Справа № 817/1833/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1833/14

01 жовтня 2014 року 16год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковської Л.А. за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

третьої особи позивача: представник не
з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

третьої особи відповідача:
представник ОСОБА_2, представник
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом:

ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачаОСОБА_6доУправління
Держземагенства у м.Рівне Рівненської
області третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Державне
територіально-галузеве об'єднання
"Львівська залізниця" про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинення
певних дій,

ВСТАНОВИВ :

26.06.2014 року ОСОБА_4 звернувся в
адміністративний суд з позовом до
Управління Держземагентсва у м.Рівне
Рівненської області про визнання
незаконними дій щодо відмови у
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,10
га у спільну сумісну власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1 і проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0443 га в оренду для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 та зобов'язання погодити
вказані проекти.

Ухвалою від 08.08.2014 року до участі в
справу в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача залучено
ОСОБА_6, а на стороні відповідача -
Державне територіально-галузеве
об'єднання "Львівська залізниця".

Позовні вимоги в повному обсязі
підтримані представником позивача в
судовому засіданні, який вказав, що
постановою Рівненського міського суду
від 4 грудня 2006 року Рівненську міську
раду було зобов'язано надати дозвіл
позивачам на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею 0,
1443 га. для обслуговування житлового
будинку АДРЕСА_1, а постановою від 12
травня 2008 року скасовано п.15 рішення
Рівненської міської Ради №1001 від 21
серпня 2007 року та зобов'язано
Рівненську міську Раду підготувати та
вчинити усі необхідні дії для
оформлення та безоплатної передачі
ОСОБА_6 і ОСОБА_4 у спільну сумісну
власність земельної ділянки площею 0,1443
га з цільовим призначенням - для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1. 12.03.2014 року ПП ЕКФ "Приватна
Справа" були розроблені проекти
землеустрою. Дані проекти були подані
відповідачу, який у їх погодженні
відмовив з покликанням на відсутність
нотаріально засвідченої згоди
землекористувача - Рівненського
відділку Львівської залізниці на
вилучення земельної ділянки та на
відсутність погодження меж земельної
ділянки із суміжними власниками та
користувачами. Ствердив, що така
відмова є незаконною, оскільки
Рівненський відділок Львівської
залізниці не є окремою юридичною
особою і ніколи не був користувачем
вказаної земельної ділянки. На таких
підставах просив позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні 09.09.2014 року позов не визнала,
зауваживши, що згідно довідки з
державної статистичної звітності про
наявність земель та розподіл їх за
власниками земель, землекористувачами,
угіддями, що є складовою проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки безоплатно у спільну сумісну
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
земельна ділянка по АДРЕСА_1
обліковується за Рівненським
відділком Львівської залізниці. З
огляду на те, що в поданих позивачем
проектах відсутня згода вказаного
землекористувача, Управління
Держземагентсва у м.Рівному правомірно
відмовило позивачу у їх погоджені. За
наведеного просила в позові відмовити.

Третя особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - ОСОБА_6 в судове засідання не
прибула, подала письмове клопотання, в
якому підтримала позов, просила його
задовольнити, а справу слухати без її
участі (а.с.40).

Представники третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" в
судовому засіданні позов не визнали,
суду пояснили, що згідно з рішенням
виконавчого комітету Рівненської
міської ради №218 від 20.06.1979 року спірна
земельна ділянка відведена
Рівненському відділку Львівської
залізниці, який на даний час входить до
складу Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" як відокремлений
підрозділ - "Рівненська дирекція
залізничних перевезень". Відповідно до
наказів Державної адміністрації
залізничного транспорту №232-Ц від
20.06.2000 року та №246/Н від 03.07.2000 року у
Рівненському відділку Львівської
залізниці проведено реорганізацію
шляхом злиття і правонаступником
майнових прав та інтересів є Львівська
залізниця, яка на підставі наказу
Мінтрансу №80 від 31.01.2006 року змінила
назву на Державне
територіально-галузеве об'єднання
"Львівська залізниця". Зазначили, що
відокремлений підрозділ Рівненська
дирекція залізничних перевезень
платить за дану земельну ділянку
податок, а юридична особа реалізовує
своє право на цю земельну ділянку і
виготовляє на неї відповідну
документацію. До виготовлення такої,
документом, що посвідчує право третьої
особи на дану земельну ділянку, з
врахуванням рішення Конституційного
Суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року, є
рішення органу місцевого
самоврядування від 20.06.1979 року. За
наведеного, стверджували, що висновки
Управління Держземагентсва у м.Рівному
про відмову у погодженні позивачу
проектів землеустрою є обґрунтованими
та правомірними, а тому просили в
позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули
в судове засідання, повно, всебічно та
об'єктивно дослідивши матеріали справи
за своїм внутрішнім переконанням, суд
прийшов до висновку, що
адміністративний позов до задоволення
не підлягає.

Судом встановлено, що 30.05.2006 року ОСОБА_4
та ОСОБА_6 звернулися до Рівненської
міської ради з проханням про надання
дозволу на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки площею
0,1443 гектара для обслуговування
житлового будинку, який перебуває у їх
власності і не отримавши відповіді
звернулись в суд. Постановою
Рівненського міського суду від 04.12.2006
року у справі №2-6806, що набрала законної
сили, Рівненську міську раду
зобов'язано надати дозвіл для ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 0,1443 гектара
для обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с.162-163).

21 серпня 2007 року Рівненська міська рада
прийняла рішення №1001, пунктом 15 якого
відмовила в наданні згоди на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 1443
кв.м. на АДРЕСА_1 з числа земель
відділку Львівської залізниці для
передачі безоплатно в приватну
власність громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_4
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у зв'язку з
відсутністю згоди на це землевласника.
Вказане рішення було оскаржене в
судовому порядку.

Постановою Рівненського міського суду
від 12.05.2008 року у справі № 2а-993/07, що
набрала законної сили, визнано
протиправними дії Рівненської міської
ради та скасовано пункт 15 рішення
Рівненської міської ради №1001 від 21
серпня 2007 року, зобов'язано Рівненську
міську раду підготувати та вчинити всі
необхідні дії для оформлення та
безоплатної передачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4
у спільну сумісну власність земельної
ділянки площею 0,1443 га. з цільовим
призначенням - для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.5-7). При
цьому, судом встановлено обставини, які
не підлягають доказуванню в даній
справі, а саме, що в будинку АДРЕСА_1 в
м.Рівне є 4 квартири: квартира №3
належить на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого в порядку
приватизації державного житлового
фонду; квартири №1 та №4 - ОСОБА_4, а
квартира №2 - ОСОБА_6 на підставі
цивільно-правових угод.

06.11.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулися
до Рівненської міської ради з
письмовим клопотанням про передачу їм
у спільну сумісну власність земельної
ділянки площею 0,1443 га для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 в м.Рівне, зазначивши в
клопотанні,що вони не заперечують
проти того, щоб земельна ділянка площею
0,10 га була передана у спільну сумісну
власність, а земельна ділянка площею
0,0443 га, яка межує з даною, - в
довгострокову оренду. Оскільки
Рівненська міська рада у місячний
термін не надала ні відмови, ні згоди на
дане клопотання, 09.12.2013 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 звернулися до ПП ЕКФ "Приватна
Справа" із заявами про виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,10 га у
спільну сумісну власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1 і
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0443 га в оренду для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1. 10.12.2013 року
про такі дії письмово повідомили
Рівненську міську раду. Вказані
проекти були розроблені ПП ЕКФ
"Приватна Справа", досліджені судом з
дорученням до матеріалів справи копій
(а.с.134-178).

З матеріалів проектів землеустрою
вбачається, що відведення земельних
планується за рахунок земель житлової
та громадської забудови, які
обліковуються за Рівненським
відділком Львівської залізниці.
Вказана обставина підтверджується,
поміж іншого, і довідками з державної
статистичної звітності (форми №6-зем)
про наявність земель та розподіл їх за
власниками земель, землекористувачами,
угіддями, що є складовою проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки безоплатно у спільну сумісну
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(а.с.144,167).

Геодезичний план земельних ділянок
погоджений Управлінням містобудування
та архітектури та Управлінням
Держземагенства у м.Рівному (а.с.149-151,
175-176), а сам проект - лише Управлінням
містобудування та архітектури
(а.с.152,177).

12.03.2014 року ПП ЕКФ "Приватна Справа"
подало проекти землеустрою в
Управління Держземагенства у м.Рівному
Рівненської області на погодження
(а.с.8).

Управління Держземагенства у м.Рівному
Рівненської області надано висновок
№03-310 від 17.03.2014 року про відмову у
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
безоплатно у спільну сумісну власність
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за рахунок земель
житлової та громадської забудови, які
обліковуються за Рівненським
відділком Львівської залізниці та
висновок №03-311 від 17.03.2014 року про
відмову у погодженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду строком на 49 років
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за рахунок земель
житлової та громадської забудови, які
обліковуються за Рівненським
відділком Львівської залізниці (а.с.9-10).

Причиною відмови зазначено порушення
вимог статті 50 Закону України "Про
землеустрій", яке полягає у відсутності
нотаріально засвідченої згоди
землекористувача - Рівненського
відділку Львівської залізниці на
вилучення земельної ділянки та вимог
статті 198 Земельного кодексу України,
яке полягає у відсутності погодження
меж земельної ділянки із суміжними
власниками та землекористувачами.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Згідно з вимогами частин шостої -
восьмої статті 118 Земельного Кодексу
України, громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. У разі якщо у місячний
строк з дня реєстрації клопотання
відповідний орган місцевого
самоврядування не надав дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
мотивовану відмову у його наданні, то
особа, зацікавлена в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
відповідний орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, звертаючись 06.11.2013
року до Рівненської міської ради з
письмовим клопотанням про передачу їм
у спільну сумісну власність земельної
ділянки площею 0,1443 га для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 в м.Рівне, долучили до нього
лише графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки та документи, які
підтверджують право власності на
квартири в будинку. Погодження
землекористувача долучено не було,
хоча ОСОБА_4 та ОСОБА_6 достеменно знали,
що вказана земельна ділянка
обліковується за Рівненським
відділком Львівської залізниці,
оскільки у заяві на виготовлення
проекту землеустрою самостійно
зазначали про це. Про їхню обізнаність
з даним фактом свідчить і те, що вони ще
23.06.2006 року звертались із письмовою
заявою до начальника Рівненської
дирекції залізничних перевезень, в
якій просили дати згоду на вилучення в
їх користь земельної ділянки по
АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1443 га з
долученням викопіюванням з плану
забудови з нанесеними межами земельної
ділянки (а.с.85). Слід відзначити, що
такої згоди надано їм не було (а.с.86).

Разом з тим, оскільки Рівненська міська
рада не надала у місячний строк ні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, ні мотивованої відмови у його
наданні, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 отримали
право замовити розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки без дозволу органу місцевого
самоврядування. Цим правом вони
скористались і письмово повідомили
відповідний орган, тобто додержались
вимог частини сьомої статті 118
Земельного Кодексу України.

В силу вимог частини 8 статті 118
Земельного кодексу України, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки погоджується в порядку,
встановленому статтею 186-1 цього
Кодексу.

В свою чергу, за правилами частини
першої статті 186-1 Земельного кодексу
України, проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок усіх
категорій та форм власності підлягає
обов'язковому погодженню з
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин. Відповідно до
вимог частин п'ятої - сьомої цієї
статті, вказаний орган зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
одержання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
безоплатно надати або надіслати
рекомендованим листом з повідомленням
розробнику свої висновки про його
погодження або про відмову в такому
погодженні з обов'язковим посиланням
на закони та прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері.
Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації. При цьому,
при погодженні проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
забороняється вимагати: додаткові
матеріали та документи, не включені до
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки відповідно до статті
50 Закону України "Про землеустрій",
надання погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки будь-якими іншими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами та організаціями;
проведення будь-яких обстежень,
експертиз та робіт.

Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою у спірних
висновках Управління Держземагенства
у м.Рівному Рівненської області №03-310
та №03-311 від 17.03.2014 року зазначена
невідповідність проектів вимогам
статті 50 Закону України "Про
землеустрій", яке полягає у відсутності
нотаріально засвідченої згоди
землекористувача - Рівненського
відділку Львівської залізниці на
вилучення земельної ділянки та вимог
статті 198 Земельного кодексу України,
яке полягає у відсутності погодження
меж земельної ділянки із суміжними
власниками та землекористувачами.

В свою чергу, статтею 50 Закону України
"Про землеустрій" чітко визначено, що
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, поміж іншого,
включають письмову згоду
землевласника (землекористувача),
засвідчену нотаріально (у разі викупу
(вилучення) земельної ділянки в
порядку, встановленому
законодавством), або рішення суду.

Матеріалами справи підтверджено, що
землекористувачем земельної ділянки
площею 0,22 га на АДРЕСА_1 є Рівненський
відділок Львівської залізниці.
Вказаний факт підтверджено не лише
довідкою з державної статистичної
звітності (форми 6-зем) про наявність
земель та розподіл їх за власниками
земель, землекористувачами, угіддями,
довідкою Управління Держкомзему у
місті Рівному про кількісну
характеристику земельної ділянки №
04-808 від 03.06.2011 року (а.с75) та
викопіюванням з чергового
кадастрового плану м.Рівне (а.с.76-77), а й
рішенням Виконавчого комітету
Ровенської міської ради народних
депутатів №218 від 20.06.1979 року (а.с.69,
179-181). Пунктом 1.1 вказаного рішення,
Ровенському відділку Львівської
залізниці відведено земельну ділянку
площею 0,22 га по АДРЕСА_1 для будівництва
центрального поста диспетчерської
централізації в комплексі з існуючим
корпусом відділку. А пунктом 3 вирішено
знести комунальні житлові будинки по
АДРЕСА_1 згідно додатку №1 з зв'язку з
будівництвом диспетчерського поста
Ровенському відділку Львівської
залізниці. З додатку №1 вбачається, що
двоповерховий будинок 31-А, всі квартири
у якому на сьогоднішній день належать
на праві приватної спільної сумісної
власності ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7,
підлягав зносу (а.с.70,182).

Пунктом 6 постанови Верховної Ради
Української РСР "Про земельну реформу"
N563-XII від 18.12.1990 року передбачалось, що
громадяни, підприємства, установи й
організації, які мають у користуванні
земельні ділянки, надані їм до введення
у дію Земельного кодексу Української
РСР, повинні до 15 березня 1994 року
оформити право власності або право
користування землею. Після закінчення
вказаного строку раніше надане їм
право користування земельною ділянкою
втрачається.

Однак положення вказаного пункту
втратили чинність як такі, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) в частині щодо
втрати громадянами, підприємствами,
установами і організаціями після
закінчення строку оформлення права
власності або права користування
землею раніше наданого їм права
користування земельною ділянкою на
підставі Рішення Конституційного Суду
України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року.

В силу вимог статті 141 Земельного
кодексу України підставами припинення
права користування земельною ділянкою
є: а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою; б)
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом; в)
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням; д)
систематична несплата земельного
податку або орендної плати; е) набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці; є)
використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Жодних з передбачених цією нормою
підстав щодо Рівненського відділку
Львівської залізниці не встановлено.
Що стосується припинення діяльності,
то слід зазначити, що таке припинення
передбачає ліквідацію організації без
правонаступництва.

З матеріалів справи вбачається, що
Рівненський відділок Львівської
залізниці на даний час входить до
складу Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" як відокремлений
підрозділ, що має назву Рівненська
дирекція залізничних перевезень.
Відповідно до наказів Державної
адміністрації залізничного транспорту
№232-Ц від 20.06.2000 року та №246/Н від 03.07.2000
року у Рівненському відділку
Львівської залізниці проведено
реорганізацію шляхом злиття і
правонаступником майнових прав та
інтересів є Львівська залізниця, яка на
підставі наказу Мінтрансу №80 від 31.01.2006
року змінила назву на Державне
територіально-галузеве об'єднання
"Львівська залізниця" (а.с.71-73,78-84, 183-243).

Таким чином, Рівненська дирекція
залізничних перевезень, що входить до
складу Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" як його
відокремлений підрозділ без статусу
юридичної особи, є належним
землекористувачем земельної ділянки
площею 0,22 га на АДРЕСА_1.

Слід зазначити, що вказана ділянка
обліковується в земельно-кадастровій
книзі за Рівненським відділком
Львівської залізниці (а.с.172-174) і даний
відокремлений підрозділ сплачує в тому
числі і за дану земельну ділянку плату
за землю (а.с.87-96). Юридична особа -
Державне територіально-галузеве
об'єднання "Львівська залізниця"
реалізовує своє право на вказану
земельну ділянку - оформляє право
користування земельними ділянками у
м.Рівне, в тому числі і земельною
ділянкою площею 1644 кв.м. по АДРЕСА_1, за
рахунок земель, що надані Рівненському
відділку Львівської залізниці для
будівництва диспечерського поста,
тобто земельної ділянки, яка прилягає
до будинку 31-А (а.с.97).

Також слід відзначити, що земельна
ділянка площею 1443 м.кв. за будинком
АДРЕСА_1 закріплена не була. Суду не
надано доказів тому, що органом
місцевого самоврядування та його
виконавчими органами приймалися
рішення про визначення меж та розмірів
прибудинкової території будинку
АДРЕСА_1 і що така територія
визначалася та відводилася в натурі.

За наведеного, суд приходить до
висновку, що проекти землеустрою щодо
відведення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 земельної
ділянки площею 0,10 га у спільну сумісну
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 і щодо відведення їм земельної
ділянки площею 0,0443 га в оренду для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1, повинні були вміщувати
нотаріально засвідчену згоду на
вилучення відповідних земельних
ділянок землекористувача - Рівненської
дирекції залізничних перевезень
(Рівненського відділку Львівської
залізниці). Оскільки ж така згода
відсутня, то Управління
Держземагенства у м.Рівному
Рівненської області правомірно
відмовило ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у
погодженні проектів землеустрою, як
таких, що не відповідають статті 50
Закону України "Про землеустрій".

Також слід зазначити, що статтею 50
Закону України "Про землеустрій"
визначено, що проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, поміж
іншого, включають і акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання (у разі формування
земельної ділянки).

Статтею 198 Земельного кодексу України
передбачено, що геодезичне
встановлення меж земельної ділянки та
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами проводиться під
час кадастрових зйомок та виготовлення
кадастрового плану земельної ділянки.

Додатком №2 до Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками затвердженої наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року,
що зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 16.06.2010 року за №391/17686
встановлено відповідну форму акту
приймання-передачі межових знаків на
зберігання, яка передбачає погодження
власників/користувачів суміжних
земельних ділянок.

Суд констатує, що наявні в проектах
землеустрою акти прийомки-передачі
межових знаків границі земельної
ділянки під охорону і зберігання (а.с.146,
171) по формі і змісту не відповідають
акту, затвердженому вищевказаним
додатком №2 до Інструкції і не містять
погодження власників/користувачів
суміжних земельних ділянок.

Відповідно, Управління
Держземагенства у м.Рівному
Рівненської області правомірно
відмовило ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у
погодженні проектів землеустрою, як
таких, що не відповідають статті 50
Закону України "Про землеустрій" та
статті 198 Земельного кодексу України і
з цих підстав.

За сукупністю наведених обставин, суд,
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, приходить до висновку, що дії
Управління Держземагентсва у м.Рівне
Рівненської області щодо відмови у
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,10
га у спільну сумісну власність ОСОБА_4
та ОСОБА_6 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 і проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0443 га в оренду ОСОБА_4 та ОСОБА_6 для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 здійснені на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням відповідних
повноважень, обґрунтовано та з
урахуванням усіх обставин, що мали
значення для їх прийняття.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що доводи, якими позивач
обґрунтував свої вимоги,
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не відповідають дійсним
обставинам справи, оскільки вони
спростовуються наявними в справі
доказами. Натомість, відповідач
належними та допустимими доказами
довів правомірність своїх дій, а тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, понесені позивачем судові
витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.