Справа № 2а/2517/325/12
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2517/325/12
Головуючий у 1-й інстанції: Білокур
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Прилуки та Прилуцькому районі
Чернігівської області на постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 12 грудня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Прилуки та Прилуцькому районі
Чернігівської області про визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Прилуки та Прилуцькому районі
Чернігівської області, в якому просила
визнати протиправними дії суб'єкта
владних повноважень, скасувати
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в місті Прилуки та
Прилуцькому районі Чернігівської
області від 09 листопада 2012 року в
частині відмови в призначенні їй
пенсії за вислугою років та
зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію за вислугою років з 01.11.12 року.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 12
грудня 2012 року позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (із
змінами і доповненнями), право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Згідно статті 21 Закону України «Про
позашкільну освіту», педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Як вбачається з матеріалів справи, за
даними трудової книжки позивач ОСОБА_2
з 02.09.1987 року по 02.09.1999 року працювала
викладачем по класу акордеон в
Ладанській дитячій музичній школі; з
03.09.1999 року по 31.08.2000 року вчителем
музики Лісовосорочинської
загальноосвітньої школи І-III ступеня та
з 01.09.2000 року по 31.10.2012 року вчителем
музики Дідівської середньої школи 1-III
ступеня по класу фортепіано.

Згідно наказу № 267 від 22.10.2012 року
позивач була звільнена з роботи за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію за вислугою років згідно статті
38 КЗпП України.

Приймаючи рішення про відмову у
призначенні пенсії за вислугою років
відповідач не взяв до уваги те, що
згідно із ст. 29 Закону України «Про
освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ,
позашкільна освіта разом із загальною
середньою, професійно-технічною, вищою
та іншими освітами становить структуру
(систему) освіти в Україні.

Так статтею 21 Закону України «Про
позашкільну освіту» № 1841-ІІІ від 22
червня 2000 року передбачено, що права,
обов'язки та соціальні гарантії для
педагогічних працівників
позашкільного навчального закладу
визначаються Конституцією України,
Законом України «Про освіту», цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами. Педагогічні працівники
позашкільних навчальних закладів
мають право на пенсію за вислугу років
за наявності педагогічного стажу
роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 963 від 14 червня 2000 року «Про
затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників» посада викладача школи
мистецтв включена до переліку посад
педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04 листопада 1993 року «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» (із
змінами внесеними постановою КМУ № 1436
від 26 вересня 2002 року), встановлено, що в
музичних і художніх школах право на
пенсію за вислугу років мають особи,
які працювали, зокрема, на посаді
викладача.

За клопотанням Міністерства
соціального захисту населення України
№ 01-3/133-02-2 від 01 лютого 1995 року Кабінет
Міністрів України погодився поширити
на викладачів музичних, художніх,
хорових, хореографічних шкіл, шкіл
мистецтв та інших шкіл естетичного
виховання порядок призначення пенсій
за вислугу років, передбачений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04 листопада 1993 року, без
внесення змін до неї.

Отже, позивач маючи спеціальний
педагогічний стаж 25 років та посаду, що
відноситься до посад педагогічних
працівників, має право на пенсію за
вислугою років, у зв'язку з чим
відповідачу належить виплачувати
позивачу пенсію за вислугу років з
моменту, коли такі виплати припинилися.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 26 червня 2014 року по
адміністративній справі № К/9991/53634/12.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Прилуки та Прилуцькому районі
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 12
грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й.
Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.