Справа № 404/4139/14-а
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № суддя Кіровського
районного суду м. Кіровограда Галаган
О.В., розглянувши у скороченому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Кіровограді про визнання
неправомірною бездіяльність та
зобов'язання вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Кіровограді, просив:
- Визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку із
збільшенням з 01.12.2013 року грошового
утримання працюючого судді за заявою
позивача - судді у відставці.
- Зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до статті 129,
частини 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону України Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI) без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді відповідно
до довідки апеляційного суду
Кіровоградської області № 163 від 18.12.2013
року починаючи з 01.12.2013 року.
На обґрунтування вимог у
позові зазначено, що позивач з 21.07.1980
року по 22.02.1993 року працював у органах
прокуратури Кіровоградської області, з
22.02.1993 року по 08.10.2013 року суддею
Кіровського районного суду,
Кіровоградського обласного суду
Кіровоградської області. Постановою
Верховної Ради України від 19.09.2013 року
№ 604-VII звільнений у відставку, та
наказом голови апеляційного суду
Кіровоградської області від 08.10.2013 року
№ 352-ЗП відрахований із штату
апеляційного суду з 08.10.2013 року.
У вересні 2013 року звернувся до
відповідача із заявою про призначення
довічного грошового утримання, і
довічне грошове утримання було
призначено виходячи із 90 % середньої
Згідно довідки апеляційного суду
Кіровоградської області від 18.12.2013 року
№ 163 у зв'язку з підвищенням розміру
мінімальної заробітної плати середня
заробітна плата діючого судді склала
довічне грошове утримання має складати
Листом від 10 січня 2014 року № 362/Б-11
відповідач відмовив у перерахунку
довічного грошового утримання,
посилаючись на те, що діючим
законодавством не передбачений такий
Відповідач безпідставно
відмовив у перерахунку довічного
грошового утримання, про що
повідомив листом від 10 січня 2014 року.
вих. № 362/Б-11.
Вважає, що відповідач
незаконно відмовив йому у перерахунку
довічного грошового утримання.
Відповідач надав до суду
письмові заперечення, відповідно до
змісту яких, позов не визнав в повному
обсязі та просив у його задоволенні
відмовити. Вказував, що позивач отримує
щомісячне довічне грошове утримання,
яке призначено на підставі Закону
України «Про статус суддів» з 24.01.2007
року. Закон України «Про судоустрій та
статус суддів» містить норму прямої
дії викладеної в ст. 138, згідно якої, у
разі зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
здійснюється з усієї суми заробітної
плати діючих суддів Конституційного
Суду України з дня виникнення права на
відповідний перерахунок. Інше законом
Вказано, що позивач працював
суддею Апеляційного суду, а
законодавець приймаючи ЗУ «Про
судоустрій та статус суддів» не
передбачав право інших суддів у
відставці, окрім суддів
Конституційного Суду України, на
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання. В
зв'язку з чим, по суті позовних вимог
позивач висуває позовні вимоги, які
прямо суперечать нормам ЗУ «Про
судоустрій та статус суддів».
Зазначено, що позивачем при наданні
довідок про розмір суддівської
винагороди не враховано норму ст. 2 «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» №3668, який набрав чинності з
01.10.2011 року і яким передбачено, що
максимальний розмір пенсії (крім
пенсійних виплат, що здійснюються з
Накопичувального пенсійного фонду) або
щомісячного довічного грошового
утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплат до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до Митного
кодексу України, ЗУ «Про державну
службу», ЗУ «Про прокуратуру», ЗУ « Про
статус народного депутата України», ЗУ
«Про Національний банк України», ЗУ
«Про Кабінет Міністрів України», ЗУ
«Про дипломатичну службу», ЗУ «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», ЗУ «Про судове
експертизу», ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ЗУ «Про державну
підтримку засобів масової інформації
та соціальний захист журналістів», ЗУ
«Про наукову в науково технічну
діяльність», ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ЗУ
«Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів», Постанови
ВРУ від 13.10.1995 року «Про затвердження
Положення про помічника - консультанта
народного депутата України», не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.
Нормами ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет
на 2013рік» прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність становить:
з 01.01.2013р. - 894 грн., з 01.12.2013 р. - 949 грн.
На підставі ухвали від 20.05.2014
року розгляд справи проведено в
порядку скороченого провадження за
наявними в справі матеріалами у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Позивач працював на посаді судді,
вийшов у відставку та перебуває на
обліку Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді і отримує щомісячне
Із вересня 2013 року позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в м.
Кіровограді, отримує щомісячне довічне
грошове утримання в розмірі 90 %
середньої заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді в розмірі
Згідно довідки Апеляційного суду
Кіровоградської області вих. №1028/13 від
14.11.2013 року, ОСОБА_1 22.02.1993 року був
обраний народним суддею Кіровського
районного народного суду м.
Кіровограда (рішення Кіровоградської
обласної Ради народних депутатів №191-к
від 19.02.1993 року), 08.10.1996 року звільнений з
посади судді Кіровського районного
суду м. Кіровограда (Указ Президента
України №982/96 від 27.06.1996 року). 09.10.1996
року обраний суддею Кіровоградського
обласного суду.
Відповідно до ст.ст. 5,6,7
Прикінцевих та перехідних положень ЗУ
«Про внесення змін до ЗУ «Про
судоустрій України» Кіровоградський
обласний суд з 05.07.2001 року набув статусу
апеляційного суду Кіровоградської
08.10.2013 року звільнений з посади судді
апеляційного суду Кіровоградської
області у зв'язку з поданням заяви про
Згідно довідки Апеляційного
суду Кіровоградської області № 163 від 18
грудня 2013 року заробітна плата, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відпустці, станом на 01.12.2013 року
становила 24 116 грн. 40 коп., у тому числі:
доплата за вислугу років станом на
08.10.2013 року стає роботи, що враховується
при обчисленні доплати за вислугу
років у розмірі 80 %, становить 36 років 01
місяць 11 днів (а.с.9).
10.01.2014 р. позивачу було
відмовлено у здійсненні перерахунку
щомісячного грошового утримання,
оскільки такий перерахунок Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» не передбачено.
Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
статті 126 Конституції України, є
надання їм за рахунок держави
матеріального та соціального захисту (
заробітна плата, пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання, тощо),
надання їм у майбутньому статусу судді
у відставці, право якого на пенсійне та
щомісячне довічне грошове утримання є
гарантією незалежності працюючих
суддів.
Статтею 22 Конституції України не
допускається будь-яких обмежень у
правах громадян за ознаками майнового
стану, зокрема в залежності від
отримання працюючими пенсіонерами
Наведене ґрунтується також і на
положеннях Рішення Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007, у пункті 3.4 якого зазначено, що
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, щощо потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.
Спеціальним законом, що регулює
гарантії соціального захисту суддів є
Закон України «Про судоустрій і статус
суддів».
Відповідно до ст. 129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
суддям за роботу на посаді судді
щомісячно виплачується суддівська
винагорода, яка складається з
аналогічних складових заробітної
плати, з якої позивачу призначалась
пенсія державного службовця. Данною
статтею визначено, що суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за: вислугу років;
перебування на адміністративній
посаді в суді; науковий ступінь;
роботу, яка передбачає доступ до
У частині пенсійного забезпечення
судді прирівняні до державних
службовців, оскільки ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів»передбачає призначення та
виплату пенсій суддям на умовах,
передбачених ст. 37 Закону України «Про
Відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
Конституційний Суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 р. № 18-рп/2011, зазначив, що
щомісячне довічне грошове утримання
суддів є самостійною гарантією
незалежності суддів та складовою його
правового статусу. Правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі
поняття-однорідними та
взаємопов'язаними. Щомісячне грошове
утримання судді, який маючи право на
відставку, продовжує працювати на
посаді судді, встановлюється у зв'язку
з виконанням ним своїх обов'язків щодо
здійснення незалежного,
неупередженого та справедливого
правосуддя, а щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці є
належним утриманням цього судді після
припинення виконання ним своїх
професійних обов'язків та особливою
формою його соціального забезпечення.
Рішенням Конституційного суду
України у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо зміну умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) № 3-рп/2013
від 03 червня 2013 року, визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними): частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI;
статтю 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-VІ, абзац другий пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Крім того, вказаним рішенням зазначено
порядок його виконання, а саме:
підлягають застосуванню частини перша,
друга статті 138 Закону № 2453 у редакції
Закону № 3668 як такі, що не суперечать
Конституції України; частина третя
статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668, яка суперечить Конституції
України‚ не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню частина третя
статті 138 Закону № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом № 3668, а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання»; перше, друге, трете речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, що суперечать
Конституції України, не підлягають
застосуванню як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме: «Пенсія
або щомісячне довічне грошове
утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку» ‚ та четверте речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі
змінами, внесеними Законом № 3668, а саме:
«Довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України»; дія
статті 2 Закону № 3668 не поширюється на
Закон № 2453; дія абзацу другого пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону № 3668 не поширюється
на правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання).

Частиною 5 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»,
передбачено виплату щомісячного
довічного грошового утримання,
призначеного відповідно до цієї
статті, на період роботи на посадах, які
дають право на його призначення або
право на призначення пенсії в порядку
та на умовах, передбачених законами
України "Про прокуратуру", "Про наукову
і науково-технічну діяльність", "Про
статус народного депутата України",
"Про державну службу", припиняється. На
цей період призначається і
виплачується пенсія відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Положення першого, другого, третього
речень частини п'ятої статті 138 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 р. N 3-рп/2013.

Таким чином, грошове утримання
позивача повинно проводитися в розмірі
90 % грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді, з
урахуванням ст. 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», частинами
3 та 4 якої визначено, що посадовий оклад
судді місцевого суду встановлюється у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно: з 1 січня 2012 року - 8
мінімальних заробітних плат; з 1 січня
2013 року - 10 мінімальних заробітних плат;
з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15
мінімальних заробітних плат. Посадові
оклади інших суддів установлюються
пропорційно до посадового окладу судді
місцевого суду з коефіцієнтом 1,1 для
судді апеляційного суду.

Відтак, суд вважає доведеним
неправомірність дій пов'язаних з
відмовою Управління Пенсійного Фонду
України в м. Кіровограді у проведенні
позивачу розрахунку щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці.

Крім того, у рішенні №3-рп/2013 від 03
червня 2013 року Конституційний Суд
України висловив правову позицію з
урахуванням декількох попередніх.

Зокрема, Суд зазначив, що щомісячне
довічне грошове утримання судді
спрямоване на забезпечення гідного
його статусу життєвого рівня, оскільки
суддя обмежений у праві заробляти
додаткові матеріальні блага, зокрема
обіймати будь-які інші оплачувані
посади, виконувати іншу оплачувану
роботу. Конституційний принцип
незалежності суддів означає, в тому
числі, конституційно обумовлений
імператив охорони матеріального
забезпечення суддів від його
скасування чи зниження досягнутого
рівня без відповідної компенсації як
гарантію недопущення впливу або
втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці є не тільки
гарантією незалежності суддів, а й
певною компенсацією за обмеження у
можливості виконувати іншу оплачувану
роботу та заробляти додаткові
матеріальні блага.

Тобто, не виплачуючи у повному обсязі
щомісячне довічне грошове утримання,
держава ставить під сумнів очікуванні
сподівання судді у відставці на
належні умови існування в період
втрати працездатності.

На підставі викладеного суд вважає за
можливе позовні вимоги задовольнити,
що буде відповідати вище переліченим
нормам закону та в повній мірі
захистить інтереси позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 160-163, 256, 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонд України в м. Кіровограді
Кіровоградської області, щодо
нездійснення перерахунку довічного
грошового утримання у зв'язку із
збільшенням з 01.12.2013 року грошового
утримання працюючого судді за заявою
судді у відставці ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в м.
Кіровограді здійснити перерахунок та
виплачувати ОСОБА_1, місце
реєстраційного обліку: АДРЕСА_1)
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці в зв'язку із
збільшенням заробітної плати
працюючого судді із 01.12.2013р.
відповідно до статті 129, частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону України Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI) без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді відповідно
до довідки апеляційного суду
Кіровоградської області № 163 від 18.12.2013
року.

Стягнути із Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова суду набирає
законної сили в порядку та строки,
передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський районний суд м. Кіровограда
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня її оголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
скороченому провадженні, апеляційна
скарга подається в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.404/4139/14-а

Номер провадження 2-а/404/370/14

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда О. В. Галаган