Справа № 2а-4828/10
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-4828/10

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Стамбула М.І.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

-
Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Херсон на
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Херсона від 31 липня 2014 року про зміну
способу і порядку виконання рішення у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Херсон про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги «дітям війни»,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Дніпровського районного
суду м. Херсона від 23.11.2010 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано неправомірною
бездіяльність УПФУ в Дніпровському
районі м. Херсоні щодо перерахунку та
виплати позивачу щомісячного
підвищення на 30% мінімальної пенсії за
віком, передбаченого ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». Зобов'язано УПФУ в
Дніпровському районі м. Херсоні
нарахувати та виплатити позивачу
щомісячну недоплачену державну
соціальну допомогу як «дитині війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з розміру, встановленому ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 11.05.2010 року по
23.11.2010 року з урахуванням фактично
сплачених сум у цей період.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.11.2011 року
апеляційна скарга УПФУ в Дніпровському
районі м. Херсона залишена без
задоволення, а постанова Дніпровського
районного суду м. Херсона залишена без
змін.

18.06.2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області звернувся до суду з поданням
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду. Подання обґрунтовано тим,
що на виконанні відділу примусового
виконання рішень знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-а-4828/10
від 23.04.2012 року Дніпровського районного
суду м. Херсона про зобов'язання УПФУ в
Дніпровському районі м. Херсона
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_2 недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу як «дитині війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 11.05.2010 року по 23.11.2010 року
включено з урахуванням фактично
виплачених сум.

26.09.2013 року Дніпровським районним судом
м. Херсона було замінено сторону
виконавчого провадження (боржника) з
УПФУ в Дніпровському районі м. Херсона
на УПФУ в м. Херсоні.

Згідно повідомлення УПФУ в м. Херсоні
на виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження від 31.07.2013 року
№ 39210146 по виконавчому листу № 2-а-4828/10
від 23.04.2012 року відносно ОСОБА_2,
боржником перераховано надбавка до
пенсії в порядку, встановленому
судовим рішенням, доплату по
перерахунку нараховано в загальній
сумі 1054,91 грн. Тобто, постанова суду
виконана лише в частині перерахунку
пенсії. За таких обставин заявник
звернувся із поданням про зміну
порядку та способу виконання рішення
суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду
Херсонської області від 31 липня 2014 року
подання старшого державного виконавця
задоволено. Змінено порядок та спосіб
виконання рішення суду шляхом заміни з
«зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у м. Херсоні нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 щомісячну
недоплачену державну соціальну
допомогу як «дитині війни» у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 11.05.2010 року по
23.11.2010 року включено з урахуванням
фактично виплачених сум у цей період»
на «стягнення з Управління Пенсійного
фонду України у м. Херсоні нарахованої
ОСОБА_2 щомісячної недоплаченої
державної соціальної допомоги як
«дитині війни» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 11.05.2010 року по
23.11.2010 року включено з урахуванням
фактично виплачених сум у цей період у
розмірі 1054,91 грн.

На вказану ухвалу УПФУ в м. Херсоні
подано апеляційну скаргу. Апелянт
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні подання державного
виконавця.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження на основі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно постанови Дніпровського
районного суду м. Херсона від 31 липня 2014
року зобов'язано УПФУ в Дніпровському
районі м. Херсоні нарахувати та
виплатити позивачу щомісячну
недоплачену державну соціальну
допомогу за період з 11.05.2010 року по
23.11.2010 року з урахуванням фактично
сплачених сум у цей період.

Вказана постанова набрала чинності
однак до теперішнього часу боржником
не виконана, хоча відповідна сума
нарахування позивачці за ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»
визначена в сумі 1054,91 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно необхідності задоволення
подання про зміну порядку виконання
судового рішення, виходячи з
наступного.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
передбачено, що у разі, якщо рішення
суду не виконано протягом двох місяців
з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутись до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до статті 2 вищеназваного
Закону держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас, судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що неможливість виконання
судового рішення яке вступило в
законну силу у зв'язку із його
зобов'язальним характером, є підставою
для зміни способу виконання цього
судового рішення, оскільки кінцевим
результатом його виконання у даній
справі є виплата позивачеві належних
йому коштів державним органом.

Крім цього відмова у задоволенні заяви
про зміну способу виконання судового
рішення буде суперечити змісту цього
рішення, оскільки призведе до
подальшого порушення прав стягувача.

За викладених обставин суд вважає, що
подання з приводу заміни способу
виконання рішення суду підлягає
задоволенню.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваною
ухвалою фактично змінено судове
рішення по суті є хибними, оскільки
зобов'язання виплатити кошти та
стягнення тих самих коштів не змінює
суті судового рішення.

Посилання апелянта на неможливість
задовольнити вимоги позивача у зв'язку
з відсутністю у Державному бюджеті
видатків для здійснення такої виплати
не може бути підставою для відмови у
задоволенні заяви, оскільки Рішенням
Європейського суду «Кечко проти
України» встановлено, що органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів, як на підставу
невиконання зобов'язань.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про необхідність задоволення подання
про зміну способу виконання рішення
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплату на стягнення цієї виплати.

Враховуючи зазначене колегія суддів
вважає висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що ухвала
підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції порушень норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 206, 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
залишити без задоволення, а ухвалу
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 31 липня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.І. Шляхтицький