Справа № 809/2568/14
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"02" жовтня 2014 р.
Справа № 809/2568/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Шумея М.В.

секретаря Щербяк В.С.

за участю: представника позивача Піщак
І.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Тисменицького районного центру
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування України на випадок
безробіття до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 3268,73 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Тисменицький районний центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування України на випадок
безробіття звернувся в суд із
адміністративним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості в сумі 3268,73
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення вимог пунктів 2,
3 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", під час знаходження в
Тисменицькому районному центрі
зайнятості на обліку, як безробітна
особа одночасно перебував у
цивільно-правових відносинах з ТОВ
«Постман» та отримував заробітну
плату. Внаслідок вищенаведеного
відповідач незаконно отримав допомогу
по безробіттю в сумі 3268,73 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав наведених у адміністративному
позові та просила їх задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні суду
пояснив, що він не перебував у трудових
відносинах з ТОВ «Постман», перебував
на стажуванні, не був ознайомлений з
наказом про офіційне працевлаштування,
заробітної плати не отримував. В
задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
відповідача, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких мотивів.

Закон України «Про зайнятість
населення» визначає правові,
економічні та організаційні засади
реалізації державної політики у сфері
зайнятості населення, гарантії держави
щодо захисту прав громадян на працю та
реалізації їхніх прав на соціальний
захист від безробіття.

Згідно пп.2 п.1 ст.1 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітним є
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

«Порядок надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності»,
розроблений відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», визначає
механізм призначення, виплати
допомоги по безробіттю, у т.ч.
одноразової для організації
безробітними підприємницької
діяльності, та обчислення страхового

стажу.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування
на випадок безробіття.

Відповідно до абзацу 1 п.2. Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. У абзаці 1 п.3.
вказаного закону зазначається, що сума
виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

В пп.6.14 п.6 «Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності» вказано,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку. Сума виплаченої
допомоги по безробіттю
підтверджується відповідною довідкою
центру зайнятості, що підписується
керівником, головним бухгалтером та
скріплюється печаткою.

Судом встановлено, що 26.07.2012 року ОСОБА_2
звернувся до Тисменицького районного
центру зайнятості, як такий, що шукає
роботу та відповідно до Закону України
«Про зайнятість населення», «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності» та як
вбачається з витягу із наказів про
прийняті рішення по особі ОСОБА_2 ПК №
00013 з 26.07.2012 року йому надано
статус безробітного і призначено
виплату допомоги по безробіттю.

На підставі звірки даних з органами
державної влада, які забезпечують
надання інформації на підтвердження
даних по безробітнім особам
Тисменицьким районним центром
зайнятості складено акт про виявлення
факту обману щодо тимчасового
працевлаштування № 24 від 23.06.2014 р., в
якому зазначено, що при обміні даними з
ДПА 14.01.2014 р. було виявлено факт
приховання трудової діяльності в
період перебування на обліку в
Тисменицькому районному центрі
зайнятості гр. ОСОБА_2, в результаті
чого виявлено переплату допомоги по
безробіттю з 01.04.2013 р. по 03.06.2013 р..

Як вбачається з наказів № 227-к від 01.04.2013
р. про прийняття на роботу ОСОБА_2 та №
391-к від 03.06.2013 р. про припинення
трудового договору з ОСОБА_2 видані ТОВ
«Постман», в період з 01.04.2013 р. по 03.06.2013
р. в силу абзацу 1 п.1 ст.4 Закону України
«Про зайнятість населення» ОСОБА_2
належав до зайнятого населення.

Крім того в період з 01.04.2013 р. по 03.06.203 р.
відповідачу у справі виплачувалась
заробітна плата, про що свідчать
реєстри на зарахування заробітної
плати на карткові рахунки: від 15.05.2013 р.
(перерахування зарплати за квітень 2013
р.); від 29.05.2013 р. (перерахування авансу
за травень 2013 р.); від 07.06.2013 р.
(перерахування зарплати за травень 2013
р.); від 14.06.2013 р. (перерахування зарплати
за червень 2013 р.).

В той же час згідно витягу із наказів
про прийняті рішення по особі ОСОБА_2 ПК
№ 00013 ОСОБА_2 надано статус
безробітного, призначено допомогу по
безробіттю.

Довідкою за вих.№90/01-26 від 24.06.2014 року
підтверджується виплата допомоги по
безробіттю Тисменицьким районним
центром зайнятості ОСОБА_2.

Тисменицьким районним центром
зайнятості за вих.№ 1126-06/30-14 від 25.06.2014
року на адресу ОСОБА_2 було надіслано
претензію, яку залишено без виконання.

Суд не приймає до уваги заперечень
відповідача, з приводу того, що він не
був працевлаштований, не отримував
заробітної плати, оскільки з наказами
№ 227-к від 01.04.2013 р., № 391-к від 03.06.2013 р. по
"Постман" ознайомлений, що підтверджує
його особистий підпис.

Таким чином, в порушення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" ОСОБА_2 не відшкодував
витрат пов'язаних з незаконно
отриманою допомогою по безробіттю в
сумі 3268,73 гривень.

У зв'язку з цим позовні вимоги позивача
є обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Тисменицького районного центру
зайнятості витрати пов'язані з
виплатою допомоги по безробіттю в сумі
3268 (три тисячі двісті шістдесят вісім)
гривень 73 коп..

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Шумей М.В.

Постанова складена в повному
обсязі 07.10.2014 року.