Справа № 875/282/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 875/282/14
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2014 року 10:05
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді
Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря
Ломанової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві справу
за адміністративним позовом кандидата
в народні депутати ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправним рішення
відповідача в частині та зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з позовом до
Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК), в якому, уточнивши позовні вимоги,
просить:

- визнати не чинною постанову ЦВК
від 30.09.2014 року №1403 «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України, ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
висунутих Політичною партією
«Справедлива Україна» в частині
відмови у реєстрації кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_2;

- зобов'язати відповідача
зареєструвати позивача кандидатом у
народні депутати України.

Позивач, в обґрунтування позовних
вимог зазначає, що 25.09.2014 року були
подані всі необхідні документи до ЦВК
для реєстрації його кандидатом у
народні депутати України, а тому
підстав для відмови в реєстрації
позивача кандидатом у депутати, на день
прийняття рішення Центральною
виборчою комісією України - не було.

В судовому засіданні позивач вимоги
позовної заяви підтримав в повному
обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належними чином, причин неявки суду не
надано. Витребувані судом документи
надані відповідачем через канцелярію
суду.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для вирішення даного спору,
колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з огляду на наступне:

Так, згідно із пунктом 6 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України), юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори щодо
правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.

Так, судом встановлено, що політична
партія «Справедлива Україна» 25
вересня 2014 року о 19:24 год. звернулася до
ЦВК для реєстрації кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_2 в
одномандатному окрузі №113 відповідно
до частини першої статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України". Нею було подано, а Центральною
виборчою комісією прийнято наступні
документи: заяву про реєстрацію
кандидата у народні депутати України;
рішення вищого керівного органу партії
про висування кандидата у депутати;
автобіографію кандидата в депутати (на
паперовому носії); фотографії
кандидата у депутати (на паперовому
носії); ксерокопії першої та другої
сторінок паспорта громадянина України
кандидата у депутати; передвиборну
програму кандидата у депутати (на
паперовому носії)(а.с.28).

Постановою Центральної виборчої
комісії України № від 30.09.2014 року №1403
«Про відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, висунутих Політичною партією
«Справедлива Україна», позивачу
відмовлено у реєстрації кандидатом у
народні депутати України у виборчому
окрузі №113 (а.с.15-16).

Зазначена постанова відповідача в
частині відмови в реєстрації позивачу
мотивована тим, що серед поданих
документів відсутній документ про
внесення грошової застави, крім того
автобіографія позивача не містить
відомостей про партійність та час
проживання на території України,.

З огляду на зазначені обставини,
відповідач дійшов висновку про
наявність підстав для відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України.

В зв'язку з чим позивач звернувся до
суду за захистом своїх прав.

Статтею 19 Конституції України
закріплено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Організація і порядок проведення
виборів народних депутатів України
згідно з частиною третьою статті 77 та
пунктом 20 частини першої статті 92
Конституції України встановлюються
виключно законом.

Таким спеціальним законом є Закон
України "Про вибори народних депутатів
України" (далі Закон).

Відповідно до частини першої статті 55
Закону Центральна виборча комісія
реєструє кандидата у депутати,
висунутого партією, у відповідному
одномандатному окрузі за умови
отримання нею таких документів:

1) заяви про реєстрацію кандидата у
депутати, підписаної керівником партії
та скріпленої печаткою партії;

2) рішення вищого керівного органу
партії, прийнятого відповідно до її
статуту, про висування кандидата у
депутати від партії, яке повинно
містити відомості про особу, висунуту
кандидатом у депутати, із зазначенням
його прізвища, імені, по батькові;

3) заяви особи про згоду балотуватися
кандидатом у депутати від цієї партії
(за підписом відповідного кандидата) із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні їй підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

4) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (в тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

5) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

6) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

7) 4 фотографії кандидата на паперових
носіях та в електронному вигляді;

8) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Приписи ст. 60 Закону визначають, що
Центральна виборча комісія відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі: 1) порушення вимог
частин четвертої, п'ятої статті 52 цього
Закону; 2) відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону; 3) припинення
громадянства України кандидата у
депутати; 4) вибуття особи, висунутої
кандидатом у депутати, за межі України
для проживання чи з метою отримання
політичного притулку; 5) визнання особи,
висунутої кандидатом у депутати,
недієздатною; 6) набрання щодо особи,
висунутої кандидатом у депутати,
законної сили обвинувальним вироком
суду за вчинення умисного злочину; 7)
виявлення обставин, які позбавляють
особу, висунуту кандидатом у депутати,
права бути обраною депутатом
відповідно до статті 9 цього Закону.

Так, з оскаржуваної Постанови ЦВК №1403
вбачається, що підставою для відмови у
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України стали дві
умови.

По-перше, автобіографія , всупереч п.2 ч.2
ст.55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» не містить
відомостей про партійність та час
проживання на території України.

Таким чином, на думку відповідача,
вказаний документ не є автобіографією
кандидата у народні депутати України в
розумінні п.2 ч.2 ст.55 Закону.

Так, колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком відповідача та
зазначає наступне.

Частиною 4 статті 55 Закону передбачено,
що Центральна виборча комісія видає
особі, яка подала документи, зазначені
у частині першій або частині другій
цієї статті, довідку про їх прийняття.
Довідка має містити перелік прийнятих
документів, число, місяць і рік, а також
час їх прийняття, посаду і прізвище
особи, яка прийняла документи.

Як було встановлено раніше, на
виконання вимог Закону Партією подано
автобіографію позивача, про що
свідчить наявна у матеріалах справи
належним чином оформлена довідка від
25.09.2014 року, складена о 19 год. 24 хв. (а.с.28).

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону помилки і
неточності, виявлені в поданих
кандидатами на реєстрацію документах,
підлягають виправленню і не є
підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати.

Аналіз положень Закону свідчить про
вичерпний перелік підстав для відмови
у реєстрації кандидата у депутати. При
цьому, Закон, прямо передбачаючи таку
підставу для відмови у реєстрації
кандидатом у народні депутати як
відсутність документів, зазначених у
частині другій статті 55 цього Закону,
не містить приписів щодо можливості
відмови у реєстрації за наявності
помилок і неточностей, виявлених у
поданих кандидатами на реєстрацію
документів.

Крім того, норми, закріплені у частині 3
ст. 60 Закону прямо передбачають право
особи виправити помилки і неточності,
виявлені у поданих кандидатами на
реєстрацію документів, зазначаючи, що
наявність останніх не є підставою для
відмови у реєстрації кандидата у
депутати.

Тобто, на думку колегії суддів,
викладений у постанові №1403 висновок
ЦВК про те, що надана Позивачем
автобіографія не є таким документом у
розумінні приписів п. 2 ч. 2 ст. 55 Закону,
є помилковим, адже, як було зазначено
вище, наявність недоліків або
неточностей у поданих кандидатом на
реєстрацію документів не може свідчити
про відсутність таких документів
взагалі.

Разом з тим, у автобіографії позивач
зазначає, що з народження проживає на
території України, крім того, позивача
висунула кандидатом у народні депутати
України політична партія «Справедлива
Україна».

Таким чином, правових підстав для
відмови у реєстрації кандидатом у
народні депутати України з підстав
невідповідності автобіографії вимогам
Закону не має, а тому дії ЦВК в цій
частині носять протиправним характер.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Вищого адміністративного
суду України від 27.09.2014 року у справі
№875/66/14.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
другою підставою для відмови позивачу
у реєстрації у кандидати в народні
депутати України стало неподання
позивачем документа про внесення
грошової застави.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону пртія, яка
висунула кандидата в депутати в
одномандатному окрузі, кандидат у
депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, після початку виборчого
процесу та до подання документів
Центральній виборчій комісії для
реєстрації вносить на спеціальний
рахунок Центральної виборчої комісії
грошову заставу в розмірі десяти
розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону,
Центральна виборча комісія відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі відсутності
документів, зазначених у частині
першій статті 54 чи частинах першій або
другій статті 55 цього Закону

Так, з довідки про прийняття документів
ЦВК від позивача вбачається, що
документ про внесення грошової застави
відсутній, вказана обставина також
підтверджена позивачем.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що неподання документа про
внесення грошової застави є достатньою
підставою для відмови позивачу в
реєстрації в кандидати в народні
депутати України.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи позивача, що відповідач,
відмовляючи позивачу в реєстрації
кандидатом в депутати з підстав
невнесення ним грошової застави,
обмежує його право бути обраним, так як
обов'язковість внесення грошової
застави чітко передбачена чиним
виборчим законодавством України.

Разом з тим, Конституційним Судом
України в Рішенні від 30 січня 2002 року N
2-рп/2002 року зроблені висновки про те, що
грошову (виборчу) заставу не можна
розглядати як обмеження пасивного
виборчого права громадян за ознакою
майнового стану. Водночас встановлення
грошової (виборчої) застави не порушує
конституційного принципу рівності
громадян перед законом та рівності їх
конституційних прав і свобод, а також
принципу рівності політичних партій
перед законом.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку про
недоведеність та необґрунтованість
позовних вимог щодо порушення
Центральною виборчою комісією прав
чинного виборчого законодавства при
винесення Постанови від 30.09.2014 року №1403
в частині відмови Позивачу в
реєстрації в кандидати в народні
депутати України з даних підстав.

Що стосується позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача
зареєструвати ОСОБА_2 кандидатом у
народні депутати України, то вони є
похідними від першої вимоги та не
підлягають задоволенню також.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги про скасування Постанови №1403
від 30.09.2014 року в частині відмови у
реєстрації в кандидати в народні
депутати України не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню в цілому.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про вибори народних депутатів
України", Законом України "Центральну
виборчу комісію", ст.ст. 4, 8-11, 122, 158-163, 167,
172, 174-177 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
визнання не чинною Постанови ЦВК від
30.09.2014 року №1403 «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України, ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
висунутих Політичною партією
«Справедлива Україна» в частині
відмови в реєстрації у народні
депутати України ОСОБА_2 та
зобов'язання зареєструвати ОСОБА_4
кандидатом у народні депутати України -
відмовити в цілому.

Стягнути з ОСОБА_2 73 (сімдесят три) грн.08
коп. на користь Державного бюджету
України несплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вищого
адміністративного суду України у
дводенний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Межевич М.В.

Сорочко Є.О.