Справа № 824/1819/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/1819/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Новоселицького районного центру
зайнятості на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 05
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Новоселицького районного центру
зайнятості до товариства з додатковою
відповідальністю "Трансмост" про
стягнення виплаченої допомоги по
безробіттю , -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року Новоселицький
районний центр зайнятості звернувся до
суду з позовом до ТЗДВ «Трансмост», в
якому просив стягнути з відповідача
виплачену допомогу по безробіттю в
сумі 1509,17 грн. на користь
Новоселицького РЦЗ.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 червня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 05 червня 2014 року та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом при ухваленні
рішення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 05
червня 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.05.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
генерального директора ТзДВ
"Трансмост" із заявою, в якій просив
звільнити його з роботи за згодою
сторін.

У відповідності з наказом ТзДВ
"Трансмост" №32 від 25.06.2013року, в трудову
книжку позивача 31.05.2013 року внесено
запис про його звільнення з роботи за
згодою сторін згідно п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП
України.

08.07.2013 року ОСОБА_2 подав до
Новоселицького районного центру
зайнятості заяву про надання статусу
безробітного та призначення виплати
допомоги по безробіттю.

Згідно наказу Новоселицького
районного центру зайнятості від 08.07.2013
року №НТ130708 гр. ОСОБА_2 отримав статус
безробітного, а наказом від 15.07.2013 року
№НТ130715 йому призначено допомогу по
безробіттю з 15.07.2013 року по 09.07.2014 року.

З метою забезпечення цільового та
ефективного використання коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття 08.10.2013 року Чернівецький
міський центр зайнятості провів
перевірку ТзДВ "Трансмост", за
результатами якої складено акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про зайнятість населення" від
08.10.2013 року за №201 та встановлено, що
ОСОБА_2 прийнятий на роботу в ТзДВ
"Трансмост" 01.02.2008 року наказом №10 від
11.02.2007 року та звільнений 31.03.2013 року
наказом №32 від 25.06.2013 року, а з 01.11.2012
року по 30.04.2013 року згідно наказу №69 від
02.11.2012 року перебував у відпустці без
збереження заробітної плати.

Відповідно до наказу Новоселицького
районного центру зайнятості від 17.10.2013
року №НТ131017 ОСОБА_2 скорочено допомогу
по безробіттю з 15.07.2013 року по 12.10.2013
року, у зв'язку із звільненням його з
роботи за власним бажанням без
поважних причин відповідно до пп. 5 ст.31
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та пп.1 п.5.3. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітним підприємницької
діяльності на строк до 90 календарних
днів. Наказом від 17.10.2013 року №НТ131017
вирішено повернути кошти за рахунок
роботодавця виплачені з 15.07.2013 року по
14.10.2013 року в сумі 1632 грн.

В довідці Новоселицького РЦЗ №04-23/1510
від 08.04.2014 року зазначено, що в період з
липня по жовтень 2013 року ОСОБА_2
виплачено матеріальне забезпечення на
випадок безробіття на загальну суму
1509,17 грн.

22.11.2013 року ТзДВ "Трансмост" звернулось
до Новоселицького районного центру
зайнятості із листом №202, в якому
зазначає, що при виготовленні наказу на
звільнення ОСОБА_2 інспектором з кадрів
допущено технічну помилку -
неправильно зазначено причину
звільнення, оскільки помилково було
відкрито особову картку іншої особи з
таким же прізвищем.

З листа Новоселицького РЦЗ від №05-13/1175
слідує, що відомості, на підставі яких
ОСОБА_2 призначено матеріальне
забезпечення є недостовірними з вини
роботодавця, а тому центр зайнятості
проводить перерахунок страхових
виплат з дня їх призначення.

24.03.2014 року ТЗД «Трансмост» листом №10
повідомив, що перевіркою Чернівецького
міського центру зайнятості не виявлено
надання ТзДВ "Трансмост" недостовірних
даних по громадянину ОСОБА_2, зважаючи
на те, що дані подані по гр. ОСОБА_2 є
достовірними, а наведені у листі
твердження, щодо подання ТзДВ
"Трансмост" недостовірних даних є
безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
від 26.05.2014 року №9018/05 "Про надання
підтвердження подачі звітності", 17.04.2014
року ТзДВ "Трансмост" подано зміни до
звіту Додатку 4 (таблиці 5 скасовуюча та
початкова) за травень 2013 року, а саме на
ОСОБА_2 В скасовуючій графі "Підстави
припинення трудових відносин" вказано
ст. 38 КЗпП України (неповажна причина), а
в початковій в цій же графі вказано п.1
ч.1 ст.36 КЗпП України. Дана таблиця
перебуває у статусі "Актуальна" та без
помилок.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог, з
чим погоджується і суд апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Згідно положень п.18 ч.2 ст.22 Закону
України "Про зайнятість населення" від
05.07.2012року № 5067-VI центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, його
територіальні органи відповідно до
покладених на них завдань проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади у
сфері соціальної політики, центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
Пенсійним фондом України. Таке
розслідування здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних центрального органу виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, та Пенсійного фонду України,
а у разі потреби - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників.

Частиною 2 ст.35 Закону Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року №1533-ІІІ
передбачено, що роботодавець
зобов'язаний: 1) під час перевірки
правильності використання коштів
Фонду та достовірності поданих
роботодавцем даних, зазначених у
пункті 2 цієї частини, надавати
посадовим особам територіальних
органів центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, необхідні
документи та пояснення з питань, що
виникають під час перевірки; 2) подавати
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, в установленому порядку
відповідно до законодавства відомості
про: прийняття на роботу працівників;
розмір заробітної плати та
використання робочого часу
працівників; виплату застрахованим
особам допомоги по частковому
безробіттю; використання коштів Фонду
за іншими визначеними цим Законом
напрямами.

Відповідно до 3 ст. 35 Закону № 1533-ІІІ, на
яку посилається позивач, як на підставу
для стягнення з відповідача незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
сумі 1509,17 грн, достовірність зазначених
у документах даних перевіряється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції. У разі подання недостовірних
відомостей, передбачених пунктом 2
частини другої цієї статті,
використання роботодавцем коштів
Фонду з порушенням встановленого
порядку роботодавець добровільно чи на
підставі рішення суду повинен
відшкодувати страховику заподіяну
шкоду.

В силу положень абз. 4 п. 3 Порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу постановою Кабінету
Міністрів України від 20.03.2013 року №198
реєстрація проводиться за умови
пред'явлення паспорта громадянина
України або тимчасового посвідчення
громадянина України, облікової картки
платника податків, трудової книжки
(цивільно-правового договору чи
документа, який підтверджує період
зайнятості), а в разі потреби також
військового квитка, диплома або іншого
документа про освіту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
однією з підстав припинення трудового
договору є угода сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до свого роботодавця
ТзДВ "Трансмост" із заявою про
звільнення його за згодою двох сторін,
на підставі якої відповідачем винесено
наказ від 25.06.2013 року №32 про звільнення
ОСОБА_2 та внесено відповідний запис до
трудової книжки про його звільнення на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, яку
було надано центру зайнятості ОСОБА_2
для його реєстрації як безробітного та
призначення матеріальної допомоги.

Таким чином, пред'явлення ОСОБА_2
трудової книжки з відміткою про
звільнення з останнього місця роботи
та причини звільнення є достатнім
доказом для підтвердження відсутності
офіційного працевлаштування особи та
реєстрації особи як безробітного.

З приводу посилань Новоселицького РЦЗ
про невідповідність запису в трудовій
книжці з даними управління Пенсійного
фонду України та наказу ТзДВ
"Трансмост" №32 від 25.06.2013 року колегія
суддів зазначає, що 22.11.2013 року
відповідач звернувся до
Новоселицького районного центру
зайнятості із листом №202, в якому
зазначав, що при створенні наказу про
звільнення ОСОБА_2 неправильно вказано
причину звільнення - за власним
бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України,
а не за згодою сторін - п.1 ст.36 КЗпП
України, як було зазначено в заяві про
звільнення.

При цьому, як встановлено судом першої
інстанції, на зміну наказу № 32 від
25.06.2013 року в частині причин звільнення
гр. ОСОБА_2, 25.06.2013 року ТзДВ "Трансмост"
видано наказ №32/1 відповідно до якого
гр. ОСОБА_2 звільнено за згодою сторін
відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, що
не було враховано та з'ясовано
позивачем під час перевірки.

Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
від 26.05.2014 року №9018/05 "Про надання
підтвердження подачі звітності" судом
першої інстанції також встановлено, що
до управління Пенсійного фонду України
в м. Чернівцях 17.04.2014 року ТзДВ
"Трансмост" було подано зміни до звіту
Додатку 4 (таблиці 5 скасовуюча та
початкова) за травень 2013 року, а саме -
на ОСОБА_2 В скасовуючій графі "Підстави
припинення трудових відносин" вказано
ст. 38 КЗпП України (неповажна причина), а
в початковій в цій же графі вказано п.1
ст.36 КЗпП України. При цьому, дана
таблиця перебуває у статусі "Актуальна"
та без помилок.

Крім того, актом №201 розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення" від 08.10.2013 року не
зафіксовано подання відповідачем
недостовірних відомостей, на підставі
яких гр. ОСОБА_2 призначено матеріальне
забезпечення.

Також колегія суддів зазначає, що
позивач, як на підставу для стягнення з
відповідача незаконно отриманої
допомоги по безробіттю в сумі 1509,17 грн.,
безпідставно посилається на Порядок
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2006 року №357, який втратив
чинність згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 13.05.2013 року №335,
тобто до виникнення спірних
правовідносин.

Зважаючи на встановлені обставини та
вищенаведені норми законодавства,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що позивачем не надано
суду достатньо належних доказів, які б
свідчили про правомірність заявлених
позовних вимог, а доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Новоселицького
районного центру зайнятості, - залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 червня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.