Справа № 820/14632/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 жовтня 2014 р.
№ 820/14632/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання -
Малишевій І.М.,

за участю представника позивача -
Кириченко Н.В.,

представника відповідача -
Красовського В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Казенного підприємства
"Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" до Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Казенне підприємство
"Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просить суд скасувати
податкові повідомлення-рішення від
20.05.2014 року №; від 19.05.2014 року
№ та № у повному обсязі.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідачем було
проведено камеральну перевірку
звітності позивача, за результатами
якої було складено акт перевірки від
19.05.14 № 1149/15/08326540, на підставі якого були
винесені податкові
повідомлення-рішення № від 20.05.14,
№ від 19.05.14, № від 19.05.14.
позивач вважає зазначені податкові
повідомлення-рішення незаконними,
оскільки податковий орган, на думку
позивача, неправомірно зарахував
кошти, сплачені позивачем по новим
податковим зобов'язанням, в рахунок
погашення минулих боргів згідно з
черговістю їх виникнення.

Відповідач проти позову заперечував,
зазначивши, що податкові
повідомлення-рішення є законними,
оскільки відповідно до положень
Податкового кодексу України
спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову у
повному обсязі та просив у його
задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши доводи
позову та заперечень проти нього,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального права, які
врегульовують спірні правовідносини,
виходить з таких підстав.

Казенне підприємство "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод"
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується Випискою та Витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних
осіб-підприємців(а.с.171-173).

Державною податковою інспекцією у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області 19.05.14 була проведена камеральна
перевірка податкової звітності щодо
несвоєчасної сплати платежів до
бюджету за результатами якої було
складено акт перевірки № 1149/15/08326540 (а.с.
10-11).

Висновками вказаного акту встановлено
порушення позивачем п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України щодо
несвоєчасної сплати податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, екологічного податку за
скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти,
екологічного податку за викиди
забруднюючих речовин стаціонарними
джерелами забруднення.

На підставі акту перевірки № 1149/15/08326540
від 19.05.14 податковим органом були
винесені податкової
повідомлення-рішення(а.с.7-9):

- № від 19.05.14, яким визначено суму
штрафу за несвоєчасну сплату
податкового зобов'язання з
екологічного податку за викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
забруднення у розмірі 274,80 грн.;

- № від 19.05.14, яким визначено суму
штрафу за несвоєчасну сплату
податкового зобов'язання з
екологічного податку за скиди
забруднюючих речовин безпосередньо у
водні об'єкти у розмірі 1485,43 грн.;

- № від 20.05.14, яким визначено суму
штрафу за несвоєчасну сплату
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 2124,01 грн.;

Щодо підстав винесення спірних
податкових повідомлень-рішень судом
встановлено наступне.

З матеріалів справи встановлено та
підтверджується поясненнями сторін по
справі, що позивач мав заборгованість
зі сплати податкових зобов'язань за
минулі податкової періоди: по податку
на додану вартість по податковим
деклараціям від 13.03.2013 р. №, від
15.03.2013 р. №; з екологічного податку
за скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти та з
екологічного податку за викиди
забруднюючих речовин стаціонарними
джерелами забруднення по податковим
деклараціям: від 21.07.2012 р. №, від
11.10.12р. №, від 09.01.13 № та від
26.04.2013 р №.

Також з матеріалів справи встановлено,
що позивачем були надані податкові
декларації: з податку на додану
вартість за січень 2014 р. , лютий 2014 р. та
березень 2014 р. та з екологічного
податку за скиду у водні об'єкти за 1
квартал 2014 року.

Позивач у квітні 2014 р. сплатив грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість по податковим деклараціям за
січень 2014 р. , лютий 2014 р. та березень 2014
р. платіжними дорученнями №№ 248, 249, 250
від 30.04.14 (а.с.112-114) та сплатив грошове
зобов'язання по податковій декларації
з екологічного податку за скиду у водні
об'єкти за 1 квартал 2014 року платіжним
дорученням № 246 від 30.04.14.

Однак, зазначені кошти, по платіжним
дорученням №№ 246, 248, 249, 250 від 30.04.14, були
зараховані податковим органом в
рахунок погашення заборгованості зі
сплати податкових зобов'язань за
минулі податкової періоди, а саме: по
податку на додану вартість по
податковим деклараціям від 13.03.2013 р.
№, від 15.03.2013 р. №; з
екологічного податку за скиди
забруднюючих речовин безпосередньо у
водні об'єкти та з екологічного податку
за викиди забруднюючих речовин
стаціонарними джерелами забруднення
по податковим деклараціям: від 21.07.2012 р.
№, від 11.10.12р. №, від 09.01.13
№ та від 26.04.2013 р., №.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового
кодексу України у разі наявності у
платника податків податкового боргу
контролюючі органи зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. У такому ж порядку
відбувається зарахування коштів, що
надійдуть у рахунок погашення
податкового боргу платника податків
відповідно до статті 95 цього Кодексу
або за рішенням суду у випадках,
передбачених законом. Спрямування
коштів платником податків на погашення
грошового зобов'язання перед
погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування..

Тобто, Податковий кодекс України
містить пряму норму, яка передбачає не
право, а обов'язок контролюючого органу
зарахувати кошти, що сплачує платник
податків, який має податковий борг, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків.

Суд не погоджується з посиланнями
позивача на неможливість застосування
податковим органом положень п. 87.9 ст. 87
Податкового кодексу України, оскільки
зазначена норма має імперативний
характер та є обов'язковою для
виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що податковий орган діяв в межах своїх
повноважень при зарахуванні коштів, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків

Відповідно до положень ст. 126
Податкового кодексу України у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Отже, у зв'язку з несвоєчасною сплатою
позивачем сум узгоджених податкових
зобов'язань податковим органом були
винесені спірні податкові
повідомлення-рішення № від 19.05.14,
№ від 19.05.14, № від 20.05.14,
якими до позивача правомірно
застосовано штрафну санкцію за
несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань у розмірі 20 %.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19
Конституції України відповідач -
суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний діяти тільки на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на наведене суд вважає, що
податкові повідомлення-рішення №
від 19.05.14, № від 19.05.14, №
від 20.05.14 є такими, що
відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, отже в задоволенні позовних
вимог про їх скасування належить
відмовити в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу в
порядку визначеному ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Казенного підприємства
"Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" до Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 14 жовтня 2014 року.

Суддя
Нуруллаєв І.С.