Справа № 816/1231/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 816/1231/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Старостіна В.В.

Суддів:
Бегунца А.О. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Машури Г.І.

представника позивача
Дудецької С.М.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.07.2014р.
по справі № 816/1231/14

за позовом Полтавського районного
центру зайнятості

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

04 липня 2014 року позивач, Полтавський
районний центр зайнятості, звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі
7655,44 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідачем під
час перебування на обліку в центрі
зайнятості в якості безробітної та
отримання допомоги по безробіттю за
період з 05 жовтня 2012 року по 27 червня 2013
року не було повідомлено про факт
перебування в трудових (договірних)
відносинах з ПАТ "Банк Русский
Стандарт", у зв'язку з чим безпідставно
отримано за вказаний період допомогу
по безробіттю. Зважаючи на викладене,
відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", сума отриманої допомоги
підлягає поверненню.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року позовну заяву Полтавського
районного центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення боргу - залишено без
розгляду.

Позивач, не погодившись з судовим
рішенням, оскаржив його.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 червня 2014 року ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року скасовано, справу за позовом
Полтавського районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
боргу направлено для продовження
розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2014
року справу прийнято до провадження.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.07.14 року
позов Полтавського районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1 ) на користь Полтавського
районного центру зайнятості борг у
сумі 7655,44 грн (сім тисяч шістсот
п'ятдесят п'ять гривень 44 коп.).

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
підтримав апеляційну скаргу, просив
задовольнити її, посилаючись на доводи
та обґрунтування, викладені в
апеляційній скарзі.

Позивач, посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, просив залишити без
задоволення апеляційну скаргу, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, відповідача та
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 28 вересня 2012 року гр.
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
звернулась до Полтавського районного
центру зайнятості із заявою про
надання статусу безробітної з
виплатою допомоги по безробіттю. У
своїй заяві відповідач зазначила, що
на момент звернення до центру
зайнятості не має постійного або
тимчасового заробітку, в тому числі, з
поміж іншого, за договорами
цивільно-правового характеру, пенсію
не отримує, трудовою діяльністю не
займається (а.с.16).

На підставі особистої заяви
відповідача та відповідно до ч.1 ст.43
Закону України "Про зайнятість
населення" Наказом від 05.10.2012 №НТ121005
останній було надано статус
безробітної та призначено допомогу по
безробіттю.

Наказом від 27.06.2013 №НТ130627 було
припинено реєстрацію відповідача як
безробітної та припинено виплату
ОСОБА_2 допомоги по безробіттю у
зв'язку з поданням безробітною
письмової заяви про відмову від послуг
Державної служби зайнятості.

Позивачем за результатами проведеної
звірки обміну даних з податковим
органом було встановлено, що ОСОБА_2
працювала на умовах угоди
цивільно-правового характеру з 26
червня 2012 року.

16 липня 2013 року Полтавський районним
центром зайнятості направлено запит
керівнику ПАТ "Банк Русский Стандарт"
про підтвердження факту перебування в
цивільно-правових відносинах
підприємства з відповідачем (а.с.12).

02 серпня 2013 року на адресу позивача
надійшла відповідь ПАТ "Банк Русский
Стандарт", якою повідомлено, що ОСОБА_2
перебуває в цивільно-правових
відносинах з ПАТ "Банк Русский
Стандарт" з 26 червня 2012 року на
підставі договору №0502А від 13.12.2012
року про надання послуг агентування
(зі строком дії до червня 2013 року )
(а.с.13).

02 серпня 2013 року позивачем складено
акт №18 розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та винесено Наказ №60 про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_2 (а.с.19, 14).

Крім того, 30 серпня 2013 року позивачем
було складено претензію щодо
повернення отриманої допомоги по
безробіттю в сумі 7655,44 грн., яку разом зі
вказаним Наказом направлено
відповідачу для виконання (а.с.64-65).

Відповіддю від 22.11.2013 ОСОБА_2 повідомила
позивача про незгоду з вимогою про
повернення отриманої допомоги по
безробіттю, оскільки на момент
звернення до Полтавського РЦЗ жодних
взаємовідносин з ПАТ "Банк Русский
Стандарт" не мала.

Згідно довідки Полтавського РЦЗ,
ОСОБА_2 за період з 05.10.2012 по 27.06.2013
отримала допомогу по безробіттю в сумі
7655,44 грн (а.с.11).

В добровільному порядку ОСОБА_2 вказана
сума коштів на користь Полтавського
РЦЗ не повернута, тому позивач
звернувся до суду про її стягнення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
безпідставно отримана допомога по
безробіттю відповідачем станом на день
розгляду справи не сплачена, складає
7655,44 грн. та підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про зайнятість населення", до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно статті 1 вказаного Закону,
безробітною визнається особа віком
від 15 до 70 років, яка через відсутність
роботи не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів
як джерела існування, готова та здатна
приступити до роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та
було зазначено раніше, позивачем за
результатами проведеної звірки обміну
даних з податковим органом було
встановлено, що ОСОБА_2 працювала на
умовах угоди цивільно-правового
характеру з 26 червня 2012 року. Крім того,
на клопотання Полтавського РЦЗ
Шевченківським РЦЗ Київського МЦЗ у
ході проведення розслідування
страхового випадку, було підтверджено,
що ОСОБА_2 уклала з ПАТ "Банк Русский
Стандарт" Договір про надання послуг
(агентування) №0502А від 26.06.2012 зі
стоком дії по червень 2013 року. Також,
встановлено, що відповідачу у жовтні 2012
року було нараховано плату по
вказаному договору в сумі 362,36 грн.
Вказане зафіксовано Актом №1676
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття " (а.с.28).

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідачем не заперечувався
факт отримання нею доходу у жовтні 2012
року, натомість остання стверджувала,
що кошти були отримані як винагорода
за надані нею послуги у вересні 2012 року,
тобто до дня постановки на облік як
безробітної в Полтавському РЦЗ.

Згідно підпункту 1 пункту 5.5. Порядку
надання допомоги по безробіттю у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності, виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами);

Таким чином, особи, які виконують
роботи (надають послуги) за
цивільно-правовими договорами,
предметом яких є діяльність,
спрямована на виконання власними
силами робіт та надання послуг, закон
відносить до зайнятого населення. У
зв'язку з чим, вони не можуть бути
зареєстровані в державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що на
момент звернення до Полтавського РЦЗ
із заявою про надання статусу
безробітної та призначення
відповідної допомоги ОСОБА_2 належала
до категорії зайнятого населення,
оскільки перебувала у
цивільно-трудових відносинах з
банківською установою та отримувала
винагороду за надання агентських
послуг.

Згідно статті 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Колегією суддів встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідач у своїй заяві від 05.10.2012
зазначила, що на момент звернення до
Полтавського РЦЗ не має постійного або
тимчасового заробітку, в тому числі за
договорами цивільно-правового
характеру.

Разом з тим, як було зазначено раніше,
матеріалами справи підтверджено
цивільно-правові відносини
відповідача з ПАТ "Банк Русский
Стандарт" та отримання ОСОБА_2
винагороди за надання агентських
послуг.

Колегія суддів критично оцінує
посилання відповідача на те, що Договір
№0502А від 26.06.2012 є розірваним з 27
вересня 2012 року на підставі її
особистої заяви від 22.09.2012, оскільки
матеріали справи не містять письмових
доказів розірвання вказаного договору,
як того вимагає погоджений сторонами
угоди порядок, а саме п. 7.2. договору -
шляхом направлення на поштову адресу
іншої сторони, не пізніше ніж за 5 (п'ять)
календарних днів до запланованої дати
розірвання цього договору,
відповідного письмового повідомлення
(а.с. 30). Натомість, суду першої
інстанції було надано лист ПАТ "Русский
Стандарт" від 11.02.2014, згідно якого
вбачається, що Договір №0502А від
26.06.2012 було продовжено до червня 2014
року, а 17 листопада 2013 року його було
достроково розірвано за ініціативою
банку у порядку передбаченому п. 7.2.
договору. Вказані факти відповідачем
не було спростовано у ході розгляду
справи. Посилання відповідача на її
заяву про розірвання договору, яких, як
слід зауважити, у справі дві із різними
датами, на яких зазначено "отримала
ОСОБА_5." - є не обґрунтованими і такі
заяви не можуть бути належними
доказами припинення цивільно-правових
відносин відповідача і банку, оскільки
виконанні всупереч вимогам умов
договору, які сторони погодили, шляхом
укладення такого договору. Крім того,
відповідачем не було надано доказів,
які б підтверджували повноваження
ОСОБА_5 на отримання заяв, адресованих
ПАТ "Банк "Русский Стандарт". Колегія
суддів також звертає увагу на те, що
вказані заяви належним чином не
зареєстровані.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що ОСОБА_2, будучи зайнятою
особою та приховуючи даний факт,
неправомірно з жовтня 2012 року по
червень 2013 року отримала допомогу по
безробіттю в загальній сумі 7655,44 грн.

Згідно з пунктом 3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно п. 6.14 Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
Мінпраці від 20.11.200 № 307, якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Згідно п.6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №357 від 20.03.2006 у разі
встановлення центрами зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законом порядку та
повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі акту №18 розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 16.12.2013 року, наказом №60
від 02.08.2013 Полтавського районного
центру зайнятості відповідача було
зобов'язано повернути кошти незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
розмірі 7655,44 грн.

Разом з тим, в порушення вимог чинного
законодавства, відповідач суму
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в розмірі 7655,44 в
добровільному порядку не
відшкодувала.

Відповідно до пункту 7.6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№357 від 20.03.2006р, у разі відмови особи
повернути кошти або відмови
роботодавця відшкодувати кошти, а
також у разі неповернення їх у
встановлений строк, стягнення таких
коштів здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

На момент розгляду справи судом першої
інстанції ОСОБА_2 кошти незаконно
отриманої допомоги по безробіттю на
користь позивача в добровільному
порядку не сплатила.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що безпідставно
отримана допомога по безробіттю
відповідачем станом на день розгляду
справи не сплачена, складає 7655,44 грн. та
підлягає стягненню.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 24.07.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.07.2014р. по
справі № 816/1231/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Подобайло З.Г.

Повний текст ухвали складено 22.09.14 р.