Справа № 2а-15355/11/2670
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю
секретаря Тищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційні скарги Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Міністерства доходів у м.
Києві та Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 липня 2014 року про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
за заявою представника ОСОБА_2 у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства доходів і зборів України,
Головного управління Міністерства
доходів у м. Києві та Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, третя особа
Генеральна прокуратура України про
визнання бездіяльності щодо ненадання
відповідей на скарги протиправною,
скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник, ОСОБА_2, звернулась до суду з
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 листопада 2011 року в адміністративній
справі № 2а-15355/11/2670 за заявою
заступника Генерального прокурора
України в інтересах держави в особі
Державної податкової служби України та
її посадових осіб: Голови Державної
податкової служби України, заступника
Голови Державної податкової
адміністрації у місті Києві,
заступника начальника Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва, про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 01 лютого 2005 року у справі №
2-15/2005

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 липня 2014 року заяву задоволено.
Скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 листопада 2011 року в адміністративній
справі № 2а-15355/11/2670. Прийнято нову
постанову, якою залишено без
задоволення заяву заступника
Генерального прокурора України в
інтересах держави в особі Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Міндоходів у місті Києві та
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 01 лютого
2005 року у справі № 2-15/2005.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, представники Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Міністерства доходів у м.
Києві та Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
заяви про перегляд за ново виявленими
обставинами. В своїх апеляційних
скаргах апелянти посилаються на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягає задоволенню, а постанову суду
слід залишити без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення заяви про перегляд за ново
виявленими обставинами.

Так, з матеріалів справи вбчається та
встановлено судом першої інстанції, що
що рішенням районного суду задоволено
скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність
заступника Голови Державної
податкової адміністрації у місті
Києві, Голови Державної податкової
адміністрації України та на рішення
заступника начальника Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва, визнано
неправомірною бездіяльність
заступника Голови Державної
податкової адміністрації у місті Києві
Вишневецької А.А. щодо ненадання
відповіді на звернення - скаргу ОСОБА_2
від 06 березня 2001 року, визнано
неправомірною бездіяльність Голови
Державної податкової адміністрації
України Азарова М.Я. щодо ненадання
відповіді на звернення - скарги ОСОБА_2
від 30 січня та 28 лютого 2002 року, а також
визнано неправомірним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Печерському районі міста
Києва від 23 лютого 2001 року №
21/17-4//3080 про стягнення з ОСОБА_2
донарахування податку та санкцій у
розмірі 200 %.

Постановою адміністративного суду
задоволено заяву заступника
Генерального прокурора України,
скасовано рішення районного суду та
прийнято нову постанову, якою
відмовлено повністю у задоволенні
скарги ОСОБА_2

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року у справі № 2а-15355/11/2670 апеляційну
скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а постанову адмінсуду -
без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05 березня 2012 року у справі
№ К/9991/4133/12 (№ 2а-15355/11/2670) касаційну
скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а постанову адмінсуду та
ухвалу суду апеляційної інстанції - без
змін.

Крім того, ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 квітня 2012 року у вказаній справі
залишено без задоволення заяву
представника ОСОБА_2 про перегляд
постанови адмінсуду за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року у справі № 2а-5067/12/2670 апеляційну
скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції від 28 квітня 2012 року - без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22 серпня 2012 року у справі
№ К/9991/45881/12 (№ 2а-5067/12/2670) касаційну
скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а ухвали судів попередніх
інстанцій - без змін.

Ухвалою суду від 07 травня 2014 року,
згідно зі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), допущено заміну
відповідачів їх процесуальними
правонаступниками, а саме Головним
управлінням Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач-1), Міністерством
доходів і зборів України (далі -
відповідач-2) та Державною податковою
інспекцією у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач-3), а також
відкрито провадження за заявою про
перегляд постанови адміністративного
суду за нововиявленими обставинами, її
розгляд та перегляд вказаної постанови
призначено колегією суддів у
відкритому судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 10
червня 2014 року через канцелярію від
представника заявника надійшли
письмові доповнення до заяви про
перегляд постанови адміністративного
суду за нововиявленими обставинами
разом зі письмовою заявою та
долученими до неї додатковими
письмовими доказами на підтвердження
обставин, якими вони обґрунтовуються.
Зазначені доповнення, заяву та докази
судом прийнято до розгляду та долучено
до матеріалів справи для врахування
під час перегляду постанови
адміністративного суду за
нововиявленими обставинами.

Підставою для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
представник заявника зазначив істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
та вирішення справи.

Задовольняючи заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, суд першої інстанції
прийшов до висновку про наявність
підстав для скасування постанови
адміністративного суду та прийняття
нової постанови про відмову у
задоволенні заяви заступника
Генерального прокурора України в
інтересах держави в особі Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Міндоходів у місті Києві та
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення райсуду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції з
матеріалів справи встановлено, що
постановою від 28 лютого 2014 року про
відмову від обвинувачення прокурор у
кримінальній справі № 49-800 (далі -
кримінальна справа) за обвинуваченням
ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2
ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст.
27, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 Кримінального
кодексу України (далі - КК України),
старший групи прокурорів відмовився
від обвинувачення у кримінальній
справі.

Зі змісту вказаної постанови від 28
лютого 2014 року вбачається, що вивчивши
матеріали кримінальної справи,
прокурор прийшов до висновку, що
зібрані у ній докази у сукупності не
підтверджують обвинувачення,
пред'явлене ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст.
191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27,
ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212
КК України, а можливість надання нових
доказів обвинувачення та способи їх
зібрання вичерпані.

Враховуючи відсутність підстав для
кримінальної відповідальності ОСОБА_2
за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15,
ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 2
ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України за
відсутністю складу цих злочинів,
необхідною є відмова прокурора від
обвинувачення у кримінальній справі.

У зв'язку з викладеними обставинами,
постановою Київського районного суду
міста Харкова від 28 лютого 2014 року у
справі № 2018/5492/2012 (н/п 1/640/81/14) закрито
провадження у кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст.
191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27,
ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК
України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 20 березня 2014 року постанову
Київського районного суду міста
Харкова від 28 лютого 2014 року про
закриття провадження у кримінальній
справі у зв'язку з відмовою прокурора
від обвинувачення змінено. Виключено
із мотивувальної частини вказаної
постанови вказівку про закриття
кримінального провадження на підставі
п. 2 ст. 6 Кримінального процесуального
кодексу України (далі - КПК України)
після слів "Керуючись принципом
верховенства права та". В решті
вказану постанову залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі на час її
розгляду.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи. Необхідними
ознаками нововиявлених обставин є,
по-перше, їх наявність на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються
тим, що вони одночасно повинні бути
передбачені нормами права, спричиняють
виникнення, зміну або припинення
правовідносин, мають істотне значення
для вирішення справи, тобто такі
фактичні дані, які спростовують факти,
покладені в основу судового рішення,
існували на момент звернення до суду з
позовом і під час розгляду справи
судом, не могли бути відомі ані особі,
яка заявила про це, ані суду, в
провадженні якого перебувала справа.

Так, суд першої інстанції зазначає, що у
ході розгляду заяви про перегляд
постанови адмінсуду за нововиявленими
обставинами судом з'ясовано, що
рішенням районного суду визнано
неправомірною бездіяльність
заступника Голови Державної
податкової адміністрації у місті Києві
Вишневецької А.А. щодо ненадання
відповіді на звернення - скаргу ОСОБА_2
від 06 березня 2001 року, визнано
неправомірною бездіяльність Голови
Державної податкової адміністрації
України Азарова М.Я. щодо ненадання
відповіді на звернення - скарги ОСОБА_2
від 30 січня та 28 лютого 2002 року, а також
визнано неправомірним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Печерському районі міста
Києва від 23 лютого 2001 року №
21/17-4//3080 про стягнення з ОСОБА_2
донарахування податку та санкцій у
розмірі 200 %.

Поряд з цим, постановою
адміністративного суду скасовано
рішення районного суду та прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
скарги ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Нововиявленою обставиною, у зв'язку з
якою скасовано рішення районного суду,
є те, що Шевченківський районний суд
міста Києва, приймаючи рішення, не взяв
до уваги як доказ правомірності
рішення про донарахування податків
висновок судово-бухгалтерської
експертизи від 31 листопада 2002 року №
11318 у кримінальній справі з тих підстав,
що дана експертиза проводилась у
кримінальній справі, яку станом на день
прийняття рішення закрито з
реабілітуючих підстав. При цьому, 20
жовтня 2011 року Генеральним прокурором
України скасовано постанову від 28
січня 2005 року у кримінальній справі в
частині закриття кримінальної справи
за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні
злочинів, передбачених ст. 80-1 (у
редакції від 29 липня 1994 року) КК
України, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 15 і ч. 5 ст. 191, ч.
3 ст. 212, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 і ч. 2
ст. 366 КК України.

Поряд з цим, нововиявленою обставиною,
яка не була і не могла бути відома, та
яка є підставою для скасування
постанови адміністративного суду,
представник заявника зазначає факт
прийняття Верховним Судом України
ухвали від 11 листопада 2005 року, згідно з
якою, Верховним Судом України на
спільному засіданні судової палати у
кримінальних справах та військової
судової колегії встановлено, зокрема,
що кримінальні справи стосовно ОСОБА_2,
порушені 05 січня 2001 року, 21 лютого 2001
року, 02 листопада 2001 року, 02 серпня 2002
року, 08 та 17 січня 2003 року, обґрунтовано
та відповідно до чинного
кримінально-процесуального
законодавства компетентними органами
і посадовими особами закриті за
відсутністю складу злочину на підставі
п. 2 ст. 6 КПК України, права, порушені
внаслідок безпідставного порушення
кримінальних справ і притягнення до
кримінальної відповідальності, у
законний спосіб повністю поновлено.

Тобто, вище вказаною ухвалою
Верховного Суду України
підтверджується факт відсутності у
діях заявника порушень законодавства,
діючого на час виникнення спірних
правовідносин.

Поряд з цим, у постанові Київського
районного суду міста Харкова від 28
лютого 2014 року у справі № 2018/5492/2012 (н/п
1/640/81/14), якою закрито провадження у
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_2 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.
27, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212,
ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України,
яку, у свою чергу, прийнято у зв'язку із
прийняттям постанови від 28 лютого 2014
року про відмову від обвинувачення,
зазначено про існування вмотивованої
постанови начальника Головного
слідчого управління Генеральної
прокуратури України Куцого О.А. від 28
січня 2005 року про закриття
кримінальної справи за відсутністю
складу злочинів за тими ж обставинами
та подіями, за якими у подальшому
ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення.
Вказана постанова була предметом
вивчення Верховним Судом України, який
своєю ухвалою від 11 листопада 2005 року
залишив її без змін.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правомірного висновку, що
обґрунтованість та законність
закриття кримінальних справ стосовно
ОСОБА_2, встановлена Верховним Судом
України, та яка є істотною для справи
обставиною, також підтверджена шляхом
прийняття прокурором 28 лютого 2014 року
постанови про відмову від
обвинувачення, на підставі якої, у свою
чергу, Київським районним судом міста
Харкова 28 лютого 2014 року прийнято
постанову у справі № 2018/5492/2012 (н/п
1/640/81/14), якою закрито провадження у
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_2 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.
27, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212,
ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

Відповідно до ст. 247 КАС України, заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами може бути
подано протягом одного місяця після
того, як особа, яка звертається до суду,
дізналася або могла дізнатися про ці
обставини. При цьому заява про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами з підстави, передбаченої п.
1 ч. 2 ст. 245 цього Кодексу, може бути
подана не пізніше ніж через три роки з
дня набрання судовим рішенням законної
сили.

Так, з матеріалів справи вбачаєттся, що
істотною обставиною, на яку
посилається заявник стали постанова
Прокуратиру Харківської області про
відмову від обвинувачення у
кримінальній справі від 28 січня 2014
року, постанова Київського районного
суду у м. Харкові від 28 лютого 2014 року та
ухвали Апеляційного суду Харківської
області від 20 березня 2014 року.

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджено, що заявнику про
існування вказаних документів стало
відомо лише 30 квітня 2014 року (а.с.145 т.5).

Отже, враховуючи викладену норму та
зважаючи, що із заявою про перегляд
постанови адміністративного суду за
нововиявленими обставинами (істотні
для справи обставини), представник
заявника звернувся 06 травня 2014 року,
тобто в межах місячного строку, суд
прийшов до висновку про не пропущення
заявником встановленого КАС України
процесуального строку для звернення до
адміністративного суду із заявою про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами, а тому
доводи апелянтів в цій частині не
можуть бути прийняті до уваги та
спростовані нормами чинного
законодавства України.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Міністерства доходів у м.
Києві та Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 05 жовтня 2014
року

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Межевич М.В.

Сорочко Є.О.