Справа № 2а-5104/11/2070
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/36933/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівМороз Л.Л. Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) "Компанія
"Плазма" до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова про скасування рішення за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
Московському районі м. Харкова на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ТОВ "Компанія "Плазма" в
Харківському окружному
адміністративному суді пред'явило
позов до УПФ України в Московському
районі м. Харкова про скасування
рішення.

Просило визнати протиправними та
такими, що не відповідають чинному
законодавству України дії УПФ України
в Московському районі м. Харкова щодо
застосування до ТОВ "Компанія "Плазма"
фінансових санкцій та нарахування
пені; визнати недійсними та скасувати
рішення начальника УПФ України в
Московському районі м. Харкова від 06
квітня 2011 року № 806 про застосування
фінансової санкції у вигляді штрафу в
розмірі 216,23 грн. та нарахування пені в
розмірі 322,90 грн.; від 06 квітня 2011 року №
807 про застосування фінансової санкції
у вигляді штрафу в розмірі 216,22 грн. та
нарахування пені в розмірі 328,30 грн.; від
06 квітня 2011 року № 808 про застосування
фінансової санкції у вигляді штрафу в
розмірі 247,07 грн. та нарахування пені в
розмірі 131,1 грн.; зобов'язати УПФ
України в Московському районі м.
Харкова та його посадових осіб
утриматись в подальшому від винесення
стосовно ТОВ "Компанія "Плазма" рішень
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені, які не відповідають
чинному законодавству.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року відмовлено у задоволенні позову
ТОВ "Компанія "Плазма".

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року, з урахування внесених
виправлень ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 квітня 2011 року, постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року скасовано та прийнято нову
постанову про задоволення позовних
вимог ТОВ "Компанія "Плазма".

У касаційній скарзі УПФ України в
Московському районі м. Харкова,
вважаючи, що рішення апеляційним судом
постановлене з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та залишити в
силі постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

Судами встановлено, що 06 квітня 2011 року
на підставі пункту частини дев'ятої
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" начальником УПФ України в
Московському районі м. Харкова
відносно позивача прийняті рішення №
806-808, якими до нього застосовані
штрафні санкції та нарахована пеня за
несвоєчасну сплату страхових внесків.

Відповідно до картки особового рахунку
страхувальника юридичної особи та
розрахунків суми штрафних санкцій
судом встановлено, що до позивача
застосовна штрафна санкція та пеня по
особовому рахунку 4, 32, 42% за несвоєчасну
сплату страхових внесків по строкам
сплати 04 листопада 2010 року, 22 листопада
2010 року - дата зарахування коштів 28
березня 2011 року; по особовому рахунку
1-5% за несвоєчасну сплату страхових
внесків по строку сплати 22 листопада 2010
року - дата зарахування 26 листопада 2010
року та 28 березня 2011 року (рішення № 808);
до позивача застосовна штрафна санкція
та пеня по особовому рахунку 4, 32, 42% за
несвоєчасну сплату страхових внесків
по строкам сплати 20 жовтня 2010 року -
дата зарахування коштів 28 березня 2011
року; по особовому рахунку 1-5% за
несвоєчасну сплату страхових внесків
по строку сплати 22 жовтня 2010 року - дата
зарахування 26 листопада 2010 року
(рішення № 807); до позивача застосовна
штрафна санкція та пеня по особовому
рахунку 4, 32, 42% за несвоєчасну сплату
страхових внесків по строкам сплати 20
вересня 2010 року - дата зарахування
коштів 28 березня 2011 року; по особовому
рахунку 1-5% за несвоєчасну сплату
страхових внесків по строку сплати 20
вересня 2010 року - дата зарахування 26
листопада 2010 року (рішення № 806).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідачем доведений факт того, що
його дії та рішення стосовно
застосування до позивача штрафних
санкцій за порушення вимог пенсійного
законодавства відповідають положенням
частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
таке рішення та задовольняючи позов,
виходив із того, що норми на підставі
яких застосовані штрафні (фінансові)
санкції та пеня на момент прийняття
спірних рішень втратили чинність, а
наявність складу правопорушення за
приписами раніше чинних правових норм,
покладених в основу застосування
санкцій, не доведено.

Такий висновок апеляційного суду, на
думку колегії суддів, є помилковим з
огляду на таке.

Закон України від 09 липня 2013 року №
1058-VI "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон №
1058) регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування (стаття 5). Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці правовідносини лише
у випадках, передбачених зазначеним
Законом, або в частині, що йому не
суперечить. Виключно цим
нормативно-правовим актом
визначаються: принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, на яких поширюється його дія;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення, сплати цих
внесків і стягнення заборгованості за
ними.

Пунктом 1 статті 11 цього Закону
установлено, що загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають особи, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств, організацій, в об'єднаннях
громадян, у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності та інших
осіб, включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований чи
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону № 1058
страхувальниками зазначених осіб є
їхні роботодавці, які відповідно до
частини першої статті 15 цього Закону
належать до платників страхових
внесків і зобов'язані на підставі
пункту 6 частини другої статті 17 цього ж
нормативно-правового акта
нараховувати, обчислювати та
сплачувати в установлені строки й у
повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону № 1058-IV зазначено, що
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
у порядку, встановленому цим Законом;
вони не включаються до складу податків,
інших обов'язкових платежів, з яких
складається система оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство, а іншим законодавством
не можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Строки сплати страхових внесків
визначені статтею 20 Закону № 1058-VI,
згідно з якою страхувальники
(роботодавці) зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для вищезазначених
платників є календарний місць.

Відповідальність за своєчасність,
повноту нарахування та сплату внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування несе
страхувальник - роботодавець.

Ставки, механізм справляння та пільги
зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлено
Законом України від 26 червня 1997 року №
400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до частини другої статті 106
Закону № 1058-VI суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

За приписами частини п'ятої статті 106
Закону № 1058-VI за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Сплачені поточні суми страхових
внесків зараховуються шляхом
перерозподілу такої сплаченої суми в
рахунок сплати недоїмки, пені та
фінансових санкцій також у порядку їх
календарної черговості їх виникнення.
Іншого порядку не існує.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року

№ 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

3 дня набрання чинності цим Законом
платники страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування вважаються платниками
єдиного внеску.

У період до перетворення Пенсійного
фонду на неприбуткову самоврядну
організацію відповідно до пункту 12
розділу XV "Прикінцеві положення "Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
завдання та функції Пенсійного фонду
та його територіальних органів щодо
збору та ведення обліку єдиного внеску
виконують відповідно Пенсійний фонд та
головні управління ПФУ в АРК, областях,
містах Києві та Севастополі,
управління ПФУ в районах, містах,
районах у містах.

Згідно з частиною сьомою розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення
"Закону України № 2464-VI стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового соціального
страхування та сум штрафних санкцій,
нарахованих та/або не сплачених у
період до 01 січня 2011 року, в тому числі
страхових внесків, строк сплати яких на
01 січня 2011 року не настав, здійснюється
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
відповідно до законодавства, що діяло
на момент виникнення такої
заборгованості або застосування
штрафних санкцій.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій ,
якими вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

УПФ України в Московському районі м.
Харкова винесені 06 квітня 2001 року
рішення № 806, 807, 808 у зв'язку з
несвоєчасною сплатою ТОВ "Компанія
"Плазма" страхових внесків за
серпень-жовтень 2010 року.

За таких обставин підстав для
задоволення позову не було, а отже, суд
апеляційної інстанції помилково
скасував правильне рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судові рішення повинні бути
законними і обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не виконав
вказаних вимог процесуального
законодавства й ухвалив у цій справі
незаконне і необґрунтоване рішення,
яке підлягає скасуванню.

Разом з тим, рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року в адміністративній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Плазма" до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова про
скасування рішення скасувати, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.