Справа № 201/56/13-а (2а/201/24/13)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р.
м.Київ
К/800/343/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Вінницької міської ради Вінницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Вінницької
міської ради Вінницької області, у
якому просила визнати незаконними дії
відповідача щодо вимоги про
необхідність сплати позивачем коштів
пайової участі у розвитку інженерної
та соціальної інфраструктури міста як
замовника будівництва аптеки - будівлі
медичного призначення; звільнити її
від пайової участі у розвитку
інженерної та соціальної
інфраструктури міста, як замовника
будівництва аптеки - будівлі медичного
призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що приміщення аптеки
відноситься до закладів медичного і
оздоровчого призначення, тому вона,
згідно положень ч.4 ст.40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», не повинна залучатись до
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.

Постановою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 27 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року, у задоволенні адміністративного
позову відмовлено у повному обсязі з
підстав його необґрунтованості.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_2 звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
оскаржувані судові рішення, прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Виконавчий комітет Вінницької міської
ради Вінницької області у поданих
запереченнях на касаційну скаргу
просить касаційну скаргу залишити без
задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить нежиле
приміщення загальною площею 107,5 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
приміщення 3,4.

У лютому 2012 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області зареєстровано
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з реконструкції
нежитлового існуючого приміщення під
аптеку за вказаною вище адресою.

У березні 2012 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
нежитлового існуючого приміщення під
аптеку (код будівлі 1264.9 ІІ-га категорія
складності).

16 травня 2012 року виконавчий комітет
Вінницької міської ради листом за
№Т-01-11065/01-00-05.19 повідомив позивача про
пайову участь у розвитку інженерної та
соціальної інфраструктури міста
відповідно до Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Положення про порядок залучення
інвестицій в економічний та соціальний
розвиток міста, відповідно до яких,
позивач повинна внести 10% від
кошторисної вартості реконструкції
об'єкта на розвиток соціальної
інфраструктури та благоустрою міста, а
саме визначено, що вартість робіт по
реконструкції приміщень під аптеку
складає 32607 грн., відповідно участь
позивача у розвитку міських інженерних
комунікацій, соціальної
інфраструктури та благоустрою міста
складає 3260,7 грн.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
порядок залучення, розрахунку розміру
і використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови
земельної ділянки у відповідному
населеному пункті, зобов'язаний взяти
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
полягає у перерахуванні замовником до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію до відповідного
місцевого бюджету коштів для створення
і розвитку зазначеної інфраструктури.

Рішенням Вінницької міської ради від 27
грудня 2011 року №557 затверджено
Положення про порядок залучення
інвестицій в економічний та соціальний
розвиток міста, яким визначено розмір
внеску та порядок його сплати на
розвиток інженерних комунікацій,
соціальної інфраструктури та
благоустрою міста, відповідно до п.4.1
якого встановлено ставку пайової
участі у розмірі 10 % загальної
кошторисної вартості будівництва
(реконструкції) об'єкта містобудування.

Згідно п.2 ч.4 ст.40 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
до пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту не
залучаються замовники у разі
будівництва будівель навчальних
закладів, закладів культури, фізичної
культури і спорту, медичного і
оздоровчого призначення.

Колегія суддів вважає правильними
висновки судів попередніх інстанцій
про безпідставність доводів позивача
щодо віднесення аптеки до об'єктів
медичного і оздоровчого призначення у
розумінні п.2 ч.4 ст.40 вищевказаного
Закону та її звільнення від участі у
розвитку інфраструктури міста.

Відповідно до п.16 Пояснень до Переліку
закладів охорони здоров'я,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 28 жовтня
2002 року № 385 «Про затвердження
переліків закладів охорони здоров'я,
лікарських, провізорських посад та
посад молодших спеціалістів з
фармацевтичною освітою у закладах
охорони здоров'я», зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 12
листопада 2002 року за № 892/7180, аптека -
заклад охорони здоров'я, основним
завданням якого є забезпечення
населення, закладів охорони здоров'я,
підприємств, установ і організацій
лікарськими засобами і виробами
медичного призначення.

Вказаним Переліком аптека віднесена до
групи 3 «Фармацевтичні (аптечні)
заклади» та відокремлена, зокрема, від
групи 1 «Лікувально-профілактичні
заклади», до яких включені лікарняні
заклади, амбулаторно-поліклінічні
заклади, заклади переливання крові,
швидкої та екстреної медичної
допомоги, санаторно-курортні заклади.

Закладом медичного призначення є
спеціалізований
лікувально-профілактичний заклад, у
якому особам з тим чи іншим
захворюванням надається повний спектр
медичних послуг: діагностика,
лікування, реабілітація після
перенесених захворювань.

До закладів оздоровчого призначення
відносяться санаторії, будинки
відпочинку, пансіонати (як для
дорослих, так і змішані для дорослих та
дітей), дитячі оздоровчі центри (як
сезонні, так і постійно діючі) та
комплекси цих закладів, туристичні
бази, туристичні притулки, бази
відпочинку та ін., незалежно від форм
власності та відомчої належності.

Аптека є закладом охорони здоров'я,
проте не відноситься до закладів
медичного або оздоровчого призначення.

Наказом Державного комітету України по
стандартизації, метрології та
сертифікації (Держстандарту України)
від 17 серпня 2000 року № 507 затверджений
Державний класифікатор будівель і
споруд ДК 018-2000, згідно якого до
будівель лікарень та оздоровчих
закладів (клас 1264) включаються: заклади
з надання медичної допомоги хворим та
травмованим пацієнтам; санаторії,
профілакторії, спеціалізовані лікарні,
психіатричні диспансери, пологові
будинки, материнські та дитячі
реабілітаційні центри; лікарні
навчальних закладів, шпиталі виправних
закладів, в'язниць та збройних сил;
будівлі, що використовуються для
термального та соляного лікування,
функціональної реабілітації, пунктів
переливання крові, пунктів донорського
грудного молока та т. ін.; лікарні
багатопрофільні територіального
обслуговування, навчальних закладів;
лікарні профільні, диспансери;
материнські та дитячі реабілітаційні
центри, пологові будинки; поліклініки,
пункти медичного обслуговування та
консультації; шпиталі виправних
закладів, в'язниць та збройних сил;
санаторії, профілакторії та центри
функціональної реабілітації; заклади
лікувально-профілактичні та оздоровчі
інші.

Віднесення до вказаного класу будівель
(приміщень) аптеки Державний
класифікатор будівель і споруд ДК 018-2000
не передбачає, а визначення замовником
у декларації про початок виконання
будівельних робіт та декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
коду будівлі 1264.9 - заклади
лікувально-профілактичні та оздоровчі
інші, є невірним, посилання позивача на
факт реєстрації інспекцією ДАБК
вказаних декларацій в обґрунтування
доводів щодо віднесення аптеки до
будівель медичного і оздоровчого
призначення є безпідставним.

За вказаних обставин справи судова
колегія вважає вірними висновки судів
попередніх інстанцій про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанцій не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді