Справа № 826/20476/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко
О.Є.,

суддів: Беспалова
О.О. та Губської О.А.,

при секретарі
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Дока Україна
Т.О.В.» до Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, Головного управління Державної
казначейської служби у м. Києві про
визнання протиправними дій, стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Дока Україна
Т.О.В.» звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві, Головного управління
Державної казначейської служби у м.
Києві, з урахуванням уточнень до
позовної заяви, про визнання
протиправною бездіяльності
податкового органу щодо нездійснення
своєчасного бюджетного відшкодування
з ПДВ на розрахунковий рахунок у банку
позивача; стягнення з бюджету через
Головне Управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
бюджетну заборгованість з
відшкодування податку на додану
вартість за грудень 2012 року в розмірі 1
299 346,00 грн. та пені у розмірі 83 941,31 грн.,
що нарахована на бюджетну
заборгованість з податку на додану
вартість.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
березня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково: визнано
протиправною бездіяльність Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо відмови у
підготуванні висновку органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів із зазначенням суми,
що підлягає відшкодуванню з бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дока Україна Т.О.В.",
відповідно до заяви від 12.11.2013 року вих.
№892 та зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві у відповідності до вимог
законодавства підготувати належний
висновок та надати органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів із зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дока Україна Т.О.В.",
відповідно до заяви від 12.11.2013року вих.
№892.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 березня 2014 року та
постановити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. Свою вимогу апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції не правильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 21 березня 2014 року - залишити
без змін, виходячи із наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог частково суд першої
інстанції, з метою всебічного та
повного захисту прав позивача,
керуючись ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, дійшов висновку про
доцільність вийти за межі позовних
вимог та зобов'язати податковий орган
підготувати належний висновок про
підтвердження сум відшкодування ПДВ.
При цьому, керувався тим, що податковим
органом безпідставно, в порушення норм
Податкового кодексу України, не
вчинено дій щодо підготування висновку
про бюджетне відшкодування, оскільки
податкові повідомлення - рішення №
та № , прийняті
контролюючим органом за результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ з ІІ «Дока Україна Т.О.В.»
були скасовані постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2013 року, а отже підтверджено
право позивача на отримання бюджетного
відшкодування з ПДВ у сумі 1 299 346,00 грн.,
відображеного у Декларації за грудень
2012 року .

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Державною податковою інспекцією в
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві проведено
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування позивачем
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту у сумі 1 299 346,00 грн.,
відображених у податковій декларації з
ПДВ за листопад 2012 року, від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у сумі 510 681,00 грн. та бюджетного
відшкодування ПДВ на рахунок позивача
у банку у сумі 1 299 346,00 грн., відображених
у Декларації за грудень 2012 року.

За результатами документальної
позапланової виїзної перевірки
податковим органом складено акт №
569/15-308/30530955 від 23.05.2013 року, на підставі
якого 10.06.2013 року винесено наступні
податкові повідомлення-рішення:

- № , яким відмовлено у наданні на
рахунок позивача у банку суми
бюджетного відшкодування з ПДВ,
заявленого у Декларації за грудень 2012
року;

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ шляхом
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 170,00 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
позивачем в судовому порядку, в
результаті чого Київським апеляційним
адміністративним судом винесено
постанову від 29.10.2013 року по справі №
826/9564/13-а, якою зазначені податкові
повідомлення-рішення визнано
протиправними та скасовані.

12.11.2013 року позивач звернувся до
податкового органу з листом за вих. №892
в якому просив подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, яка підлягає відшкодуванню.
Також позивачем до даного листа було
надано копію постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2013 року, яким були скасовані
вказані вище податкові
повідомлення-рішення.

Державною податковою інспекцією в
Оболонському районі Головною
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві надано
відповідь за вих. №1268/110/26-54-15-01-22 від
14.11.2013 року, згідно якої станом на 14.11.2013
року до канцелярії податкового органу
не надходила постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
по справі №826/9564/13-а, а тому відсутні
підстави для надання висновків щодо
бюджетного відшкодування.

Вважаючи такі дії податкового органу
протиправними, позивач звернувся до
суду.

Обговорюючи правомірність заявлених
апеляційних вимог, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно до п. 200.4 ст.200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України.

Відповідно до п. 200.7 ст.200 Податкового
кодексу України платник податку, який
має право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
контролюючому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Відповідно до п. 200.11 ст.200 Податкового
кодексу України за наявності достатніх
підстав, які свідчать, що розрахунок
суми бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, контролюючий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 200.12 ст.200 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
закінчення перевірки подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 200.13 ст.200 Податкового
кодексу України на підставі отриманого
висновку відповідного контролюючого
органу орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів, видає
платнику податку зазначену в ньому
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку контролюючого органу.

Відповідно до п. 200.17 ст.200 Податкового
кодексу України джерелом сплати
бюджетного відшкодування (у тому числі
заборгованості бюджету) є доходи
Державного бюджету України.

Як уже встановлено судом, позивач
звернувся до відповідача із
відповідною податковою декларацією та
заявою про повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. При цьому,
податковим органом було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача для визначення
достовірності нарахування такого
бюджетного відшкодування, за
результатами якої винесено податкові
повідомлення-рішення. Водночас, як було
зазначено раніше, постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду, вказані
податкові повідомлення рішення в
порядку судового оскарження було
скасовано.

Державною податковою інспекцією в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві в
обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
по справі № 826/9564/13-а, апеляційну скаргу
ТОВ з ІІ «Дока Україна Т.О.В.»
задоволено лише в частині визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
10.06.2013 року № , № , у
задоволенні ж позовної вимоги щодо
стягнення з бюджету суми бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 1 299 346,00
грн. - відмовлено, таким чином
вищевказана постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
не є підставою для отримання позивачем
бюджетного відшкодування.

З даного приводу колегія суддів
зазначає, що постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2013 року дійсно було відмовлено у
задоволенні позовної вимоги щодо
стягнення з бюджету суми бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 1 299 346,00
грн., разом з тим, із мотивувальної
частини судового рішення вбачається,
що підставою для відмови стало лише
порушення ТОВ з ІІ «Дока Україна Т.О.В.»
порядку отримання такого бюджетного
відшкодування, а саме: ненадання суду
доказів звернення позивача до органу
Державного казначейства України із
заявою про повернення коштів з бюджету.

Разом з тим, судовим рішенням визначено
протиправність винесення контролюючим
органом оскаржуваних повідомлень -
рішень, та, відповідно правомірність
формування сум бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду вважає
правомірним висновок суду першої
інстанції щодо протиправності дій
податкового органу щодо не вчинення
дій по підготовці висновку про
бюджетне відшкодування, що в свою чергу
свідчить про порушення останнім п. 200.11
ст.200 Податкового кодексу України.

Також колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції в
частині того, що позовні вимоги про
стягнення спірних сум ПДВ задоволенню
не підлягають, оскільки є передчасними,
так як законодавчо встановлений певний
механізм відшкодування з Державного
бюджету України податку на додану
вартість, який передбачає підготовку
податковим органом належного висновку
про підтвердження сум такого
відшкодування.

Колегія суддів критично оцінює
посилання відповідача на існування
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва та Київського
апеляційного адміністративного суду
по справі № 826/9564/13-а про спір між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав. Зокрема оцінку
вказаній обставині надано судом першої
інстанції в ухвалі від 05 березня 2014
року, проте заперечень на вказану
ухвалу суду від 05 березня 2014 року
відповідачем в апеляційній скарзі не
наведено. Враховуючи, що відповідно до
ст. 195 КАС України, суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, то у колегії суддів
відсутні підстави для перегляду
законності ухвали Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
березня 2014 року.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Міндоходів у м.
Києві - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 березня 2014 року - без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
О.О. Беспалов

О.А. Губська

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Беспалов О.О.

Губська О.А.