Справа № 825/3074/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року м. Чернігів
Справа № 825/3074/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Тищенко М.В.,

за участю представників сторін

від позивача
Циро О.О.,

від відповідача
Куліша Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом приватного
підприємства «ЯСНА-ПЛЮС» до Державної
податкової інспекції у Ріпкинському
районі Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ЯСНА-ПЛЮС»
звернулось до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекція у Ріпкинському
районі ГУ Міндоходів у Чернігівській
області від 17.09.2014 № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що
орендна плата сплачувалась позивачем
відповідно до умов договору оренди.
Затвердження нової технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель не є підставою для
застосування сторонами договору
оренди нової орендної плати, зміни щодо
нового розміру орендної плати в
договір оренди не вносилось. Вважає, що
оспорюване податкове повідомлення
рішення прийняте безпідставно, не
відображає дійсних обставин справи, а
відтак підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив суд позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на письмові заперечення (а.
с. 69-71), у яких зазначив, що працівниками
ДПІ у Ріпкинському районі дійсно
проведено проведено позапланову
невиїзну документальну перевірку ПП
«Ясна Плюс», про що складено акт від
01.09.2014 № 75/22/37298752 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки Приватного підприємства
«Ясна - Плюс», код за , з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з плати за землю за
період з 01.01.2013 по 30.06.2014».

Проведеною перевіркою правильності
нарахування та повноти сплати плати за
землю за період з 01.01.2013 по 30.06.2014
встановлено, що ПП «Ясна Плюс» занижено
суму орендної плати, яка підлягає
сплаті до бюджету в перевіряємому
періоді на загальну суму 58777,96 грн.

Так перевіряючими було встановлено, що
ПП ««Ясна - Плюс» та Рінкинська районна
державна адміністрація уклали договір
оренди земельних ділянок
невитребуваиих власниками земельних
часток (паїв) колишнього КСП «Червона
зірка» № 00753 від 05.08.2011. Згідно
пункту 1 даного договору орендар, тобто
ПП ««Ясна - Плюс», приймає в строкове
платне користування земельні ділянки
невитребуваиих власниками земельних
часток (паїв) сільськогосподарського
призначення для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
які знаходяться на території
Мохначівської сільської ради
Ріпкинського району Чернігівської
області. В оренду передаються земельні
ділянки невитребуваиих власниками
земельних часток (паїв) загальною
площею 205,4782 га ріллі (перелік переданих
в оренду земельних ділянок
невитребуваних власниками земельних
часток (паїв) наведено в пункті 2 цього
договору). Згідно пункту 3 договору на
земельних ділянками об'єкти нерухомого
майна відсутні. Нормативна грошова
оцінка земельної ділянки (паю) ріллі -
16612,96 грн.

Згідно пункту 8 договору обчислення
розміру орендної плати за землю
здійснюється з урахуванням індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2011 року № 1185, яка набрала
чинності 1 січня 2012 року, внесено зміни
до Методики нормативної грошової
оцінки земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 23 березня 1995 року
№ 213, зокрема, визначено, що показники
нормативної грошової оцінки гектара
ріллі окремої земельної ділянки,
проведеної станом на 1 липня 1995 року,
застосовуються із коефіцієнтом 1,756.

Таким чином, оскільки базою
оподаткування земельного податку та
орендної плати за земельну ділянку є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, то при обчисленні суми
земельного податку або орендної плати
за земельну ділянку платниками
самостійно застосовується
коефіцієнтом 1,756 до нормативної
грошової оцінки гектара ріллі окремої
земельної ділянки, проведеної станом
на 1 липня 1995 року.

Враховуючи вищевикладене, нормативна
грошова оцінка земельної ділянки (паю)
ріллі згідно пунктів 4, 8 договору від
05.08.2011 та з урахуванням індексації,
починаючи з 01.01.2012 складає 29172,36 грн
(16612,96 грн. х 1,756).

ПП «Ясна Плюс» при поданні розрахунків
орендної плати за землю за 2012 рік
проводило нарахування орендної плати з
урахуванням коефіцієнту індексації
1,756, а протягом 2013-2014 років нарахування
орендної плати проводиться без
врахування вказаного коефіцієнту, що і
призвело до порушення чинного
законодавства.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
вважає, що викладені в позовній доводи
позивача є необгрунтованими та просить
відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви та заперечень на неї,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

ПП «ЯСНА-ПЛЮС» ()
зареєстроване в якості юридичної
особи, про що 07.04.2011 внесено відповідний
запис до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
копією виписки з Єдиного держаного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АБ № 6780278 (а. с. 38)
та витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 03.02.2014 № 18078329 (а. с.
61-63).

Судом встановлено, що згідно
повідомлення від 15.08.2014 № 1035/10/22-017,
відповідно наказу від 14.08.2014 № 164 на
підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1
ст. 75, п. 79.1 ст. 79, ст.82 Податкового
кодексу України проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПП «Ясна-Плюс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з плати за землю за
період з 01.01.2013 по 30.06.2014.

За результатом даної перевірки ДПІ у
Ріпкинському районі складено акт від
01.09.2014 № 75/22/37298752 (а. с. 14-22).

Не погоджуючись із актом перевірки
позивачем було подано заперечення на
нього (а. с. 23-27), за результатом розгляду
яких податковим органом було надано
відповідь із доповненнями до неї (а. с.
28-35), відповідно до якої висновок акту
залишено без змін, а заперечення до
акту перевірки без задоволення.

На підставі акту та викладених у ньому
порушень ДПІ у Ріпкинському районі
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.09.2014 №
(а. с. 12), яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб на загальну суму
73472,45 грн, у т.ч. за основним платежем у
сумі 58777,96 грн та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) -
14694,49 грн.

ПП ««Ясна - Плюс» та Рінкинська районна
державна адміністрація уклали договір
оренди земельних ділянок
невитребуваиих власниками земельних
часток (паїв) колишнього КСП «Червона
зірка» № 00753 від 05.08.2011. Згідно
пункту 1 даного договору орендар, тобто
ПП ««Ясна - Плюс», приймає в строкове
платне користування земельні ділянки
невитребуваиих власниками земельних
часток (паїв) сільськогосподарського
призначення для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
які знаходяться на території
Мохначівської сільської ради
Ріпкинського району Чернігівської
області. В оренду передаються земельні
ділянки невитребуваиих власниками
земельних часток (паїв) загальною
площею 205,4782 га ріллі (перелік переданих
в оренду земельних ділянок
невитребуваних власниками земельних
часток (паїв) наведено в пункті 2 цього
договору). Згідно пункту 3 договору на
земельних ділянками об'єкти нерухомого
майна відсутні. Нормативна грошова
оцінка земельної ділянки (паю) ріллі -
16612,96 грн.

Згідно пункту 8 договору обчислення
розміру орендної плати за землю
здійснюється з урахуванням індексації.

На відміну від земельної ділянки,
земельна частка (пай) є умовною часткою
земель, які належали колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам, розмір якої визначений в
умовних кадастрових гектарах.
Місцезнаходження та межі такої
земельної частки (паю) не визначені.

Договір оренди земель
сільськогосподарського призначення
під невитребуваними (нерозподіленими)
земельними частками (паями)
укладається в порядку статті 13 Закону
України «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв» та реєструється виконавчим
комітетом сільської, селищної, міської
ради за місцем розташування земельної
частки (паю).

При визначенні нормативної грошової
оцінки земельних часток (паїв)
відповідно до сертифікатів па право на
земельну частку (пай), що визначалася
згідно з пунктами 2, 3 та 4 Указу
Президента України від 08.08.1995 № 720/95
«Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» коефіцієнт 1,756
застосовується до нормативної
грошової оцінки земельної частки (паю)
у частині вартості площі ріллі, що
припадає на земельну частку (пай) по
конкретному сільськогосподарському
підприємству, кооперативу, товариству
згідно з рішеннями районних державних
адміністрацій щодо затвердження
розмірів земельної частки (паю) по
кожному підприємству, кооперативу,
товариству. Таким чином, нормативна
грошова оцінка земельної частки (паю),
відповідно до сертифікату на право на
земельну частку (пай), сумарно
складається із:

- нормативної грошової оцінки ріллі, що
припадала на особу, яка має право на
земельну частку (най) для даного
підприємства, кооперативу, товариства,
яка збільшується на коефіцієнт
індексації нормативної грошової
оцінки земель та на коефіцієнт 1,756;

- нормативної грошової оцінки
сіножатей, пасовищ та багаторічних
насаджень, що припадала на особу, яка
має право на земельну частку (пай) для
даного підприємства, кооперативу,
товариства, яка збільшується на
коефіцієнт індексації нормативної
грошової оцінки земель.

Згідно вимог чинного законодавства
України, земельні відносини в Україні
регулюються Земельним кодексом
України, а справляння плати за землю -
Податковим кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами, а
право оренди землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до закону.

Законом України «Про оренду землі»
регулюються орендні відносини, а ст. 1
даного Закону визначено, що оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі», договір оренди землі - це
договір, яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Визначення поняття «орендна плата за
землю» наведено у ст. 21 Закону України
«Про оренду землі», відповідно до якої -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцю за користування земельною
ділянкою. Розмір, форма і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.
Розмір та умови оплати, вказані в
договорі не можуть суперечити діючому
на час укладення договору
законодавству.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу
України, використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка. Плата за землю
справляється відповідно до закону.

З 01.01.2011 набув чинності Податковий
кодекс України.

Згідно ст. 269 Податкового кодексу
України, платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв), землекористувачі.

Розміри та порядок плати за
використання земельних ресурсів, а
також відповідальність платників та
контроль за правильністю обчислення і
справляння земельного податку
визначаються Податковим кодексом
України.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що плата за
землю - загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної або комунальної
власності. Базою оподаткування плати
за землю є нормативна грошова оцінка
земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
розділом XІІІ Податкового кодексу
України.

Згідно п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України
встановлено, що орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності - обов'язковий
платіж , який орендар вносить
орендодавцю за користування земельною
ділянкою.

Пунктом 36.1 ст. 36 ПК України визначено
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та сплатити суму податку
та збору в порядок і строки, визначені
Податковим кодексом України.

У відповідності до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України, платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених Податковим
кодексом України.

Пунктом 36.3 ст.36 ПК України визначено, що
податковий обов'язок є безумовним та
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків.

Розмір орендної плати за землю
визначається ст. 288 ПК України.

Пунктом 288.5 ст. 288 ПК України визначено,
що розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
- для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу; - для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Відповідно до п. 277.1 ст. 277 ПК України
ставка податку за один гектар
несільськогосподарських угідь,
зайнятих господарськими будівлями
(спорудами), встановлюється у розмірі 5
відсотків від нормативної грошової
оцінки одиниці площі ріллі по
Автономній Республіці Крим або по
області.

Відповідно до листа Державного
агентства земельних ресурсів України
від 13.02.2012 № 1979/22/4-12 «Про застосування
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2011 року № 1185» нормативна
грошова оцінка сільськогосподарських
угідь проведена в повному обсязі
станом на 01.07.95 відповідно до Методики
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 березня 1995 року № 213 (зі змінами).
Результати зазначеної нормативної
грошової оцінки є базою для справляння
земельного податку, фіксованого
сільськогосподарського податку,
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності,
визначення мінімального розміру
орендної плати за земельну частку (пай),
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом. Значення нормативної
грошової оцінки земель щороку
уточнюється на коефіцієнт індексації,
який визначається відповідно до
законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2011 року № 1185, яка набрала
чинності 1 січня 2012 року, внесено зміни
до Методики нормативної грошової
оцінки земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 23 березня 1995 року
№ 213, зокрема, визначено, що показники
нормативної грошової оцінки гектара
ріллі окремої земельної ділянки,
проведеної станом на 1 липня 1995 року,
застосовуються із коефіцієнтом 1,756.

Таким чином, оскільки базою
оподаткування земельного податку та
орендної плати за земельну ділянку є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, то при обчисленні суми
земельного податку або орендної плати
за земельну ділянку платниками
самостійно застосовується
коефіцієнтом 1,756 до нормативної
грошової оцінки гектара ріллі окремої
земельної ділянки, проведеної станом
на 1 липня 1995 року.

Враховуючи викладене, у зв'язку з тим,
що збільшення мінімального розміру
орендної плати за землю відбулося у не
у зв'язку із волевиявленням сторін
договору, а у зв'язку зі зміною
мінімального розміру орендної плати
відповідно до вимог Податкового
кодексу України, то необхідність
сплати орендної плати за земельну
ділянку державної та комунальної
власності у новому розмірі виникає в
орендаря незалежно від внесення змін
до договору оренди за ініціативою
сторін договору оренди землі.

Крім того, суд ще раз звертає увагу на
те, що у самому пункті 8 договору
зазначено, що обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексації.

Суд не погожується з позицією позивача,
що останній не зобов'язаний керуватися
вимогами п.п. 288.1 ст. 288 Податкового
кодексу України з тих підстав, що ч. 1 ст.
651 Цивільного кодексу України
передбачено зміну умов договору лише
за згодою сторін, оскільки зазначеною ж
нормою ЦК України визначено: «якщо інше
не встановлено договором або законом».
В даному випадку інше встановлено
законодавством України.

Також, відповідно до ч. 7 ст. 179
Господарського кодексу України,
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу
України, зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, як
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 189
Господарського кодексу України, ціна є
істотною умовою господарського
договору. Ціна зазначається в договорі
у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних
договорах (контрактах) можуть
визначатися в іноземній валюті за
згодою сторін.

Суб'єкти господарювання
використовують у своїй діяльності
вільні та державні регульовані ціни.

Згідно вимог ч. 1 ст. 190 Господарського
кодексу України вільні ціни
визначаються на всі види продукції
(робіт, послуг), за винятком тих, на які
встановлено державні регульовані ціни.

Відповідно до ст. 192 Господарського
кодексу України політика
ціноутворення, порядок встановлення та
застосування цін, повноваження органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування щодо встановлення та
регулювання цін, а також контролю за
цінами і ціноутворенням визначаються
законом про ціни і ціноутворення,
іншими законодавчими актами.

Нормами ст. 199 Господарського кодексу
України встановлено, що виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 Господарського
кодексу України істотними умовами
договору оренди є: об'єкт оренди (склад
і вартість майна з урахуванням її
індексації); строк, на який укладається
договір оренди; орендна плата з
урахуванням її індексації; порядок
використання амортизаційних
відрахувань; відновлення орендованого
майна та умови його повернення або
викупу.

Згідно положення ч. 1 ст. 286
Господарського кодексу України
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи наведене, обов'язок
платників податків керуватися
вимогами чинного законодавства
України не залежить від договірних
правовідносин суб'єктів
господарювання, та сторони зобов'язані
самостійно врегульовувати умови
договору у відповідності до вимог
чинного законодавства, а отже сплата
орендної плати за земельну ділянку
державної та комунальної власності у
розмірі, встановленому податковим та
іншим законодавством, має
здійснюватися орендарем незалежно від
внесення змін до договору оренди за
ініціативою сторін, оскільки внесення
змін до договору є правом договірних
сторін, проте як сплата належних
податків та платежів, згідно вимог
чинного законодавства, є обов'язком
суб'єктів господарювання.

Відповідно до ст. 289 ПК України
визначено порядок розрахунку
індексації нормативної грошової
оцінки земель. Для визначення розміру
податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин здійснює
управління у сфері оцінки земель та
земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин за індексом
споживчих цін за попередній рік щороку
розраховує величину коефіцієнта
індексації нормативної грошової
оцінки земель, на який індексується
нормативна грошова оцінка
сільськогосподарських угідь, земель
населених пунктів та інших земель
несільськогосподарського призначення
за станом на 1 січня поточного року, що
визначається за формулою:

Кі = [І - 10] : 100,

де І - індекс споживчих цін за
попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін не
перевищує 110 відсотків, такий індекс
застосовується із значенням 110.

Коефіцієнт індексації нормативної
грошової оцінки земель застосовується
кумулятивно залежно від дати
проведення нормативної грошової
оцінки земель.

При визначенні нормативної грошової
оцінки земельних часток (паїв)
відповідно до сертифікатів па право на
земельну частку (пай), що визначалася
згідно з пунктами 2, 3 та 4 Указу
Президента України від 08.08.1995 № 720/95
«Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» коефіцієнт 1,756
застосовується до нормативної
грошової оцінки земельної частки (паю)
у частині вартості площі ріллі, що
припадає на земельну частку (пай) по
конкретному сільськогосподарському
підприємству, кооперативу, товариству
згідно з рішеннями районних державних
адміністрацій щодо затвердження
розмірів земельної частки (паю) по
кожному підприємству, кооперативу,
товариству. Таким чином, нормативна
грошова оцінка земельної частки (паю),
відповідно до сертифікату на право на
земельну частку (пай), сумарно
складається із: нормативної грошової
оцінки ріллі, що припадала на особу, яка
має право на земельну частку (най) для
даного підприємства, кооперативу,
товариства, яка збільшується на
коефіцієнт індексації нормативної
грошової оцінки земель та на
коефіцієнт 1,756.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.01.2013 по
справі № 2а-12545/12/2670, у постановах
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.09.2014 по
справі № 810/2766/14, від 05.02.2013 по справі №
2а-12372/12/2670.

Крім того, як вбачається з наявних
матеріалів справи, та не
заперечувалося представником позивача
у судовому засіданні, жодних дій щодо
врегулювання питання розміру орендної
плати із районною радою, відповідно до
вищезазначених вимог, ПП «Ясна-Плюс» не
вчинялося.

При цьому, директор ПП «Ясна-Плюс» є
депутатом вищезазначеної ради та йому
відомо про необхідність врегулювання
питання розміру орендної плати із
орендодавцем, як він сам зазначив у
судовому засіданні, однак жодних дій не
вчинено. До того ж, суд ще раз звертає
увагу на те, що у 2012 році позивач
врахував коефіцієнт 1,756, а з 2013 року
безпідставно не застосовує його.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, довів
правомірність своїх дій та діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією
України та Законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим -ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Докази, надані позивачем, не
підтверджують обставин, на які він
посилається в адміністративному
позові, та були спростовані доводами
відповідача, які знайшли своє
підтвердження в матеріалах справи.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову приватного підприємства
«ЯСНА-ПЛЮС» до Державної податкової
інспекції у Ріпкинському районі
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
відмовити.

Стягнути з приватного підприємства
«ЯСНА-ПЛЮС» () судовий
збір у розмірі 1644 (одну тисячу шістсот
сорок чотири) грн 30 коп. на користь
Державного бюджету України (УК у м.
Чернігові, код 38054398, Банк отримувача: ГУ
ДКСУ у Чернігівській області, код банку
853592).

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, а у
разі проголошення її вступної та
резолютивної частин, або прийняття її у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан