Справа № 807/2119/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2119/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань -
Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача: Клованич В.І.

представника відповідача - Лукач Є.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Закарпатська
рибоводна станція" до Управління
Держкомзему у Хустському районі
Закарпатської області про визнання
рішення протиправним та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство "Закарпатська рибоводна
станція" звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Управління
Держкомзему у Хустському районі
Закарпатської області про визнання
рішення протиправним та зобов'язання
вчинити певні дії, а саме - зобов'язання
видати витяг про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки площею 169,0 га.,
яка розташована у с. Бороняво, ур.
Гагови, 1 відповідно до державного акту
на право постійного користування
землею 1-ЗК № 000523; зобов'язання
перереєструвати земельну ділянку за
актом на право постійного
користування землею 1-ЗК № 000523 на нову
назву ПрАТ "Закарпатська рибоводна
станція"; зобов'язання Реєстраційну
службу Хустського районного
управління юстиції Закарпатської
області зареєструвати ПрАТ
"Закарпатська риболовна станція" на
постійне користування вищевказаною
земельною ділянкою.

У ході судового розгляду справи
позивач уточнив позовні вимоги та
просив суд зобов'язати відповідача
видати витяг про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки площею 169,0 га.,
яка розташована у с. Бороняво, ур.
Гагови, 1 відповідно до державного акту
на право постійного користування
землею 1-ЗК № 000523 та зобов'язати
відповідача перереєструвати земельну
ділянку за актом на право постійного
користування землею 1-ЗК № 000523 на нову
назву ПрАТ "Закарпатська рибоводна
станція".

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відкрите акціонерне товариство
"Закарпатська рибоводна станція" є
правонаступником Закарпатської
рибоводно-меліоративної станції, а
законодавством не передбачено
імперативного обов'язку для
товариства, у разі його перейменування
вносити зміни в усі правовстановлюючі
документи.

У судовому засіданні представник
позивача підтрима позовні вимоги за
обставин викладених у позовній заяві
та просив суд позов задовольнити у
повному обсязі.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив з
мотивів викладених у письмових
запереченнях, зокрема пояснивши, що
відбулася зміна
організаційно-правової форми
відповідача шляхом перетворення, що є
підставою для переоформлення
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою на
право оренди.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення сторін та оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 27
травня 2014 року позивач звернувся до
Міськрайонного управління Держкомзему
в м. Хуст та Хустському районі із заявою
про надання витягу із технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки (а.с. 11).

05 червня 2014 року Управління
Держземагенства у Хустському районі,
на заяву позивача від 27 травня 2014 року
надано відповідь, із змісту якої
вбачається, що управління не може
надати витяг про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки, яка
розташована в с. Бороняво, ур. Гагови, 1,
відповідно до державного акту на право
постійного користування землею 1-ЗК №
000523 виданого 15 червня 1998 року, у зв'язку
з тим, що дана земельна ділянка за ПрАТ
"Закарпатська РС" не зареєстрована (а.с
12).

Як встановлено судом, державний акт на
право постійного користування землею
І-ЗК № 000523 виданий Закарпатській
рибоводно-меліоративній станції 15
червня 1998 року. Даний державний акт
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею під № 362. Землю
надано у постійне користування для
обслуговування ставків, дамб та споруд
(а.с. 13-15).

Наказом Регіонального відділення
Фонду державного майна по
Закарпатській області від 30 грудня 1998
року за № 3/614 перетворено Закарпатську
рибоводно-меліоративну станцію у
Відкрите акціонерне товариство
"Закарпатська рибоводна станція". На
цій підставі 30 грудня 1998 року був
затверджений Статут Відкритого
акціонерного товариства "Закарпатська
рибоводна станція".

Як вбачається із п. 3.3 вказаного Статуту
відкрите акціонерне товариство
"Закарпатська рибоводна станція" є
правонаступником Закарпатської
рибоводно-меліоративної станції.

Згодом, 29 квітня 2009 року набув чинності
Закон України "Про акціонерні
товариства", у відповідності до якого,
статути та інші внутрішні положення
акціонерних товариств, створених до
набрання чинності цим Законом,
підлягають приведенню у відповідність
з нормами цього Закону не пізніш ніж
протягом двох років з дня набрання
чинності цим Законом.

На виконання вимог вищевказаного
Закону, 19 квітня 2010 року затверджено
новий статут позивача. У відповідності
до пп. 1.1, 1.2, 3.3 Статуту Приватного
акціонерного товариства "Закарпатська
рибоводна станція" є правонаступником
відкритого акціонерного товариства
"Закарпатська рибоводна станція".

Отже, суд приходить до висновку, що до
приватного акціонерного товариства
"Закарпатська рибоводна станція"
перейшли всі права та обов'язки
відкритого акціонерного товариства
"Закарпатська рибоводна станція", до
якого перейшли права та обов'язки
Закарпатської рибоводно-меліоративної
станції.

Таким чином, приватне акціонерне
товариство "Закарпатська рибоводна
станція" використовує земельну
ділянку на основі правовстановлюючого
документу - акту на право постійного
користування землею 1-ЗК № 000523 виданого
15 червня 1998 року.

Як вбачається із відповіді Управління
Держземагенства у Хустському районі
така ґрунтується на посиланні на п. 6
розділу Х "Перехідні положення"
Земельного кодексу України, у
відповідності до якого громадяни та
юридичні особи, які мають у постійному
користуванні земельні ділянки, але за
цим Кодексом не можуть мати їх на
такому праві, повинні до 1 січня 2008 року
переоформити у встановленому порядку
право власності або право оренди на
них.

Проте, Конституційний Суд України
рішенням № 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року
дану норму Земельного кодексу України
визнав неконституційною, а отже, ті, у
кого земля перебувала у постійному
користуванні можуть користуватися нею
і надалі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
земельним законодавством не
передбачено імперативного обов'язку
для товариства, у разі його
перейменування вносити зміни у всі
правовстановлюючі документи.

Разом з тим, суд вказує на те, що позивач
неодноразово звертався до Хустського
районного відділу земельних ресурсів з
проханням внести зміни у
правовстановлюючі документи (листи а.с.
24-25). Однак, як встановлено судом
вказані зміни відповідачем не були
проведені.

Щодо позовної вимоги позивача про
зобов'язання перереєструвати земельну
ділянку за актом на право постійного
користування землею 1-ЗК № 000523 на нову
назву приватне акціонерне товариство
"Закарпатська рибоводна станція", то
суд приходить до переконання, про те, що
у задоволенні такої слід відмовити, так
як перереєстрація державних актів на
право власності та право постійного
користування потребує окремої
процедури, визначеної земельним
законодавством (подання певних
підтверджуючих документів), що
позивачем не було зроблено.

Згідно Рекомендацій Комітету
Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на
316-й нараді, під дискреційними
повноваженнями слід розуміти
повноваження, які адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду,
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

При цьому, з огляду на положення
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо компетенції
адміністративного суду останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які Конституцією України віднесені до
компетенції цього органу державної
влади. Аналогічна правова позиція
викладена в постанові Вищого
адміністративного суду України 21.10.2010
№ П-278/10.

Отже, адміністративний суд, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, критеріям, не втручається та
не може втручатися у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за названими
критеріями.

Аналіз норм Кодексу
адміністративного судочинства України
свідчить про те, що завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади. Принцип
розподілу влади заперечує надання
адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, оскільки ключовим його
завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на зазначене, виконання
повноважень, які покладені на органи
державної реєстраційної служби, в тому
числі щодо прийняття відповідного
рішення, за своєю правовою природою, є
їх виключною компетенцією
(дискреційними повноваженнями), тобто
втручання в таку діяльність є формою
втручання в дискреційні повноваження
наведеного органу та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 11
КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

За таких умов, з метою повного
захисту прав та інтересів позивача, суд
вважає за необхідне захистити порушені
права позивача шляхом зобов'язання
Управління Держземагенства у
Хустському районі Закарпатської
області повторно розглянути заяву
приватного акціонерного товариства
"Закарпатська рибоводна станція" від 27
травня 2014 року за реєстраційним № 11
відповідно до вимог чинного
законодавства України та з урахуванням
висновків суду.

Дослідивши обставини справи,
проаналізувавши вищезазначені правові
норми, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими і
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 94 КАС України
передбачено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства "Закарпатська
рибоводна станція" до Управління
Держкомзему у Хустському районі
Закарпатської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язння
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Зобов'язати Управління Держкомзему у
Хустському районі Закарпатської
області повторно розглянути питання
щодо видачі Приватному акціонерному
товариству "Закарпатська рибоводна
станція" витягу про нормативно грошову
оцінку земельної ділянки площею 169,00 га,
яка розташована у с.Бороняво, ур. Гагови
1 відповідно до державного акту на
право постійного користування землею
1-ЗК №000523.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного (відповідного
місцевого) бюджету України на користь
Приватного акціонерного товариства
"Закарпатська рибоводна станція"
судовий збір в розмірі 37,00 грн.
(тридцять сім гривень) шляхом їх
безспірного стягнення з рахунків
Управління Держкомзему у Хустському
районі Закарпатської області
відповідно до задоволеної частини
позовних вимог.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяC.А. Гебеш