ОСОБА_4, громадянина Республіки
Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- скасувати постанову про заборону
в'їзду в Україну ОСОБА_4, громадянина
Республіки Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовних вимог
представник ОСОБА_4 повідомив, що 28
грудня 2013 року ОСОБА_4, громадянин
Республіки Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1,
вилетів з аеропорту міста Кабул за
маршрутом Кабул-Дубай-Харків.
Заздалегідь позивачем була оформлена
віза для в'їзду та перебування на
території України. Дата видачі візи - 20
грудня 2013 року; дозволений строк
перебування на території України 45 діб
з дня перетинання кордону України.
Представник позивача повідомив, що
мета поїздки 04/12, що відповідно до п.3.19
Наказу Міністерства закордонних справ
від 26.07.2011 N196 «Про затвердження
Інструкції про порядок оформлення
іноземцям та особам без громадянства
віз для в'їзду в Україну і транзитного
проїзду через її територію»
розшифровується як навчання.
Як зазначив представник позивача,
метою перебування позивача в Україні
було навчання в Харківській державній
зооветеринарній академії, що
підтверджується запрошенням
Університету НОМЕР_2 та дорученням,
виданим Харківською державною
зооветеринарною академією дяді
позивача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мав
зустрічати позивача, і який є довіреною
особою і також перекладачем, бо позивач
не володіє українською мовою.
Представник позивача повідомив, що
29.12.2013 при проходженні перевірки
документів співробітниками Донецького
прикордонного загону Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України було
депортовано ОСОБА_4 до Кабулу з
винесенням заборони на в'їзд на
територію України строком на 3 роки
Представник позивача вважає дії
співробітників Донецького
прикордонного загону Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України такими, що
не відповідають вимогам чинного
Представник позивача посилається на
те, що позивач не порушив жодного з
пунктів Інструкції про порядок
прийняття органами охорони державного
кордону Державної прикордонної служби
України рішень про заборону в'їзду в
Україну іноземцям та особам без
громадянства, затвердженої наказом
адміністрації Державної прикордонної
служби України від 05.12.2011 №946, які
передбачають підстави прийняття
рішення про заборону в'їзду в Україну
іноземцям.

Представник позивача повідомив, що
документи ОСОБА_4 справжні, не містять
підробок та належать позивачеві;
відомості які він вказував при
оформленні візи, є правдивими.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав змінені позовні
вимоги у повному обсязі та просив їх
задовольнити.

У судовому засіданні та поданих до суду
письмових запереченнях (а.с.37-39)
представники Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України заперечували проти
позову, посилаючись на те, що рішення
про заборону в'їзду терміном на 3 роки
відносно позивача було прийнято
Донецьким прикордонним загоном, який в
силу вимог статті 6 Закону України «Про
Державну прикордонну службу України»,
є самостійною юридичною особою.
Законодавством України не віднесено до
компетенції територіального органу
центрального органу виконавчої влади у
справах охорони державного кордону,
яким є Східне регіональне управління
Державної прикордонної служби України,
вирішення питань щодо прийняття рішень
про заборону в'їзду в Україну іноземцям
та особам без громадянства. Будь-яких
рішень про заборону позивачу в'їзду на
територію України Східним
регіональним управлінням Державної
прикордонної служби України не
приймалось.

У зв'язку із зазначеним представники
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
просили суд у задоволенні позовних
вимог громадянина Республіки
Афганістан ОСОБА_4 відмовити у повному
обсязі.

Відповідач-2 - Донецький прикордонний
загін Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, у судові засідання
свого представника не направив,
заперечення проти позову, заяви та
клопотання до суду не подавав.

Згідно з ч.4 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи зазначене, суд розглянув
справу за відсутності представника
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України.

Суд, заслухавши представника позивача,
представників Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази у їх
сукупності, встановив наступне.

29.12.2013 інспектором прикордонної служби
Донецького прикордонного загону
прийнято постанову про заборону в'їзду
в Україну строком на три роки ОСОБА_4,
громадянину Афганістану, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(а.с.78).

У вказаній постанові зазначено, що під
час перебування на території України
громадянин Афганістану ОСОБА_4 при
клопотанні про в'їзд в Україну подав
про себе завідомо неправдиві
відомості, а саме: невідповідність мети
поїздки (заявлена - навчання, дійсна -
постійне місце проживання та
працевлаштування у м.Харкові).

Підстави для заборони в'їзду іноземців
та осіб без громадянства в Україну
визначено статтею 13 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», згідно з ч.1 якої
в'їзд в Україну іноземцю або особі без
громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної
безпеки України або охорони
громадського порядку;

якщо це необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України та інших осіб, які
проживають в Україні;

якщо при клопотанні про в'їзд в Україну
така особа подала про себе завідомо
неправдиві відомості або підроблені
документи;

якщо паспортний документ такої особи,
віза підроблені, зіпсовані чи не
відповідають установленому зразку або
належать іншій особі;

якщо така особа порушила у пункті
пропуску через державний кордон
України правила перетинання
державного кордону України, митні
правила, санітарні норми чи правила або
не виконала законних вимог посадових
та службових осіб органів охорони
державного кордону, органів доходів і
зборів та інших органів, що здійснюють
контроль на державному кордоні;

якщо під час попереднього перебування
на території України іноземець або
особа без громадянства не виконали
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або мають
інші не виконані майнові зобов'язання
перед державою, фізичними або
юридичними особами, включаючи
пов'язані з попереднім видворенням, у
тому числі після закінчення терміну
заборони подальшого в'їзду в Україну.

Як зазначено в оскаржуваній постанові
про заборону в'їзду в Україну,
підставою для прийняття рішення про
заборону в'їзду в Україну є подання
позивачем про себе завідомо
неправдивих відомостей, а саме:
невідповідність мети поїздки (заявлена
- навчання, дійсна - постійне місце
проживання та працевлаштування у
м.Харкові).

Судом встановлено, що Українським
державним центром міжнародної освіти
України видано запрошення НОМЕР_2 від
10.09.2013 (дійсне до 31.12.2013) на навчання до
Харківської державної зооветеринарної
академії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), громадянину
Афганістану, ІНФОРМАЦІЯ_3, (а.с.12).

Харківською державною зооветеринарною
академією видано довіреність
громадянину України ОСОБА_8
(ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., нац. НОМЕР_1) зустріти
з літака 29 грудня 2013 року та
супроводити до академії наступного
громадянина, який прибуває на навчання
на підготовче відділення ХДЗВА,: ОСОБА_4
(ОСОБА_4), громадянин Афганістану,
ІНФОРМАЦІЯ_3, (а.с.18).

При вирішенні цієї адміністративної
справи судом взято до уваги, що
відповідачами не надано до суду докази
фальшивості вказаних документів.

Також, відповідач, зазначаючи про
невідповідність заявленої мети
поїздки позивача в Україну дійсній,
посилається тільки на пояснення
позивача, надані при перетинанні
державного кордону України.

Проте суд критично ставиться до таких
доводів відповідача, оскільки у
поясненнях позивач зазначав метою
прибуття в Україну саме навчання.

Так, у довідці від 29.12.2013 на прийняття
рішення про заборону в'їзду в Україну
ОСОБА_4, громадянину Афганістану,
ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.79) зазначено, що
позивач прибув в Україну з метою
навчання.

Отже, відповідач не надав до суду
належні докази того, що заявлена мета
поїздки - навчання - не відповідає
дійсній.

Тобто, відповідачем не доведено, що при
в'їзді в Україну позивач подав про себе
завідомо неправдиві відомості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
оскаржувана постанова від 29.12.2013 про
заборону позивачеві в'їзду в Україну
прийнята за відсутності підстав,
передбачених статтею 13 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», а тому не відповідає
вимогам ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню.

Як наслідок, суд вважає обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню,
позовні вимоги в частині скасування
постанови про заборону в'їзду в Україну
ОСОБА_4, громадянину Республіки
Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій співробітників
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
щодо надання відповіді від 21 березня 2014
року №23/1-9/671 про відмову у скасуванні
постанови про заборону в'їзду в Україну
ОСОБА_4, громадянина Республіки
Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнання
протиправними дій співробітників
Донецького прикордонного загону щодо
накладання заборони в'їзду в Україну
строком на 3 роки ОСОБА_4, громадянина
Республіки Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про
порядок прийняття органами охорони
державного кордону Державної
прикордонної служби України рішень про
заборону в'їзду в Україну іноземцям та
особам без громадянства, затвердженої
Наказом Адміністрації Державної
прикордонної служби України від 05.12.2011
N946, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 29 грудня 2011р. за N1564/20302,
іноземець, якому органом охорони
державного кордону заборонено в'їзд в
Україну, має право оскаржити
відповідне рішення до регіонального
управління Державної прикордонної
служби або до суду.

З матеріалів справи відомо, що 19.02.2014
позивач звернувся до Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України із заявою
про оскарження постанови Донецького
прикордонного загону про заборону
в'їзду в Україну.

Відповідачем-1 розглянуто вказану
заяві позивача та листом від 21.02.2014
№23/1-9/671 Східне регіональне управління
Державної прикордонної служби України
надало позивачеві відповідь, у якій
зазначило про відсутність підстав для
скасування Постанови про заборону
в'їзду в Україну.

У судовому засіданні представник
позивача повідомив, що ним
оскаржуються саме дії відповідачів,
пов'язані з прийняттям спірної
постанови про заборону в'їзду в
Україну.

Суд вважає, що задоволення позовних
вимог в частині скасування спірної
постанови є достатнім для повного
захисту прав та інтересів позивача, для
захисту яких позивач звернувся до суду
з позовом у цій справі.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог про визнання протиправними дій
співробітників Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України щодо надання відповіді
від 21 березня 2014 року №23/1-9/671 про
відмову у скасуванні постанови про
заборону в'їзду в Україну ОСОБА_4,
громадянина Республіки Афганістан,
ІНФОРМАЦІЯ_1; визнання протиправними
дій співробітників Донецького
прикордонного загону щодо накладання
заборони в'їзду в Україну строком на 3
роки ОСОБА_4, громадянина Республіки
Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судовий збір підлягає розподілу
відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 94, 159-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України,
Донецького прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
про визнання протиправними дій та
скасування постанови - задовольнити
частково.

Скасувати постанову інспектора
Донецького прикордонного загону від
29.12.2013 про заборону в'їзду в Україну
строком на три роки ОСОБА_4 (ОСОБА_4),
громадянину Республіки Афганістан,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
в іншій частині.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 (ОСОБА_4), громадянина
Республіки Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1,
витрати зі сплати судового збору в сумі
36,54грн (тридцять шість грн 54коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову
складено 29.09.2014.

Суддя
Р.В. Мельников