Справа № 761/8204/13-а (2а/761/245/13)
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року м.
Київ К/800/56820/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Шевченківського районного суду
м.Києва від 06 червня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання дій протиправними,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням періоду роботи
(стажу) з 18.12.1997 по 31.07.2002 в ТОВ «Авіко» з
дати призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги мотивовано тим, що він
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду в Шевченківському
районі м. Києва та отримує пенсію за
віком при неповному пільговому стажі
за Списком №2 зі зниженням пенсійного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». 07 листопада 2012 року він
звернувся до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням
періоду роботи (стажу) з 18.12.1997 по 31.07.2002
згідно з записами трудової книжки.
Листом від 21.11.2012 відповідачем
відмовлено у зарахуванні до страхового
стажу вказаного періоду роботи в ТОВ
«Авіко», оскільки в трудовій книжці
відсутні номери наказів, дати
прийняття та звільнення, а також
запропоновано надати документи, які
повинні містити відомості про період
роботи, виписки з наказів, особові
рахунки. Позивач вважає такі дії
відповідача протиправними, а тому
просить позов задовольнити.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 06 червня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 жовтня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Управлінні пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Києва та
отримує пенсію за віком при неповному
пільговому стажі за Списком № 2 зі
зниженням пенсійного віку відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 26.08.2012.

07 листопада 2012 року позивач звернувся
до Управлінні пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Києва із
заявою про перерахунок пенсії з
врахуванням періоду роботи (стажу) з
18.12.1997 по 31.07.2002 згідно з записами
трудової книжки.

Листом від 21.11.2012 №Ж-542/09 Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
повідомлено позивача про неможливість
зарахування до страхового стажу
періоду роботи з 18.12.1997 по 31.07.2002 в ТОВ
«Авіко», оскільки в трудовій книжці
відсутні номери наказів, дати
прийняття та звільнення, а також
повідомлено про необхідність надання
документів, які повинні містити
відомості про період роботи, виписки з
наказів, особові рахунки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ненадання позивачем
належних документів на підтвердження
наявності трудового стажу у період з
18.12.1997 по 31.07.2002 зумовлює відсутність у
відповідача підстав для включення
цього періоду до загального страхового
стажу.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, вважаючи при цьому за
необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страховий стаж обчислюється
територіальними органами Пенсійного
фонду відповідно до вимог цього Закону
за даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку, а за періоди
до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті
40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» заробітна плата (дохід) за
період страхового стажу до 1 липня 2000
року враховується для обчислення
пенсії на підставі документів про
нараховану заробітну плату (дохід),
виданих у порядку, встановленому
законодавством, а за період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за
даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України і
Міністерства соціального захисту
населення України від 29.07.1993 N58, запис
про звільнення у трудовій книжці
працівника провадиться з додержанням
таких правил: у графі 1 ставиться
порядковий номер запису; у графі 2 - дата
звільнення; у графі 3 - причина
звільнення; у графі 4 зазначається, на
підставі чого внесено запис, - наказ
(розпорядження), його дата і номер.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, трудова книжка не містить
зазначених відомостей за час періоду
роботи позивача в ТОВ «Авіко».

Разом з цим, відповідно до пункту 3
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
у відповідача підстав для включення до
загального трудового стажу позивача
періоду роботи з 18.12.1997 по 31.07.2002 в ТОВ
«Авіко» виключно на підставі записів,
що містяться у трудовій книжці.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Шевченківського районного
суду м.Києва від 06 червня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: