Справа № 2а/0570/4721/2011
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/54540/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Слов'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 серпня 2011
року

у справі № 2а/0570/4721/2011

за позовом Слов'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Донецької області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реактив»

про зобов'язання допустити до
проведення планової виїзної перевірки
посадових осіб, -

ВСТАНОВИВ:

Слов'янська об'єднана державна
податкова інспекція Донецької області
(далі - Слов'янська ОДПІ Донецької
області; позивач) звернулась до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реактив» (далі - ТОВ
«Реактив»; відповідач), в якому просила
зобов'язати відповідача допустити до
проведення перевірки посадових осіб
контролюючого органу, вказаних в
направленні № 001122 від 08 листопада 2010
року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 02 червня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 серпня 2011
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з підстав порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 серпня 2011
року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 8 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України позивачем в
адміністративній справі є особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Згідно з пунктом 11 статті 10,
пунктами 17, 18 статті 11 Закону України
від 04 грудня 1990 року № 509-XII
«Про державну податкову службу в
Україні» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 509-XII) державні податкові
інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції подають до судів
позови до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках -
коштів, одержаних без установлених
законом підстав, про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна, про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності, а також
про застосування санкцій, пов'язаних із
забороною організації і проведення
азартних ігор на території України.

В інших, не передбачених законом,
випадках підстави для звернення до
суду з позовом стосовно реалізації
податковим органом компетенції, в тому
числі, визначеної пунктом 1 частини 1
статті 11 Закону № 509-XII щодо можливості
проведення планових виїзних перевірок,
відсутні.

Водночас з метою реалізації
встановленої пунктом 1 частини 1 статті
11 Закону № 509-XII
компетенції, у разі якщо особи,
стосовно яких здійснювався контроль,
перешкоджали в реалізації вказаної
компетенції, у органів державної
податкової служби були наявні важелі
впливу, зокрема, передбачені Законом
України від 21 грудня 2000 року
№ 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) та
іншими законами.

Податковим кодексом України (чинним на
час звернення Слов'янської ОДПІ
Донецької області з позовом до суду)
органам державної податкової служби
також не надано право на звернення до
суду з позовом, який є предметом
розгляду в даній справі.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 серпня 2011
року такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Слов'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області відхилити,
а постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 серпня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Острович С.Е.

Федоров М.О.