Справа № 872/13517/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2014 рокусправа № 804/5865/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - не з'явився

відповідача: - Рябоконь С.В.,
дов. від 18.02.14 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2013 р. у справі № 804/5865/13-а

за позовом Підприємства "Авіаційна
компанія "АгроавіаДніпро"
Дніпропетровської міської громадської
організації "Асоціація авіації ЗАНГ"

до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

про визнання протиправними дій,
скасування податкових
повідомлень-рішень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2013 р. Підприємство «Авіаційна
компанія «АгроавіаДніпро»
Дніпропетровської міської громадської
організації «Асоціація авіації ЗАНГ
України» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просило:

- визнати протиправними дії
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби щодо складання акту
№ 232/221/32575799 від 14.03.2013 р.;

- визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення форми
"Р" Дніпропетровської МДПІ від 28.03.2013 р.
№ та № ;

- зобов'язати Дніпропетровську МДПІ
відновити показники податкової
звітності Підприємства «АК
«АгроавіаДніпро» ДМГО «Асоціація
авіації ЗАНГ України» за
березень-квітень, червень-листопад 2012
року і електронній базі даних
"Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які Підприємство «АК
«АгроавіаДніпро» ДМГО «Асоціація
авіації ЗАНГ України» включило до
податкової декларації з податку на
додану вартість за березень-квітень,
червень-листопад 2012 року по
взаємовідносинах з ПП "АТМ" (24606641) та ТОВ
"Галактика М" (31890900), ТОВ "Ангстрем
Континенталь" (33906299), ТОВ "Матадор"
(31820299).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач вважає спірні
повідомлення-рішення, прийняті на
підставі акту перевірки, висновки
якого є необґрунтованими, прийнятими
без урахування всіх обставин, що мають
значення для їх прийняття, що має
наслідком їх неправомірність та є
підставою для скасування, а отже і дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності в
електронній базі даних "Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" є незаконними.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.06.2013 р. у справі № 804/5865/13-а
вищевказаний адміністративний позов
задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення форми
"Р" Дніпропетровської МДПІ від 28.03.2013 р.
№ та № ;

- зобов'язано Дніпропетровську МДПІ
відновити показники податкової
звітності Підприємства «АК
«АгроавіаДніпро» ДМГО «Асоціація
авіації ЗАНГ України» за
березень-квітень, червень-листопад 2012
року і електронній базі даних
"Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які Підприємство «АК
«АгроавіаДніпро» ДМГО «Асоціація
авіації ЗАНГ України» включило до
податкової декларації з податку на
додану вартість за березень-квітень,
червень-листопад 2012 року по
взаємовідносинах з ПП "АТМ" (24606641) та ТОВ
"Галактика М" (31890900), ТОВ "Ангстрем
Континенталь" (33906299), ТОВ "Матадор"
(31820299);

- в іншій частині відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення
позовних вимог мотивовано доведеністю
реальності здійснюваної позивачем
господарської діяльності, факт
виконання укладених правочинів
підтверджений належним чином
оформленою первинною документацією та,
як наслідок, правомірністю формування
валових витрат. Судом визнано
протиправними коригування показників
податкової звітності здійснені
податковим органом, оскільки висновки
відповідача про порушення
Підприємством норм податкового
законодавства, ще не є підтвердженими
та узгодженими в розумінні вимог
Податкового кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо
визнання протиправними дій
податкового органу, суд першої
інстанції мотивував своє рішення тим,
що перевірка проведена відповідачем з
дотриманням законодавчо встановленої
процедури проведення подібних
перевірок, а складання акту перевірки є
способом реалізації податковим
органом наданих повноважень, таким, що
передбачений чинним законодавством та
не порушує прав позивача.

Не погодившись з постановою суду,
Дніпропетровською МДПІ подано
апеляційну скаргу, згідно якої
скаржник просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
р. у справі № 804/5865/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані висновками акту
проведеної перевірки позивача.
Скаржник вважає, що суд першої
інстанції не приділив належної уваги
з'ясуванню реальності угод з
контрагентами позивача, враховуючи
відсутність доказів походження,
відвантаження, транспортування та
отримання придбаних ТМЦ.

Підприємство «АК «АгроавіаДніпро»
ДМГО «Асоціація авіації ЗАНГ України»
проти задоволення апеляційної скарги
заперечує, вважає оскаржену постанову
суду першої інстанції цілком
обґрунтованою та правомірною,
зазначаючи, при цьому, що акт перевірки
не містить посилань на відсутність
первинних документів, які
підтверджують господарські операції,
здійснені позивачем з вищевказаними
контрагентами та не містить підстав і
доказів на яких ґрунтуються висновки
податкового органу, а доводи про
постанову головного слідчого
управління ДПС України від 13.01.2013 р. є
безпідставними, оскільки постанова
слідчого не може бути документом, який
встановлює вину або інші обставини
протиправної поведінки особу, тим
більш, що на час розгляду апеляційної
скарги матеріали справи не містять
доказів притягнення посадових осіб ПАК
«АгроавіаДншро» або його контрагентів
до кримінальної відповідальності за
ст.ст.205, 212 КК України або іншими
злочинами у сфері господарської
діяльності.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання, призначеного на
18 вересня 2014 р. не з'явились
представники позивача. Жодних
клопотань, повідомлень про причини
неявки до суду не надходило, підстави
відсутності представників суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторони не
перешкоджає розгляду скарги.

З огляду на наявні матеріали справи,
суд зазначає, що обставини, пов'язані з
проведенням позапланової виїзної
перевірки Підприємства «АК
«Агроавіадніпро» ДМГО «Асоціація
авіації ЗАНГ України», ,
з питань дотримання вимог цивільного,
податкового та іншого законодавства і
правильності нарахування та сплати
податку на додану вартість та податку
на прибуток підприємств при проведенні
господарських операцій з ТОВ «Ферід Д»
(), ПП «АТМ» (код ЄДРОПУ
24606641), ТОВ «ВК Віконні системи» (), ТОВ «Галактика М» (), ПП «Екоскан Сервіс» (), ТОВ «Ангстрем
Континенталь» (), ТОВ
«Дидактика» (), ТОВ
«Ліга» (), ТОВ «Лігран»
(), ТОВ «Матодор» (), ТОВ «Ривс» (), ТОВ «Стар Д» (), ТОВ
«Супутник» (), ТОВ
«Транс-Атлантика Сервіс» (), ТОВ «Шокові та» (),
ПП «Мегіур» (), ТОВ
«Техніка» () за період з
01.01.2010 р. по 31.01.2013 р. (акт № 232/221/32575799 від
14.03.2013 р., т.1, а. с.23-41), встановлені під
час цих перевірок порушення вимог
чинного законодавства, зміст цих
порушень та зміст прийнятих на
підставі вказаного акту перевірки
спірних податкових повідомлень-рішень
(т.1, а. с.43, 44) відображені в постанові
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
р. і відповідають матеріалам даної
справи.

Спірним є питання щодо висновків
відповідача про неправомірність
віднесення до складу валових витрат
Підприємства витрат з придбання
товарів (робіт, послуг) у контрагентів
ПП «АТМ», ТОВ «Ангстрем Континенталь»,
ТОВ «Матодор» та ТОВ «Галактика М», і
про неправомірність формування в
зв'язку цим податкового кредиту за
рахунок ПДВ, сплаченого у ціні
придбання товарів (робіт, послуг) за
господарськими операціями, реальність
яких не встановлена.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга
Дніпропетровською МДПІ не підлягає
задоволенню з таких підстав:

Оскільки підставою прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень стали
висновки акту перевірки від 14.03.2013 р., то
для вирішення спору необхідним є
дослідження правомірності та
обґрунтованості саме цих висновків.

Так, згідно висновків акту
перевірки від 14.03.2013 р. не підтверджено
реальність здійснення Підприємством
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме: встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення
платником податків операцій з ТОВ
«Матадор», ТОВ «Ангстрем
Континенталь», ПП «АТМ», ТОВ
«Галактика-М» по ланцюгу постачання, і
встановлено порушення:

- п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137, п.138.2
ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток всього на суму 1632 151 грн., в т.ч.
за І квартал 2012 року на суму 643321 грн., за
II квартал 2012 року на суму 272649 грн., за III
квартал 2012 року на суму 446877 грн., IV
квартал 2012 року на суму 269305 грн.;

- п.198.6, п.198.3 ст.198, п.193.1 ст.193 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 706 558,80
грн., в т. ч. за березень 2012 року на суму
278493,73 грн., за квітень 2012 року на суму
34470,80 грн., червень 2012 року на суму 83558,91
грн., липень 2012 року на суму 100594,70 грн.,
серпень 2012 року на суму 60036,94 грн.,
вересень 2012 року на суму 32821,55 грн.,
жовтень 2012 року на суму 29156,34 грн.,
листопад 2012 року на суму 87425,90 грн.

При цьому, як вбачається з акту від
14.03.2013 р. підставою для такого висновку
слугували дані про відсутність
об'єктів оподаткування та неможливість
реального здійснення операцій
позивача з ТОВ «Матадор», ТОВ «Ангстрем
Континенталь», ПП «АТМ», ТОВ «Галактика
М», зафіксовані у актах ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС:

- № 7208/224/339062299 від 21.12.12 р. «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ «Ангстрем
Континенталь» під час здійснення
господарських операцій» (т.1, а. с.212-221);

- № 7201/224/31890900 від 21.12.12 р. «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ «Галактика
М» під час здійснення господарських
операцій» (т.1, а. с.202-211);

- № 7200/224/31820299 від 21.12.12 р. «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ «Матадор»
під час здійснення господарських
операцій» (т.1, а. с.183-201);

- № 7198/224/24606641 від 21.12.12 р. «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ПП «АТМ» під час
здійснення господарських операцій»
(т.1, а. с.171-182).

Даними актами зафіксована
неможливість підтвердження реальності
проведених господарських відносин
Підприємства із платниками податків,
що мало місце в зв'язку з відсутністю
об'єктів оподаткування, дефектністю
первинних документів, що, як зазначено
податківцями у вищевказаних актах,
обумовлює безтоварність господарських
операцій.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що саме на висновках вказаних
актів від 21.12.2012 р. базується повністю
висновки акту перевірки позивача від
14.03.2013 р.

Разом з тим, колегія суддів бере до
уваги надані позивачем:

- постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.03.2013 р. у справі № 804/1268/13-а, якою
визнано протиправними дії ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «АТМ», за результатами
якої складено акт від 21.12.2012 р. №
7198/22-4/24606641, яка набрало законної сили
згідно ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.05.2013 р. (т.1, а. с.142-147)

- постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.03.2013 р. у по справі № 804/1489/13-а, якою
визнано протиправними дії ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Галактика М», за
результатами якої складено акт від
21.12.2012 р. № 7201/224/31890900, яка набрало
законної сили згідно ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13.07.2013 р. (т.1,
а. с.148-163).

Стаття 72 КАС України визначає підстави
для звільнення від доказування.

Так, згідно ч.1 даної статті обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У ч.5 ст.254 КАС України визначено,
що постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

У відповідності до ч.1 ст.255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З огляду на приписи ч.1 ст.72 КАС України
та на те, що вищевказані ухвали
апеляційного адміністративного суду
набрали сили у відповідності до
приписів ст.254 КАС України, колегія
суддів вважає неможливим взяття до
уваги даних стосовно відсутності
підтвердження реальності проведених
господарських відносин із платником
податків - ТОВ «Галактика М»,
зазначених в акті перевірки від 14.03.2013
р.

Водночас, для всебічного розгляду
даного спору, колегія суддів,
досліджуючи реальність господарських
операцій позивача з ТОВ «Матадор», ТОВ
«Ангстрем Континенталь», ПП «АТМ», ТОВ
«Галактика М», зазначає наступне:

У Листі ВАСУ від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11
зазначено, що з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або податкового
кредиту з податку на додану вартість
судам належить з'ясовувати, зокрема,
такі обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції; установлення
зв'язку між фактом придбання
товарів (послуг), спорудженням основних
фондів, імпортом товарів (послуг),
понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку.

Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України
господарська діяльність - це
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Господарською операцією, згідно ст.1
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Також вказана вимога щодо реальних
змін майнового стану платника
податків, як обов'язкова ознака
господарської операції, кореспондує і
з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, згідно п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.95
р. за №168/704, первинні документи це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

У відповідності до ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку № 88, який
наведено вище, встановлено, що первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Так, у періоді, що перевірявся,
Підприємство у березні-квітні та
червні-листопаді 2012 року мало
господарські відносини :

- з ТОВ «Галактика М» (Виконавець)
за договором про надання послуг з
розміщення та супроводження
рекламного відеоролика від 01.03.2012 р. №
010312/02, згідно умов договору ТОВ
«Галактика М» (Виконавець) за
дорученням позивача (Замовника) і
відповідно до його замовлень
зобов'язується виконати роботи:
розробка, виготовлення, розміщення та
супроводження реклами на телевізійних
каналах України, а Замовник
зобов'язується сплачувати та приймати
виконання роботи (т.1, а. с.229, 230).

На підтвердження виконання умов
договору позивачем надано: додаткові
угоди, акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг), податкові накладні,
рахунки-фактури, копію відеоролику на
електронному носії, відзнятого для
реклами послуг з авіахімробіт та медіа
плани щодо трансляції на телебаченні
відеоролика.

- з ПП «АТМ» (Виконавець) за договором
про надання рекламних послуг від 01.06.2012
р. № 1-1/06, згідно умов якого позивач
(Замовник) доручає і оплачує, а
Виконавець приймає на себе
зобов'язання по розміщенню рекламних
матеріалів у засобах масової
інформації (т.1, а. с.229, 230).

На підтвердження виконання умов
договору позивачем надано: додаткові
угоди, акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) за червень-листопад 2012
року, податкові накладні за
червень-листопад 2012 року,
рахунки-фактури.

- з ТОВ «Ангстрем Континенталь»
(Продавець) за договором
купівлі-продажу №35/11 від 28.11.2012 р.,
згідно умов якого позивач (Продавець)
продає, а Покупець приймає та оплачує
мінітрактор бувший в експлуатації,
марка «ISEKI TA29», рік випуску 1991,
заводський номер 01136, номер двигуна 73362
(т.2, а. с.50).

На підтвердження виконання умов
договору позивачем надано: видаткова
накладна, податкова накладна.

- з ТОВ «Матадор» (Продавець) за
договором купівлі-продажу запасних
частин № 5/3 від 07.03.2012 р., згідно умов
якого Продавець зобов'язується
доставити та передати у власність
позивача (Покупця) запасні частини до
гелікоптерів «Ми-2», а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити їх.

На підтвердження виконання умов
договору позивачем надано: видаткові
накладні за березень-серпень, листопад
2012 року, податкові накладні за
березень-серпень, листопад 2012 року.

Розрахунки між підприємствами
здійсненні в повному обсязі, що
відповідачем не заперечується.

У відповідності до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК
України у цьому розділі об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135-137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат:
витрати, не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме
витрати на: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139
ПК України).

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно положень абз.1 п.198.6. ст.198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

За приписами статей 183 та 184 ПК України
про реєстрацію особи платником податку
на додану вартість їй органом
державної служби надається свідоцтво
про реєстрацію як платника податку.
Реєстрація особи як платника податку
на додану вартість діє до дати її
анулювання.

Аналіз правових норм свідчить про те,
що податкова накладна як звітний
податковий документ, що є підставою для
включення покупцем у податковому
обліку до податкового кредиту сум
податку на додану вартість, сплачених
(нарахованих) у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг), що підлягають
використанню в його господарській
діяльності, має таке юридичне значення
при обов'язковій умові нарахування
податку та виписування податкової
накладної особою, яка зареєстрована як
платник податку на додану вартість у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається саме на відповідача (якщо
він заперечує проти адміністративного
позову).

Докази, які б свідчили про відсутність
у контрагентів позивача - ТОВ
«Матадор», ТОВ «Ангстрем
Континенталь», ПП «АТМ», ТОВ «Галактика
М», статусу платника ПДВ на момент
здійснення господарських операцій,
відповідачем суду не надані, що
свідчить про наявність спеціальної
податкової правосуб'єктності у
контрагентів позивача під час
реалізації господарських договорів.

Крім того, відповідачем не надано суду
доказів того, що податкові накладні,
які виписані ТОВ «Матадор», ТОВ
«Ангстрем Континенталь», ПП «АТМ», ТОВ
«Галактика М», і які є за приписами
Податкового кодексу України підставою
для формування податкового кредиту
платника податків, не відповідають
положенням Наказу Міністерства
фінансів України «Про порядок
заповнення податкової накладної» від
01.11.2011 р. № 1379, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22
листопада 2011 р. за № 1333/20071.

Використання Підприємством
вищевказаних придбаних послуг і
товарів у власній господарській
діяльності встановлені судом першої
інстанції, підтверджена матеріалами
справ і не спростовується скаржником.

Щодо товарно-транспортних накладних то
відповідно до наказу Міністерства
транспорту України від 14.10.97 р. № 363 «Про
затвердження Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні», яким передбачено
застосування ТТН, конкурують з
положеннями Закону про прибуток і
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», які мають вищу юридичну силу,
і не відносять товарно-транспортні
накладні до обов'язкових документів
ведення податкового чи
бухгалтерського обліку.

Тим більш, що, як вірно зазначено судом
першої інстанції, у водія юридичної
особи, що здійснює вантажні
перевезення для власних потреб
наявність товарно-транспортної
накладної взагалі не вимагається,
згідно Постанови КМУ № 207 від 25.02.2009 р.
«Про затвердження Переліку документів,
необхідних для здійснення перевезення
вантажу автомобільним транспортом у
внутрішньому сполученні, що не
суперечить Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Разом з тим, з наданих позивачем копій
свідоцтв про реєстрацію
вантажно-пасажирського транспортного
засобу (т.1, а. с.56, 57) та з пояснень
представника позивача, наданих суду
першої інстанції, вбачається,
придбанні товари перевозились
особистим транспортом постачальника
та покупця, без проведення окремої
оплати.

Крім того, статтею 207 ГК України
встановлено, що господарське
зобов'язання, що відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Частинами 5 ст.203 ЦК України
передбачено, що правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип
презумпції правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він невизнаний судом
недійсним.

Проте, доказів того, що договори з
придбання послуг і товарів, що
укладались позивачем з вищевказаним
контрагентами, визнані недійсними у
порядку, передбаченому чинним
законодавством, відповідачем суду не
надано.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що наявність первинних документів є
достатньою підставою для відображення
вказаних операцій в бухгалтерському
обліку, на якому базується податковий
облік, що свідчить про неправомірність
позиції відповідача щодо незаконності
віднесення Підприємством сум податку
на додану вартість по операціях з ТОВ
«Матадор», ТОВ «Ангстрем
Континенталь», ПП «АТМ», ТОВ «Галактика
М», до складу податкового кредиту, що, в
свою чергу, зумовлює безпідставність
висновку про відсутність фактичного
здійснення господарських операцій.

Стосовно посилань податкового органу
на дані актів перевірок контрагентів
позивача, (ТОВ «Матадор», ТОВ «Ангстрем
Континенталь», ПП «АТМ», ТОВ «Галактика
М»), з яких вбачається неможливість
підтвердження реальності
господарських операцій вказаних
підприємств з їх контрагентами по
ланцюгу постачання колегія суддів
зазначає наступне:

Жодною нормою податкового
законодавства України не передбачався
обов'язок платників податків -
одержувачів товарів (робіт, послуг) -
вимагати від
контрагентів-постачальників будь-яких
відомостей повноти сплати податків за
окремою операцією придбання товарів,
відомостей про походження дані
товарів, відомостей щодо третіх осіб
(постачальників в ланцюгу), відомостей
про знаходження за місцем реєстрації
тощо.

Тим більш, що статтею 61 Конституції
України встановлений індивідуальний
характер відповідальності юридичної
особи.

Відповідач, зробивши висновок в акті
перевірки від 14.03.2013 р. про
безтоварність господарських операцій,
не міг керуватися лише припущеннями
щодо фіктивної діяльності
контрагентів позивача (що являється
кримінальним злочином); його позиція
про те, що ці правочини очевидно
суперечать інтересам держави, не
підкріплені належними доказами, а саме:
вироком суду.

Так, стаття 72 КАС України визначає
підстави для звільнення від
доказування, згідно частини 4 якої
підставою для звільнення від
доказування є вирок суду в
кримінальній справі або постанова суду
у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили.

При цьому обов'язковими такий вирок
суду для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду, є
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Колегія суддів зауважує, що
відповідачем не надано вирків суду по
кримінальних справах щодо посадових
осіб контрагента позивача, у т. ч. по
ланцюгу постачання. Матеріали
кримінальних справ (зокрема, постанова
головного слідчого управління
Державної податкової служби України
від 31.01.2013 р., відповідно до якої
«Головним слідчим управлінням ДПС
України проводиться досудове
розслідування у кримінальному
провадженні за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205
КК України за фактом вчинення
невстановленими слідством особами
фіктивного підприємництва
використанням ТОВ «Будівництво та
комплектація» та ознаками попередньої
кваліфікації кримінального
правопорушення, передбаченого ч. З ст.
212 КК України за фактом ухилення від
сплати податків службовими особами ТОВ
«Феріт Д» (код-36441206), ПП «АТМ» (код-24606641),
ТОВ «ВК Віконні системи» (код-33972398), ТОВ
«Лігран» (код 31890900) , ПП «Екоскан
Сервіс» (код 33517827) , ТОВ «Ангстрем
Континенталь» (код 33906299) , ТОВ
«Дидактика» (код 34735238), ТОВ «Ліга» (код
24609852), ТОВ «Лігран» (код-34656476) , ТОВ
«Матадор» (код 31820299), ТОВ «Ривс» (код
34914473), ТОВ «Старт Д» (код 32694059), ТОВ
«Супутник» (код-32228481) , ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» (код 32694389), ТОВ
«Шоковіта» (код-33421689), ПП «Мегіур»
(код-33338822), ТОВ «Галактика М» (код 31890900),
ТОВ «Техніка» (код-19099225), на яку
посилається податковий орган, не є
вироком суду.

Також, слід зазначити, що акт перевірки
від 14.03.2013 р. фактично не містить
посилань на відсутність документів
бухгалтерського обліку та порушення
саме позивачем будь-яких норм чинного
податкового законодавства України.

При цьому, норми Податкового кодексу
України не пов'язують право платника
податку на податковий кредит з
проведенням будь-яких перевірок
контрагентів та не ставить право
платника податку на формування
податкового кредиту в залежність від
сплати податку іншими учасниками по
всьому ланцюгу товарообігу.

За приписами ч.2 ст.8 КАС України суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Так, практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст.17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» є джерелом права,
свідчить про те, якщо державні органи
мають інформацію про зловживання в
системі оподаткування конкретною
компанією, вони повинні застосовувати
відповідні заходи саме до цього
суб'єкту, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського суду з прав
людини від 09.01.2007 р. у справі
«Інтерсплав проти України»).

Отже, якщо контрагенти позивача по
ланцюгу постачання не виконали своїх
зобов'язань щодо сплати податку на
додану вартість до бюджету, це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цих підприємств і
така відповідальність не може бути
покладена на позивача.

Також колегія суддів бере до уваги, що
податковий орган не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускав його контрагенти, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з даним
підприємством було одержання
позивачем податкової вигоди.

Таким чином, відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень не
доведено правомірність та законність
своїх висновків, викладених в акті
перевірки від 14.03.2013 р.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається саме на відповідача (якщо
він заперечує проти адміністративного
позову).

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС
України, не надано суду доказів
правомірності прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень від
28.03.2013 р.:

- № , яким Підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток у розмірі 1 632 152 грн. та
застосовано штрафні санкції у розмірі
408038 грн. (т.1, а. с.43),

- № , яким Підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 706 558,87 грн.
та застосовано штрафні санкції у
розмірі 176 639,72 грн. (т.1, а. с.44).

Наведене свідчить про безпідставність
прийняття Дніпропетровської МДПІ
спірних податкових повідомлень-рішень.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання Дніпропетровської МДПІ
відновити показники податкової
звітності Підприємства «АК
«АгроавіаДніпро» ДМГО «Асоціація
авіації ЗАНГ України» за
березень-квітень, червень-листопад 2012
року і електронній базі даних
"Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які Підприємство "«АК
«АгроавіаДніпро» ДМГО «Асоціація
авіації ЗАНГ України» включило до
податкової декларації з податку на
додану вартість за березень-квітень,
червень-листопад 2012 року по
взаємовідносинах з ПП "АТМ" (24606641) та ТОВ
"Галактика М" (31890900), ТОВ "Ангстрем
Континенталь" (33906299), ТОВ "Матадор"
(31820299), колегія суддів зазначає
наступне:

Здійснення податковим органом в
системі "Деталізована інформація по
платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
вищевказаного коригування показників
податкового кредиту, сформованого
позивачем за результатами діяльності
протягом зазначених періодів, на
підставі акту перевірки від 14.03.2013 р.,
відповідачем не заперечується.

Пункт 7 Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом ДПА України від 22.04.2011 р. № 236
(далі - Методичні рекомендації),
«Реалізація матеріалів проведеної
зустрічної звірки» визначає, що
результати проведеної зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
підлягають врахуванню в результатах
перевірки платника податків органом
ДПС - ініціатором та долучаються до
матеріалів такої перевірки (п.7.1
Методичних рекомендацій).

При цьому, згідно п.7.2 Методичних
рекомендацій при отриманні матеріалів
зустрічної звірки після закінчення
перевірки платника податків орган ДПС -
ініціатор:

у разі підтвердження реальності
здійснення господарських відносин із
суб'єктом господарювання (їх виду,
обсягу, якості, розрахунків тощо) -
долучає матеріали зустрічної звірки до
матеріалів перевірки;

у разі непідтвердження реальності
здійснення господарських відносин із
суб'єктом господарювання (їх виду,
обсягу, якості, розрахунків тощо) -
здійснює заходи щодо проведення
документальної позапланової перевірки
такого платника податків з урахуванням
вимог Кодексу.

Разом з тим, пунктом 58.1 ст.58 ПК України
визначено, що у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Отже, положення Податкового кодексу
України виключають можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 ПК України та його узгодження
у передбаченому чинним законодавством
порядку.

Таким чином, наведене свідчить про
протиправність дій Дніпропетровської
МДПІ щодо коригування даних
податкового кредиту та податкових
зобов'язань Підприємства, яке
відбулось на підставі акту від 14.03.2013 р.

З огляду на взаємопов'язаність всіх
показників податкового обліку
платника податків таке самостійне
коригування податковим органом
показників у податкового кредиту та
зобов'язань Підприємства в базі даних
за період, що перевірявся, вплине на
показники цього податку і за інші
періоди, що, враховуючи незаконність
таких дій відповідача, призводить до
порушення охоронюваних законом прав та
законних інтересів позивача.

Отже, колегія суддів вважає
обґрунтованим задоволення судом
першої інстанції позовних вимог
Підприємства щодо визнання
протиправними та скасування вказаних
податкових повідомлень-рішень
Дніпропетровської МДПІ від 28.03.2013 р. №
та № та щодо зобов'язання
Дніпропетровської МДПІ відновити
показники податкової звітності
Підприємства «АК «АгроавіаДніпро»
ДМГО «Асоціація авіації ЗАНГ України»
за березень-квітень, червень-листопад
2012 року і електронній базі даних
"Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України".

Водночас, колегія суддів вважає
обґрунтованою відмову суду першої
інстанції у задоволенні позовних вимог
Підприємства щодо визнання
протиправними дій Дніпропетровської
МДПІ щодо складання акту № 232/221/32575799
від 14.03.2013 р.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень (ч.1 ст.6 КАС України).

Реалізація органами ДПС контролю за
додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК
України здійснюється шляхом
проведення перевірок платників
податків в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Відповідно до п.3 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого Наказом ДПА України від
22.12.2010 р. № 984, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України від 12.01.2011
р. за № 34/18772 (далі - Порядок № 984),
результати документальних перевірок
оформлюються у формі акта або довідки.
У разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

При цьому, як зазначено вище,
визначення сум платнику податків, що
підлягають сплаті до бюджету,
відповідно до ст.58 ПК України,
здійснюється органом ДПС шляхом
надіслання (вручення) платнику
податків податкового
повідомлення-рішення.

Також згідно п.7 Порядку № 984 за
результатами розгляду керівником
органу державної податкової служби
(його заступником) акта перевірки,
заперечень посадових осіб платника
податків або його законних
представників та інших матеріалів
перевірки, у терміни та порядку,
встановлені Кодексом, приймаються
відповідні податкові
повідомлення-рішення.

З наведених норм права випливає, що
платник податків на власний розсуд
визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте, ці
рішення, дія або бездіяльність повинні
бути такими, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

У свою чергу висновки акта перевірки
та, власне, сам акт перевірки, не є
рішенням органу владних повноважень, а
відтак не породжує для платника
податків настання будь-яких юридичних
наслідків та не впливає на його права,
обов'язки та законні інтереси, що
виключає можливість такого платника
податків з урахуванням ст.17 КАС України
на їх оскарження у судовому порядку.

Дії по складанню акту перевірки також
не є протиправними, оскільки акт
являється письмовою формою
результатів перевірки, що проводиться
податком органом, складання якого є
компетенцією органів ДПС.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не спростовують правового
обґрунтування, покладеного в основу
судового рішення, тому не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції.

Крім того, відповідач звернувся з
клопотанням, викладеним в апеляційній
скарзі, про заміну Дніпропетровської
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби
правонаступником - Дніпропетровською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області з доданням витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (т.2, а. с.81-85),
в зв'язку з чим, в силу приписів ст.55 КАС
України, колегія суддів допускає
заміну відповідача вказаним
правонаступником.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2013 р. у справі № 804/5865/13-а
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2013р. у справі № 804/5865/13 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко