Справа № 338/1469/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа № 876/12108/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
постанову Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 11
вересня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання утриматись від вчинення
дій,-

В С Т А Н О
В И В:

01.08.2013 позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом та просила
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі щодо
стягнення з ОСОБА_1 суми надміру
виплаченої пенсії в розмірі 8 429,76
грн..Позивач просила визнати
протиправним та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі «Про
проведення утримання в розмірі 20
відсотків з пенсії ОСОБА_1 для
погашення надміру виплаченої пенсії в
розмірі 8 429,76 грн.» оформлене
протоколом, в частині утримання 20
відсотків від суми обчисленої ОСОБА_1
пенсії для погашення суми 8 429,76 грн.
надміру виплаченої пенсії. Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі припинити
утримання з пенсії ОСОБА_1 суми надміру
виплаченої пенсії в розмірі 8 429,76 грн.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 11
вересня 2013 року поновлено строк
звернення до суду. Позов задоволено та
визнано протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області щодо
стягнення з ОСОБА_1 надмірно виплаченої
пенсії в розмірі 8429 грн. 76 коп. . Визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного Фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області від 26
серпня 2011 року, яке оформлене
протоколом № 3, в частині утримання з
ОСОБА_1 переплати пенсії в розмірі 20%
місячного розміру пенсії до повного
погашення в сумі 8429 грн. 76 коп. В решті
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою її
оскаржило Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області, яке вважає,
що судом при винесенні рішення
допущено неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нову постанову, якою відмовити
в задоволенні позову повністю з
підстав зазначених в апеляційній
скарзі.

Судом апеляційної інстанції заслухано
суддю-доповідача, досліджено матеріали
справи та проаналізовано доводи
апеляційної скарги, внаслідок чого суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скаргу слід задовольнити
частково, оскаржувану постанову суду
першої інстанції скасувати, а
адміністративний позов - залишити без
розгляду.

Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до
протоколу № 226 від 19.04.2004 року, була
призначена пенсія за віком.

При проведенні розрахунку пенсії
позивачці, зокрема, було враховано
відомості, вказані в довідках №№ 435, 436,
438 від 04.03.2004 року, виданих ВАТ
«Дзвиняцький лісокомбінат».

На виконання листів Головного
управління ПФУ в Івано-Франківській
області від 04.10.2011 року № 6549/05 та від
03.01.2012 року № 17/05, відповідачем
проведено зустрічну перевірку
документів правильності призначення
та повноти відображення трудового
стажу та заробітку позивачки в
архівному відділі Богородчанської РДА
в документах, виданих ВАТ «Дзвиняцький
лісокомбінат».

Перевіркою встановлено, що за період з
березня 1968 року по листопад 1970 року та
за період з березня 1978 року по листопад
1983 року факт роботи ОСОБА_1 в
Солотвинському лісництві не
підтвердився. Про це складено акт № 84
від 02.08.2011 року.

По наслідках перевірки пенсія,
призначена ОСОБА_1, розпорядженням від
02.08.2011 року була перерахована.

26 серпня 2011 року відповідачем було
прийнято рішення про утримання
переплати пенсії в розмірі 20% місячного
розміру пенсії до повного погашення, в
т.ч. ОСОБА_1 в сумі 8429 грн. 76 коп..

Також матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_1 зверталась із заявами до
управління по питаннях нарахування та
виплати їй пенсії, її розмірів, із
заявами від 24.10.2011р. та від 28.05.2012р..

Управлінням були надані заявниці
належні відповіді листами від 15.11.2011р.
№ 3948/В7, від 26.06.2012р. № 23/В7.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

При цьому колегія суддів зауважує, що,
як вбачається з матеріалів справи, із
позовною заявою до суду ОСОБА_1
звернулась тільки 31.07.2013 року, тобто по
закінченні встановленого
законодавством 6-ти місячного терміну
для звернення за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно із ст. 8 КАС України
адміністративний суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію і практику Суду як джерело
права.

У рішенні в справі «Девеер проти
Бельгії» від 27 лютого 1980 року та
рішенні в справі «Стаббігс та інші
проти Великобританії» від 22 жовтня 1996
року Європейським Судом з прав людини
вказано на те, що право на звернення до
суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в тому числі і встановленням
строків для звернення до суду за
захистом порушених прав.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, не об'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах,
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Керуючись ст. ст. 41, 99, 100, п. 9 ч. 1 ст. 155, ст.
ст. 158-160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 1 ст.
203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 11
вересня 2013 року у справі № 338/1469/13-а
скасувати та прийняти ухвалу, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання утриматись від вчинення
дій - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль