Справа № 1003/458/2012
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 1003/458/2012
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18.06.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області про
зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:
визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області щодо
перерахунку пенсії згідно довідки від
22.12.2006 № 7-1; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області здійснити
перерахунок згідно довідки від 22.12.2006 №
7-1 та виплатити суму недоотриманих ним
коштів.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09.03.2012 позов залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2014
скасовано ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09.03.2012 в частині залишення без
розгляду позовних вимог з 30.09.2010; справу
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області про
зобов'язання вчинити дії направлено до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області для продовження
розгляду в цій частині; ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 09.03.2012 в частині
залишення без розгляду позовних вимог
за період з 24.11.2006 по 29.09.2010 залишено без
змін.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18.06.2014 позов задоволено частково:
визнано відмову управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
Київської області щодо перерахунку
пенсії ОСОБА_2 згідно довідки від 22.12.2006
№ 7-1 неправомірною; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
здійснити перерахунок розміру
пенсійного забезпечення ОСОБА_2 згідно
довідки про заробітну плату для
обчислення пенсії від 22.12.2006 № 7-1,
починаючи з 30.09.2010 та виплатити суму
недоотриманих коштів.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
оскаржувану постанову скасувати як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області та
отримує з 24.11.2006 пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що
підтверджується фотокопією пенсійного
посвідчення НОМЕР_1, виданого 14.06.2007
Пенсійним фондом України (а.с. 3).

07.02.2011 позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області з заявою про
перерахунок пенсії згідно довідки про
заробітну плату для обчислення пенсії
від 22.12.2006 № 7-1, виданої товариством з
обмеженою відповідальністю «Коммон»
(а.с. 22).

Головним спеціалістом по контролю за
цільовим використанням коштів
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
Меландій Т.Г проведено зустрічну
перевірку правильності складання
довідки від 22.12.2006 № 7-1 за період з 01.01.1994
по 31.12.1995 на громадянина ОСОБА_2, який
працював в товаристві з обмеженою
відповідальністю «Коммон». В ході
перевірки було виявлено, що позивачу,
згідно відомостей, нараховувались
дивіденди в залежності від відсоткової
участі у власності підприємства, що
відображено у вищевказаній довідці, та
на всі суми дивідендів нараховувався
збір до Пенсійного фонду (а.с. 6).

Листом від 10.03.2011 № 13028/А управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області відмовило
позивачу в перерахунку пенсії з тієї
підстави, що згідно інструкції зі
статистики заробітної плати, наказу
Держкомстату України від 13.01.2014 № 5
дивіденти відносяться до інших виплат,
що не належать до фонду оплати праці
(а.с. 5).

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
Київської області протиправно
відмовило позивачу у здійсненні
перерахунку розміру пенсійного
забезпечення згідно довідки про
заробітну плату для обчислення пенсії
від 22.12.2006 № 7-1, оскільки з наданої суду
копії вищезазначеної довідки
вбачається, що вона містить дані про
заробітну плату для обчислення пенсії
позивача і на всі здійснені виплати
нараховані страхові внески до
Пенсійного фонду України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
відмовляючи у перерахунку розміру
пенсійного забезпечення діяло на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» визначено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) досоціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Пунктом 1 ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до Закону.

Згідно з п. 2 ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
одержуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом (01.01.2004), у
межах сум, на які відповідно до раніше
чинного законодавства нараховувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а за
періоди до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якої сплачувалися ці
внески (збір), у межах сум, які
відповідно до раніше діючого
законодавства включалися до
заробітної плати, з якої обчислювалася
пенсія відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення», і не
перевищують 5,6 розміру середньої
заробітної плати в Україні на день
одержання таких сум.

На реалізацію п. 2 ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 №
306 затверджено Порядок визначення
заробітної плати для обчислення пенсії
особам, що в період до запровадження
обмеження максимального розміру
заробітної плати (доходу), з якої
сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи,
строк виконання якої перевищує
календарний місяць.

У відповідності до п.п. 2 та 3 Порядку
визначення заробітної плати для
обчислення пенсії особам, що в період
до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якої сплачувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
отримували заробітну плату (дохід) за
результатами роботи, строк виконання
якої перевищує календарний місяць до
суми заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії згідно з цим
Порядком зараховуються суми виплат
(доходу), з яких сплачувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та, які, відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Пунктом 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 221 передбачено, що
довідка про заробітну плату (дохід)
особи видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або державними архівними установами. У
випадках, коли архівні установи не
мають можливості видати довідку за
встановленою формою з розшифровкою
виплачених сум за видами заробітку,
вони можуть видавати довідки, що
відповідають даним, наявним в архівних
фондах, без додержання цієї форми.

Колегія суддів вважає, що зміст довідки
про отриману позивачем заробітну
плату відповідає вимогам Порядку
визначення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії особам, що у
період до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якої сплачувались
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
отримували заробітну плату (дохід) за
результатами роботи, строк виконання
якої перевищував календарний місяць,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2005 № 306,
зокрема у ній зазначено підстави для
виплати заробітної плати (доходу) за
результатами виконаної роботи,
відомості про документи, на підставі
яких її видано

Таким чином, дії управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
Київської області, які полягають у
відмові здійснити перерахунок пенсії
позивача згідно довідки від 22.12.2006 № 7-1,
є неправомірними.

Колегія суддів, звертає увагу, що
вимога позивача в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
розміру пенсійного забезпечення
ОСОБА_2 за весь період з посиланням на
ст. 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», не береться до уваги,
оскільки дана стаття стосується вимог
виплати пенсії вже нарахованої але не
виплаченої, що вірно встановлено судом
першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області - залишити
без задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 18.06.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
29.09.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.