Справа № 875/270/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 875/270/14
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11:26

06 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Центральної виборчої комісії про
скасування рішення в частині та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з позовом до
Центральної виборчої комісії, в якому
просив суд:

- скасувати Постанову Центральної
виборчої комісії №1322 від 29 вересня 2014
року "Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_4. ОСОБА_5. ОСОБА_6, ОСОБА_7. ОСОБА_8.
ОСОБА_9. ОСОБА_10. ОСОБА_11. ОСОБА_12,
ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_15. ОСОБА_16" в
частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
ОСОБА_3.

- зобов'язати Центральну виборчу
комісію прийняти рішення про
реєстрацію ОСОБА_3 кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 96.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що у ЦВК не було підстав,
передбачених ч.1 ст.60 Закону України 17
листопада 2011 року № 4061-VI "Про вибори
народних депутатів України", для
відмови в реєстрації його кандидатом у
народні депутати України на
позачергових виборах народних
депутатів України 26.10.2014 року. На
переконання позивача, висновок
відповідача про порушення п. 1 ч. 2 ст. 55
Закону № 4061-VI є безпідставним та
необґрунтованим, оскільки подана ним
заява містила всі необхідні відомості
згідно із вимогами Закону.

Відповідач надав суду витребовувані
матеріали, зокрема: належним чином
завірену копію постанови ЦВК №1322 від 29
вересня 2014 року «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України ОСОБА_4. ОСОБА_5.
ОСОБА_6, ОСОБА_7. ОСОБА_8. ОСОБА_9. ОСОБА_10.
ОСОБА_11. ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_14,
ОСОБА_15. ОСОБА_16», та копії поданих
ОСОБА_3 до ЦВК документів для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №96.

Заперечень на адміністративний позов
до суду не надав.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримали та просили його
задовольнити з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представник ЦВК, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, до суду не з'явився.
Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів встановила
наступне.

24 вересня 2014 року до Центральної
виборчої комісії України разом з
іншими документами надійшла заява про
самовисування ОСОБА_3 щодо реєстрації
його кандидатом у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №96 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року.

29 вересня 2014 року Центральна виборча
комісія прийняла постанову №1322 «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_4.
ОСОБА_5. ОСОБА_6, ОСОБА_7. ОСОБА_8. ОСОБА_9.
ОСОБА_10. ОСОБА_11. ОСОБА_12, ОСОБА_13.
ОСОБА_14, ОСОБА_15. ОСОБА_16».

В частині відмови у реєстрації
кандидатом позивача, рішення
мотивовано тим, що у порушення вимог п. 1
ч. 1 ст. 55 Закону № 4061-VI у заяві ОСОБА_3 не
вказано зобов'язання у разі обрання
його народним депутатом України
припинити діяльність, яка відповідно
до Конституції України та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України, або зазначення що
така діяльність ним не здійснюється, а
тому не може вважатися заявою про
самовисування в розумінні п.1 ч. 2 ст. 55
Закону 4061-IV. Крім того, в автобіографії
ОСОБА_3 не зазначено часу проживання на
території України, громадської роботи
(у тому числі на виборних посадах),
контактного номера телефону,
партійності.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, судова колегія виходить
з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України "Про Центральну виборчу
комісію" Центральна виборча комісія є
постійно діючим колегіальним
державним органом, який діє на підставі
Конституції України, цього та інших
законів України і наділений
повноваженнями щодо організації
підготовки і проведення виборів
Президента України, народних депутатів
України, депутатів Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, депутатів
місцевих рад та сільських, селищних,
міських голів, всеукраїнського і
місцевих референдумів в порядку та в
межах, встановлених цим та іншими
законами України.

Згідно з пунктом 6 статті 19 Закону
України "Про Центральну виборчу
комісію" комісія реєструє кандидатів у
народні депутати України в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 55
Закону України "Про вибори народних
депутатів України" Центральна виборча
комісія реєструє кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
окрузі в порядку самовисування, за
умови пред'явлення ним особисто одного
із документів, передбачених пунктами 1
або 2 частини третьої статті 2 цього
Закону, та отримання нею таких
документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4 х 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Відповідно до частини четвертої статті
55 Закону України "Про вибори народних
депутатів України'', Центральна виборча
комісія видає особі, яка подала
документи, зазначені у частині першій
або частині другій цієї статті, довідку
про їх прийняття. Довідка має містити
перелік прийнятих документів, число,
місяць і рік, а також час їх прийняття,
посаду і прізвище особи, яка прийняла
документи.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем 24 вересня 2014 року до ЦВК було
подано заяву про самовисування щодо
реєстрації його кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №96 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року, автобіографію
кандидата в депутати, документ про
внесення грошової застави, 4 фотографії
ОСОБА_3, ксерокопії першої та другої
сторінок паспорта, передвиборну
програму.

Факт отримання зазначених вище
документів підтверджується довідкою
Центральної виборчої комісії від 24
вересня 2014 року, виданою ОСОБА_3

Спірні правовідносини виникли у
зв'язку із незазначенням ОСОБА_3 в заяві
про самовисування зобов'язання
припинити діяльність, яка не сумісна з
мандатом народного депутата, на
підставі чого відповідач прийшов до
висновку, що поданий позивачем
документ не є заявою про самовисування
в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону 4061-IV, а
також не зазначення позивачем в
автобіографії часу проживання на
території України, громадської роботи
(у тому числі на виборних посадах),
контактного номера телефону,
партійності.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 60 Закону України "Про вибори
народних депутатів України" Центральна
виборча комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Виходячи з системного аналізу
законодавства, якщо у документі
пропущена буква або слово, використано
невдалий чи неточний термін або
словосполучення, але це не є перешкодою
для розуміння змісту викладених даних,
тоді це має вважатися помилкою, що
підлягає виправленню або уточненню.
Якщо ж документ оформлено не належним
чином, тобто у ньому містяться не всі
необхідні та важливі дані, що за
Законом повинні бути вказані, або
відсутні підпис, печатка та інші
необхідні реквізити, тоді слід вважати,
що документ відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 в заяві про самовисування надав
згоду на оприлюднення його
біографічних відомостей і зазначив про
відсутність у нього іншого
представницького мандату, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата, а також
відсутність належних йому підприємств
і корпоративних прав.

Разом з тим, у відповідній заяві
позивачем не зазначено зобов'язання у
разі обрання його народним депутатом
України припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України.

Колегія суддів звертає увагу, що
зазначення позивачем відомостей про
відсутність у нього іншого
представницького мандату, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата, а також
відсутність належних йому підприємств
і корпоративних прав є відображенням
відповідної інформації, дійсної на час
подання заяви про самовисування до
Центральної виборчої комісії.

Натомість, зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, а також
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом, є прийняттям на
себе особою, яка має намір балотуватися
у народні депутати, обов'язку у разі
його обрання усунути зазначені вище
обставини, якщо вони виникнуть у
майбутньому.

Таким чином, зазначення в заяві про
самовисування зобов'язання припинити
несумісні зі статусом депутата
діяльність та/або скласти
представницький мандат є безумовним
обов'язком особи.

Відсутність у відповідній заяві
зобов'язання припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, а також
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом свідчить про
оформлення документу не належним
чином, та відповідно дає підстави
вважати, що документ відсутній.

Аналогічна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалах від 05.10.2014 №875/176/14, від 02.10.2014 №
875/75/14 та постановах: від 04.10.2014 № 875/91/14,
від 03.10.2014 № 875/69/14.

Стосовно не зазначення позивачем в
автобіографії відомостей щодо часу
проживання на території України,
громадської роботи (у тому числі на
виборних посадах), контактного номера
телефону, партійності, як ще однієї
підстави для відмови у реєстрації
ОСОБА_3 кандидатом, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, пунктом 2 ч. 2 ст. 55 Закону № 4061
визначено обов'язкові відомості, що
повинні бути зазначені в
автобіографії: прізвище, власне ім'я
(всі власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості.

Дослідивши подану позивачем до ЦВК
автобіографію, судом встановлено, що
ОСОБА_3 у ній не зазначено часу
проживання на території України,
громадської роботи (у тому числі на
виборних посадах), контактного номера
телефону, партійності.

В той же час, п. 2 ч. 2 ст. 55 Закону № 4061
кореспондується з ч. 3 ст. 60 Закону № 4061,
відповідно до якої помилки і
неточності, виявлені в поданих
кандидатами на реєстрацію документах,
підлягають виправленню і не є
підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати.

В такому випадку, колегія суддів
звертає увагу на те, що за своєю суттю
автобіографія - це документ, у якому
особа, що складає його, подає опис свого
життя та діяльності в хронологічній
послідовності.

Автобіографія складається у довільній
формі, проте, у зв'язку зі специфікою
мети її написання може мати
направленість на висвітлення тих чи
інших конкретних обставин.

Обов'язковість висвітлення певних
подій свого життя в автобіографії
зазвичай пов'язана з розкриттям
особистих якостей автора, що можуть
сприяти або суперечити меті її
написання.

Європейським Судом з прав людини була
висловлена позиція з даного приводу у
справі "Краснов та Скуратов проти
Російської Федерації" (Страсбург, 19
липня 2007 року), розглядаючи яку Суд
дійшов наступного висновку.

"Істинність інформації, що вимагається
про кандидата дозволяла виборцям
зробити обдуманий вибір на підставі
повної та точної інформації,
зазначеній в виборчому бюлетені. Ці
вимоги були пропорційні обмеженням
права брати участь у виборах в якості
кандидата та були необхідні в
демократичному суспільстві для
забезпечення вільного волевиявлення
виборців. Законність виборів
підсилюється санкціями за порушення
закону про вибори, такими як відмова в
реєстрації кандидата чи скасування
реєстрації. У випадку з заявниками
даної скарги їх дискваліфікація не
порушила їх право брати участь у
виборах в якості кандидатів, оскільки є
результатом невиконання самими
заявниками вимог законодавства про
вибори…".

"Європейський Суд вважає, що вимога
надавати інформацію про роботу
кандидата та його членство в
політичній партії слугує для того, щоб
надати можливість виборцям зробити
аргументований вибір з врахуванням
професійного та політичного минулого
кандидата на виборчу посаду. Також
безспірним є законність прохання
кандидатів на виборчу посаду, щоб
надана ними інформація максимально
відповідала дійсності, щоб виборці не
вводились в оману неправдивими
заявами. Таким чином, Європейський Суд
приходить до висновку, що висунута
кандидату в члени державного
законодавчого органу вимога надати
відповідну дійсності інформацію про
свою зайнятість і партійну
приналежність є законною ціллю за
змістом ст. 3 Протокола № 1 до
Конвенції".

Так, вимоги ч. 3 ст. 60 Закону № 4061 не
дозволяють відмовляти у реєстрації
кандидатом за умови наявності помилок
або неточностей у поданій інформації.

Разом з тим, за умови відсутності такої
інформації взагалі, зміни до такої
інформації або виправлення внесені
бути не можуть.

Оскільки особа має висвітлювати в
автобіографії опис свого життя та
діяльності в хронологічній
послідовності, дописування певної
інформації шляхом уточнення є
неможливим з огляду на порушення
принципу хронологічності викладу, з
чого слідує, що у випадку бажання
кандидата привести свою автобіографію
у відповідність до вимог Закону № 4061
таке бажання може бути реалізоване
виключно написанням нової
автобіографії.

Враховуючи наведене, судова колегія
дійшла висновку, що не зазначення
позивачем відомостей щодо часу
проживання на території України,
громадської роботи (у тому числі на
виборних посадах), партійності, не може
вважатись помилкою чи неточністю в
розумінні частини третьої ст. 60 Закону
№ 4061, оскільки ці вимоги прямо
передбачені законом і обов'язок їх
внесення до біографії покладено на
особу, яка подає документи щодо
реєстрації кандидатом у депутати.

Таким чином, на думку судової колегії,
висновок відповідача про наявність
підстав вважати автобіографію, що не
містить обов'язкових вимог, неподаною,
в розрізі ст. 63 Закону № 4061 є
обґрунтованим.

Така позиція узгоджується з практикою
Вищого адміністративного суду України,
яку викладено в рішеннях: постанові від
04.10.2014 № 875/101/14, ухвалах від 03.10.2014 №
875/99/14, від 04.10.2014 №875/102/14, від 04.10.2014 №
875/153/14 , від 04.10.2014 № 875/170/14.

Також, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що наявність у
матеріалах справи довідки ЦВК від
24.09.2014 свідчить лише про прийняття
заяви на реєстрацію та доданих до неї
документів, і не є підтвердженням того
факту, що позивачем було подано заяву
та автобіографію в розумінні п.п.1, 2 ч. 2
ст. 55 вказаного Закону, оскільки
відповідно до вимог ч.5 ст. 55 Закону №
4061, єдиною підставою, за якою ЦВК не
приймає документи, зазначені у
частинах першій та другій цієї статті,
є їх подання з порушенням строків,
передбачених частиною другою статті 59
цього Закону, а зі змісту приписів ст..60
цього Закону вбачається, що перевірка
відповідності поданих документів
вимогам законодавства здійснюється на
стадії засідання Комісії при прийнятті
рішення про реєстрацію/відмову у
реєстрації кандидата у депутати.

Таким чином, документи, подані
позивачем для реєстрації його, як
кандидата у народні депутати України, у
розумінні пункту 1 частини другої
статті 55 Закону України "Про вибори
народних депутатів України", не
відповідають визначеним Законом
вимогам, оскільки у заяві про само
висування автобіографії позивача
відсутні відомості, обов'язковість
зазначення яких встановлена вимогами
Закону, і це виключає можливість
розглядати відповідний документ як
такий, що відповідає вимогам Закону до
його змісту.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку щодо правомірності
постанови ЦВК №1322 від 29 вересня 2014 року
в частині відмови в реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_3 в одномандатному виборчому
окрузі №96 на позачергових виборах
народних депутатів України 26.10.2014, і
підстави для її скасування у суду
відсутні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 69, 70, 71, 158-163, 172, 175, 177-179 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Центральної виборчої
комісії про скасування рішення в
частині та зобов'язання вчинити дії -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
у дводенний строк з дня її
проголошення.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.