Справа № 826/13670/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2014 року 17:44 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В., за участю представників: позивача -
Козачук М.П., відповідача - Горіної Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовом Публічного акціонерного
товариства «КИЇВГАЗ»доПрокуратури
міста Києвапро визнання протиправною
та скасування постанови від 03 вересня
2014 року № 158, -На підставі ч. 3 ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 24 вересня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
09 вересня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство «КИЇВГАЗ» (далі - ПАТ
«КИЇВГАЗ», позивач) з адміністративним
позовом про визнання протиправною та
скасування постанови Прокуратури
міста Києва (далі - відповідач) від 03
вересня 2014 року № 158 про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
(далі - оскаржувана постанова).
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує на те, що оскаржувана
постанова винесена відповідачем без
належних на те підстав.

Позивач зазначає, що для здійснення
перевірки прокурор приймає постанову,
в якій зазначає підстави, що свідчать
про можливі порушення законності, та
обґрунтовує необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 Закону України «Про
прокуратуру», однак, в порушення
вказаних вище вимог в оскаржуваній
постанові не вказуються обґрунтовані
підстави, на основі яких прийнято
рішення про проведення перевірки
Прокуратурою м. Києва.

Крім того, на переконання позивача,
оскільки в даний час виконано
конституційну умову щодо створення
системи державних контрольних органів
та відповідні закони, що регулюють
діяльність цих органів, введені в дію, у
прокуратури відсутні підстави для
продовження виконання нею наглядових
функцій, оскільки це призведе до
дублювання функцій відповідних
органів.

За вказаних обставин, на думку
позивача, оскаржувана постанова є
такою, що суперечить вимогам
Конституції України, Закону України
«Про прокуратуру», а також наказам
Генеральної прокуратури України від
07.11.2012 р. № 3гн «Про організацію
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів» та від 12.11.2012
р. № 111 «Про затвердження Положення про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів», а отже, підлягає визнанню
протиправною та скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.

Прокуратура міста Києва подала
заперечення, в яких зазначає, що
постанова про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів від 03.09.2014 р. № 158
є законною та обґрунтованою.

Відповідач в наданих запереченнях
просив суд у задоволенні позовних
вимог ПАТ «КИЇВГАЗ» відмовити.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2014 року відповідачем
винесено Постанову про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
Публічному акціонерному товаристві
«КИЇВГАЗ» № 158 (далі - Постанова № 158).

Приводами для прийняття вказаної
постанови про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів підприємством
позивача стали матеріали перевірок ПАТ
«КИЇВГАЗ» Київським міським
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України та
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

Окрім цього, згідно відомостей
автоматизованої інформаційної системи
«Податковий блок» позивач в
січні-березні 2014 року мав
взаємовідносини із ТОВ «Енергетичний
альянс «Амаетон».

За результатами перевірки додержання
вимог податкового законодавства ТОВ
«Енергетичний альянс «Амаетон» ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві встановлено відсутність
придбання товарів у
контрагентів-постачальників та
поставок на адресу
підприємств-покупців, серед яких і ПАТ
«КИЇВГАЗ».

Водночас відповідно до інформації
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
перевірки з питань правомірності
формування податкового кредиту ПАТ
«КИЇВГАЗ» по взаємовідносинах з ТОВ
«Енергетичний альянс «Амаетон» не
проведені.

А тому, з метою витребовування належним
чином завірених копій документів у ПАТ
«КИЇВГАЗ», отримання від посадових
осіб ПАТ «КИЇВГАЗ» пояснень, надання
правової оцінки діям службових осіб
ПАТ «КИЇВГАЗ», за власною ініціативою
прокурора, і було вирішено провести
перевірку позивача.

Незгода з вказаною Постановою № 158
обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Публічного
акціонерного товариства «КИЇВГАЗ»,
виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України, Закону
України «Про прокуратуру» від 05
листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон
№ 1789-ХІІ), Положення про порядок
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
затвердженого наказом Генерального
прокурора України від 12 листопада 2012
року № 111 (далі - Положення № 111) та
іншими нормативно-правовими актами.

Щодо повноважень відповідача
здійснювати нагляд за додержанням та
застосуванням законів, суд зазначає
наступне.

Пунктом 9 Розділу XV «Перехідні
положення» Конституції України
передбачено, що прокуратура продовжує
виконувати відповідно до чинних
законів функцію нагляду за додержанням
і застосуванням законів та функцію
попереднього слідства - до введення в
дію законів, що регулюють діяльність
державних органів щодо контролю за
додержанням законів, та до сформування
системи досудового слідства і введення
в дію законів, що регулюють її
функціонування.

Відповідно до ст. 123 Конституції
України організація і порядок
діяльності органів прокуратури
України визначаються законом.

Статтею першою Закону № 1789-ХІІ
передбачено, що прокурорський нагляд
за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Відповідно до ст. 19 Закону № 1789-ХІІ
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються
економічних, міжнаціональних відносин,
охорони навколишнього середовища,
митниці та зовнішньоекономічної
діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Стаття 21 вказаного Закону стосується
перевірок та порядку їх проведення.

За вказаних обставин, суд приходить до
переконання, що органи прокуратури на
час виникнення спірних правовідносин
були наділені правом здійснення
нагляду за додержанням і застосуванням
законів та проведення у зв'язку із цим
необхідної перевірки.

З оскаржуваної постанови відповідача
вбачається, що рішення про проведення
перевірки приймалося на виконання
завдання (доручення) Генеральної
прокуратури України від 07.08.2014 №
07/1/5-416вих-579окв-14 про проведення
перевірок додержання вимог Закону
України «Про нафту і газ» та іншого
законодавства щодо законності
реалізації природного газу,
своєчасності та повноти розрахунків за
його споживання.

Відповідно до ст. 21 Закону № 1789-ХІІ
перевірки проводяться за письмовими
зверненнями органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, а також за власною
ініціативою прокурора. При цьому
перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

У разі якщо захист прав і свобод людини
і громадянина та інтересів держави
згідно із законом є компетенцією
відповідних органів державного
нагляду (контролю), перевірки
проводяться з обов'язковим наданням
оцінки щодо законності їх діяльності. У
зв'язку з бездіяльністю уповноваженого
органу державного нагляду (контролю)
або відсутністю такого органу
вживаються відповідні заходи
прокурорського реагування, спрямовані
на забезпечення захисту прав і свобод
людини і громадянина, інтересів
держави.

Для здійснення перевірки прокурор
приймає постанову, в якій зазначає
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю. Постанова прокурора може
бути оскаржена цими особами до
прокурора вищого рівня або суду в
порядку адміністративного судочинства
протягом десяти днів з дня одержання
копії постанови. За результатами
розгляду скарги прокурор вищого рівня
приймає рішення про задоволення скарги
та скасування постанови або про
відмову у задоволенні скарги.
Оскарження постанови до прокурора
вищого рівня не позбавляє особу права
на її оскарження до суду, яке може бути
здійснене нею протягом десяти днів з
дня одержання рішення прокурора вищого
рівня про результати розгляду скарги.

Оригінали витребуваних чи отриманих
прокурором актів, документів та
матеріалів мають бути повернуті
відповідним особам після закінчення
перевірки, крім випадків долучення їх
до матеріалів кримінального
провадження в порядку, передбаченому
процесуальним законодавством. У разі
необхідності до закінчення перевірки
можуть бути повернуті копії зазначених
документів.

Відповідачем в обґрунтування
правомірності винесення оскаржуваної
постанови суду були надані письмові
докази, які свідчать про наявність
приводів та підстав проведення такої
перевірки.

Зокрема, приводом до її проведення
стала власна ініціатива прокурора.

Так, на виконання п. 1.9 плану роботи ГПУ
на II півріччя 2014 року, яким передбачені
перевірки додержання вимог Закону
України «Про нафту і газ» та іншого
законодавства щодо законності
реалізації природного газу,
своєчасності та повноти розрахунків за
його споживання, відповідачу було
надіслано відповідне завдання від
07.08.2014 № 07/1/5-416вих-579окв-14.

Прокуратурою м. Києва на його виконання
були скеровані запити на ім'я заст.
директора Департаменту
житлово-комунальної інфраструктури -
нач. управління енергоефективності
КМДА (лист від 15.08.2014 р. № 07/1/5-1348вих14),
голови Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(лист від 15.08.2014 р. № 07/1/5-1348вих14) та до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (лист від 21.08.2014 р. №
07/1/5-1370вих14) з питань стану законності в
цій сфері.

У відповідь на вказані вище запити,
Київським міським територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України (лист від 20.08.2014 р. № 26-01/2888) та
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, була надана інформація, з
якої вбачаються факти порушень вимог
чиненого законодавства позивачем в
своїй діяльності, які на час отримання
такої інформації в повному обсязі
усунені не були.

Окрім цього, аналогічна інформація про
порушення чинного законодавства
містилася і в інформації, отриманої
відповідачем від Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників (лист від 26.08.2014 р. №
2915/9/28-10-03-3-07) та від ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві (лист
від 27.08.2014 р. № 4390/9/26-50-22-01).

Встановлене вище відповідачем і стало
підставою для прийняття оскаржуваної
постанови.

Також, суд бере до уваги те, що у
відповідності до пункту 2.4 Положення №
111 підставами для проведення перевірки
прокурором за власною ініціативою є
дані, що свідчать про можливі порушення
законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел.

Отже, суд приходить до переконання, що в
відповідача було достатньо підстав для
винесення оскаржуваного рішення.

В той же час, суд звертає увагу, що
згідно з п. 4.3 Положення № 111 постанова
про проведення перевірки
виготовляється на бланку відповідної
прокуратури та підписується
прокурором, який прийняв постанову. У
постанові зазначається: дата та місце
її прийняття; підстави для здійснення
перевірки, що свідчать про можливі
порушення законності; об'єкт перевірки;
обґрунтування необхідності вчинення
відповідних перевірочних дій; порядок
оскарження постанови; відомості про
спосіб надання копії постанови об'єкту
перевірки; дані про посадову особу, яка
її винесла та підписала.

Як вбачається з аналізу оскаржуваної
постанови, остання містить всі
необхідні реквізити та її зміст
відповідає вищезазначеному пункту 4.3
Положення № 111.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що під час винесення
оскаржуваної постанови у відповідача
були приводи та підстави, що свідчили
про порушення позивачем законодавства
про нафту і газ; проведення перевірки
було викликано власною ініціативою
прокурора; необхідність вчинення дій,
передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 20 Закону №
1789-ХІІ, була обґрунтованою, а тому
постанова про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів від 03 вересня 2014
року № 158 ґрунтується на нормах чинного
законодавства України.

За вказаних обставин, суд вважає, що
оскаржувана постанова є законною та
обґрунтованою, а тому, підстав для
визнання її протиправною та скасування
у суду немає.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи
позивача були спростовані.

Натомість, відповідачем доведено
правомірність прийнятої ним постанови.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, в
зв'язку із чим, в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства «КИЇВГАЗ» відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 29.09.2014 р.