Справа № 826/9794/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01 вересня 2014 року 13 год. 44
хв. № 826/9794/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судових
засідань Приходько О.В., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Хаммер Маркет" до
інспекції з питань захисту прав
споживачів у місті Києві про визнання
незаконними дій відповідача та
визнання протиправними і скасування
його рішень.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 01 вересня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 08 липня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Хаммер Маркет" (далі -
позивач) до інспекції з питань захисту
прав споживачів у місті Києві (далі -
відповідач) про визнання незаконними
дій відповідача, а також визнання
протиправними та скасування рішення
відповідача від 20 травня 2014 року №
000017 про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів та його
постанови від 20 травня 2014 року № 000062
про накладення штрафних санкцій (далі -
оскаржувані рішення).

В обґрунтування позову законний
представник позивача зазначила, що
заявлені вимоги підлягають
задоволенню, оскільки висновки
відповідача, які містяться в акті
перевірки, є безпідставними та
необґрунтованими.

Ухвалою суду від 24 липня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У ході судового розгляду справи
представники позивача підтримали
позов та просили задовольнити його
повністю.

Представник відповідача не визнала
позов та просила відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову та доказах на їх
обґрунтування, наданих суду у судовому
засіданні 05 серпня 2014 року та протягом
судового розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

За наявності згоди
Держспоживінспекції України від 04
квітня 2014 року № 2071-2-7/6 та на підставі
наказу від 25 квітня 2014 року № 258 і
направлення від 25 квітня 2014 року №
000300, відповідачем проведено
позапланову поєднану перевірку
продукції позивача, за результатами
якої 15 травня 2014 року складено акт №
000108 перевірки характеристик продукції
(далі - акт).

Предмет перевірки: відповідність
продукції (мийних засобів), яка
вводиться в обіг позивачем, вимогам
технічних регламентів, які
розповсюджуються на таку продукцію,
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції".

В акті перевірки зазначено, що у ході
перевірки характеристик продукції, яка
вводиться в обіг позивачем, з'ясувались
питання щодо правильності нанесення
національного знаку відповідності.

Перед початком перевірки
уповноваженого представника позивача
ознайомлено із підставою і строками
перевірки, із переліком і строком
надання необхідних матеріалів і
документації на продукцію, а також йому
роз'яснено права і обов'язки.

У ході перевірки позивачем, згідно з
листом від 13 травня 2014 року № 13/05-01,
надано відповідачу: рішення Київської
регіональної митниці від 14 лютого 2012
року № КТ-100-6477-2011 про визначення коду
товару; графічне зображення
оригінальної етикетки товару; висновок
служби досліджень хімічної та
промислової продукції від 23 грудня 2011
року № 12.1-2451; лист безпеки, виданий
виробником товару - омивача
автомобільного скла; договір поставки
від 05 квітня 2011 року № 2.

Листом від 13 травня 2014 року № 13/05-01
відповідача повідомлено, що позивач є
імпортером продукції, яка є об'єктом
перевірки.

Відповідно до п. 1 Правил застосування
національного знаку відповідності,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року № 1599 (далі - Правила № 1599),
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Згідно з п.п. 15, 20 Технічного регламенту
мийних засобів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 серпня 2008 року № 717 (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 червня 2013 року № 408) (далі -
Технічний регламент № 717), національний
знак відповідності згідно з описом та
правилами його застосування,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001 р.
№ 1599 "Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності" (Офіційний вісник
України, 2001 р., № 49, ст. 2188), наноситься на
зовнішню поверхню пакування чи
етикетку мийного засобу, що пройшов
оцінку відповідності згідно з цим
Технічним регламентом.

Виробник або його уповноважений
представник обов'язково формує
комплект технічної документації, що
підтверджує відповідність мийного
засобу вимогам цього Технічного
регламенту та включає такі документи:

- нормативний документ, згідно з яким
виробляється мийний засіб, або
специфікацію виробника на мийний
засіб;

- висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
на продукцію, виданий у встановленому
порядку;

- опис та інструкцію із застосування
мийного засобу;

- інформацію про склад мийного засобу
із зазначенням переліку інгредієнтів,
які застосовані під час виробництва
такого засобу, типу (аніонні, катіонні,
амфотерні, неіоногенні, дезінфектант
тощо), молекулярної маси та кількості
поверхнево-активних речовин;

- протоколи випробувань біологічного
розкладу поверхнево-активних речовин,
що входять до складу мийного засобу, та
сертифікат відповідності, виданий
призначеним органом з оцінки
відповідності (у разі застосування
модуля F1 (установлення відповідності
продукції за результатами перевірки);

- декларацію про відповідність мийного
засобу вимогам цього Технічного
регламенту.

Однак, у ході перевірки позивачем не
надано відповідачу перелічену
технічну документацію на продукцію, а
саме омивач автомобільного скла
зимовий 35 СТМ "Turtle max" Winter screen Wash 4 L.

Тобто, не надано технічну документацію,
яка підтверджує відповідність мийного
засобу вимогам Технічного регламенту
№ 717, що, згідно зі ст. 29 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції",
свідчить про те, що продукція не
відповідає вимогам, встановленим
чинним законодавством.

Викладене є порушенням,
відповідальність за що передбачена п. 2
ч. 2 ст. 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції".

На підставі акту перевірки, 15 травня 2014
року відповідачем складено протокол
№ 000078 про виявлене(і) порушення вимог
ст. 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" та ст. 15 Закону України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції".

Крім того, 20 травня 2014 року
відповідачем прийнято оскаржувану
постанову, якою на позивача накладено
штраф у розмірі 25500,00 грн., а також
оскаржуване рішення, яким позивачу
обмежено надання продукції на ринку
шляхом приведення її у відповідність
із встановленими вимогами, тимчасово
заборонено надання продукції на ринку,
відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" (строк
виконання оскаржуваного рішення - 20
червня 2014 року).

Суд не погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів, а також аналізу
наступних норм та обставин.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 11,
п.п. 1, 3-6, 8 ч. 1 ст. 15, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 22, ч.ч. 1,
3, 5, 6, 12, 17 ст. 23 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", ринковий нагляд
здійснюється органами ринкового
нагляду в межах сфер їх
відповідальності. Органи ринкового
нагляду становлять єдину систему.

Сфери відповідальності органів
ринкового нагляду включають види
продукції, що є об'єктами технічних
регламентів, і можуть включати види
продукції, що не є об'єктами технічних
регламентів.

Повноваження та порядок діяльності
органів ринкового нагляду, права та
обов'язки їх посадових осіб, які
здійснюють ринковий нагляд,
встановлюються цим Законом, законами
України "Про загальну безпечність
нехарчової продукції", "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" та
іншими законами України.

З метою здійснення ринкового нагляду
органи ринкового нагляду в межах сфер
їх відповідальності: проводять
перевірки характеристик продукції, в
тому числі відбирають зразки продукції
та забезпечують проведення їх
експертизи (випробування).

Посадові особи, які здійснюють
ринковий нагляд, мають право: 1)
проводити у випадках і порядку,
визначених цим Законом, документальні
перевірки та обстеження зразків
продукції, відбирати зразки продукції
і забезпечувати проведення їх
експертизи (випробування); вимагати від
суб'єктів господарювання надання
документів і матеріалів, необхідних
для здійснення ринкового нагляду,
одержувати копії таких документів і
матеріалів. У разі якщо оригінали таких
документів і матеріалів складені іншою
мовою, ніж мова діловодства та
документації державних органів, на
вимогу органів ринкового нагляду
суб'єкти господарювання зобов'язані за
власний рахунок забезпечити їх
переклад мовою діловодства та
документації державних органів в
обсязі, необхідному для здійснення
ринкового нагляду; вимагати від
посадових осіб суб'єктів
господарювання та фізичних осіб -
підприємців надання узгоджений з ними
строк усних чи письмових пояснень з
питань, що виникають під час проведення
перевірок і вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів; складати акти
перевірок та застосовувати в
установленому законом порядку штрафні
санкції до суб'єктів господарювання за
порушення вимог цього Закону, Закону
України "Про загальну безпечність
нехарчової продукції" та встановлених
вимог; складати на основі актів
перевірок протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері здійснення ринкового нагляду та
розглядати справи про відповідні
адміністративні правопорушення згідно
із законом України; вимагати від
посадових осіб суб'єктів
господарювання та фізичних осіб -
підприємців припинення дій, які
перешкоджають здійсненню заходів
ринкового нагляду, а в разі їх відмови
від припинення таких дій - звертатися
до органів внутрішніх справ за
допомогою у здійсненні законної
діяльності з ринкового нагляду.

Заходами ринкового нагляду є:
перевірки характеристик продукції, у
тому числі відбір зразків продукції та
їх експертиза (випробування);
обмежувальні (корегувальні) заходи, що
включають: обмеження надання продукції
на ринку; заборону надання продукції на
ринку; вилучення продукції з обігу;
відкликання продукції.

Під час перевірок характеристик
продукції проводяться документальні
перевірки, у разі необхідності -
обстеження зразків продукції, а за
наявності підстав вважати, що
продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, - відбір та
експертиза (випробування) зразків
продукції.

Органи ринкового нагляду проводять
планові та позапланові перевірки
характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". У разі
одержання інформації про надання на
ринку продукції, що становить
серйозний ризик, відповідні накази та
посвідчення (направлення) видаються і
оформляються невідкладно.

Перевірка характеристик продукції
може бути невиїзною (за
місцезнаходженням органу ринкового
нагляду) або виїзною. У разі потреби
органи ринкового нагляду для перевірки
характеристик продукції можуть
поєднувати невиїзні та виїзні
перевірки.

У разі якщо за результатами перевірки
характеристик продукції встановлено,
що продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, орган ринкового
нагляду на підставі наданих суб'єктом
господарювання документів, що дають
змогу відстежити походження такої
продукції та її подальший обіг (зокрема
договори, товарно-супровідна
документація), визначає особу, яка
поставила відповідному суб'єкту
господарювання цю продукцію, та всіх
осіб, яким цей суб'єкт господарювання
поставив зазначену продукцію.

За результатами перевірки
характеристик продукції посадова
особа, яка здійснює ринковий нагляд,
складає акт відповідно до вимог Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 29, п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції", у
разі якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що продукція не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених ст. 28 цього
Закону), орган ринкового нагляду
невідкладно вимагає від відповідного
суб'єкта господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що неналежно застосовано
Національний знак відповідності, не
нанесено Національний знак
відповідності, якщо його нанесення
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, не складено
декларацію про відповідність, якщо її
складання передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
декларацію про відповідність складено
з порушенням встановлених вимог або
органу ринкового нагляду не надано чи
надано технічну документацію на
відповідну продукцію не в обсязі,
передбаченому технічним регламентом,
орган ринкового нагляду невідкладно
вимагає від відповідного суб'єкта
господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

До особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі:
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених ст. 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як з'ясовано судом у ході розгляду
справи та уже зазначено вище,
позапланову перевірку позивача
проведено на підставі наказу від 25
квітня 2014 року № 258 та направлення від 25
квітня 2014 року № 000300, а також за
наявності згоди Держспоживінспекції
України від 04 квітня 2014 року № 2071-2-7/6.

Про необхідність надання до перевірки
відповідної документації позивача
повідомлено шляхом вручення йому копії
вказаного направлення. Вимога про
надання документів міститься у самому
тексті направлення. Факт отримання
уповноваженим представником позивача
копії вказаного направлення
підтверджується відповідним записом,
зробленим ним на зворотному боці
направлення.

У ході судового розгляду справи
представник відповідача пояснила, що у
ході перевірки документи (їх копії)
позивачем не надано.

Стосовно нанесення на продукцію
національного знаку відповідності суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, п. 3 ч. 4 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст.
33 Закону України "Про стандарти,
технічні регламенти та процедури
оцінки відповідності", відповідність
введених в обіг в Україні продукції,
процесів та послуг технічним
регламентам є обов'язковою.

Вимоги технічних регламентів
поширюються на товари вітчизняного та
іноземного походження незалежно від їх
походження.

Кабінет Міністрів України визначає
зразок (опис) та затверджує правила
застосування національного знака
відповідності, що використовується для
засвідчення відповідності технічним
регламентам.

Національний знак відповідності,
визначений у технічному регламенті,
застосовується до всієї продукції, яка
є об'єктом та відповідає вимогам цього
технічного регламенту.

Згідно з п.п. 1, 2 Правил № 1599,
національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому, нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

Відповідно до п.п. 15, 19, Технічного
регламенту № 717, національний знак
відповідності згідно з описом та
правилами його застосування,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001 р.
№ 1599 "Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності" (Офіційний вісник
України, 2001 року, № 49, ст. 2188),
наноситься на зовнішню поверхню
пакування чи етикетку мийного засобу,
що пройшов оцінку відповідності згідно
з цим Технічним регламентом.

За результатами проведення оцінки
відповідності виробник або його
уповноважений представник складає
декларацію про відповідність мийного
засобу вимогам цього Технічного
регламенту за формою згідно з додатком
3 та наносить у встановленому порядку
національний знак відповідності на
зовнішню поверхню пакування чи
етикетку.

Таким чином, системно проаналізувавши
вище викладені норми та обставини, суд
прийшов до висновку про правомірність
дій відповідача щодо проведення
перевірки, складання за її
результатами відповідного акту, а на
підставі його висновків - оскаржуваних
рішення та постанови.

Доводи представників позивача про те,
що омивач скла зимовий 35 СТМ "Turtle max" Winter
screen Wash 4 L не підпадає під дію Технічного
регламенту № 717, за переконанням суду, є
помилковими, оскільки для того, щоб
визначити, чи підпадає продукція під
дію відповідного Технічного
регламенту, необхідно провести
дослідження.

З наявних у матеріалах справи доказів
вбачається, що до відділу ринкового
нагляду позивачем наданого висновок
служби досліджень хімічної та
промислової продукції від 23 грудня
2011 року № 12.1-2451, у якому зазначено, що
отримані сухі залишки після
висушування зразків № 1, № 2 розчиняли у
воді. При розчиненні утворюються
прозорі розчини, при струшуванні яких
спостерігається інтенсивне
піноутворення, піна стійка протягом
тривалого часу, що може свідчити про
наявність у складі продукту речовини з
поверхнево-активними властивостями.
Визначити кількісний вміст ПАР не
видається можливим через відсутність
відповідної нормативної методики.

Поряд з цим, як зазначила у ході
судового розгляду справи представник
відповідача та з чим погоджується суд,
наказом Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України від 11
жовтня 2013 року № 1228 затверджено
перелік національних стандартів щодо
визначення методів проведення
випробування мийних засобів на
відповідність вимогам Технічного
регламенту мийних засобів, зокрема,
ДСТУ 7282:2012 "Засоби мийні синтетичні.
Метод визначення здатності до
біологічного розкладання неіоногенних
поверхнево-активних речовин".

Стосовно процесуального строку для
звернення позивача до суду з позовом
суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.

Враховуючи вище викладені норми та
зважаючи при цьому, що оскаржувані
рішення та постанову уповноваженим
представником позивача отримано 27
червня 2014 року, про що свідчать
відповідні записи, зроблені ним на
оскаржуваних рішенні та постанові, а до
суду позивач звернувся 08 липня 2014 року,
суд прийшов до висновку, що позивачем
дотримано встановлений КАС України
процесуальний строк для звернення до
суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі вище викладених норм та
обставин вбачається, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Хаммер Маркет" до
інспекції з питань захисту прав
споживачів у місті Києві про визнання
незаконними дій відповідача та
визнання протиправними і скасування
його рішень є безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Поряд з цим, відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2
ст. 4 Закону України "Про судовий збір",
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру, справляється судовий збір у
розмірі 2 відсотків розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з 01
січня 2014 року установлено мінімальну
заробітну плату у розмірі 1218,00 грн.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Хаммер Маркет".

2. Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю "Хаммер Маркет"
(ідентифікаційний код 37174897) решту
судового збору у розмірі 1644,30 (Одна
тисяча шістсот сорок чотири гривні
тридцять копійок) на рахунок Окружного
адміністративного суду міста Києва за
наступними платіжними реквізитами:
отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
районі міста Києва, код отримувача (код
за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ
ДКСУ у місті Києві, код банку
отримувача (МФО) 820019, рахунок
отримувача 4007, код класифікації
доходів бюджету 22030001.

Копії постанови у повному обсязі
направити сторонам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 08
вересня 2014 року