Справа № 875/100/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 року
м.Київ справа №
875/100/14

Вх.№А/800/58/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання -
Загородня М.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Чернюк С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року у справі №875/100/14 за позовом
ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії
про визнання протиправною та
скасування постанови ЦВК від 27 вересня
2014 року №1233 та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Центральної виборчої комісії, в якому
просив визнати протиправною та
скасувати постанову від 27 вересня 2014
року №1233 «Про відмову в реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_2.» та зобов'язати відповідача
прийняти рішення щодо реєстрації
ОСОБА_2 кандидатом у народні депутати
України в одномандатному окрузі №32 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив про неправомірність
оскаржуваної постанови відповідача
про відмову у реєстрації кандидатом у
депутати на підставі п.2 ч.1 ст.60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», безпідставність висновків
відповідача щодо відсутності
документів, зазначених у п.2 ч.2 ст.55
Закону, порушення його права бути
обраним, гарантоване ст.38 Конституцією
України та ст.9 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2
відмовлено повністю.

При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив із того, що подана
позивачем до заяви про реєстрацію його
кандидатом у народні депутати
автобіографія не містить обов'язкових
реквізитів та не відповідає вимогам,
встановленим Законом України «Про
вибори народних депутатів України», а
тому відповідач, відмовляючи позивачу
в реєстрації кандидатом у народні
депутати України, діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_2 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 вересня 2014 року, прийняти нову
постанову, якою скасувати постанову
Центральної виборчої комісії від 27
вересня 2014 року №1233 «Про відмову в
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_2.» та
зобов'язати відповідача прийняти
рішення щодо реєстрації ОСОБА_2
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному окрузі №32 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

У апеляційній скарзі позивач зазначає,
що при поданні до Центральної виборчої
комісії заяви про реєстрацію
кандидатом у народні депутати України
ним подавалася автобіографія, яка була
прийнята відповідачем без зазначення
про будь-які недоліки. Також,
посилаючись на положення ч.3 ст.60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» щодо виправлення помилок та
неточностей, вказує про відсутність
підстав для відмови у реєстрації
кандидата в депутати та
неправомірність визнання ЦВК
документа відсутнім за ознаками
неточностей у ньому. Зазначає про
порушення його права бути обраним та
вказує про невідповідність фактичним
обставинам висновків апеляційного
суду щодо невідповідності наданих ним
документів нормам чинного
законодавства без встановлення факту
їх відсутності, неправомірність
розгляду справи судом без його участі.

Відповідач - Центральна виборча
комісія проти апеляційної скарги
заперечує, просить залишити її без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

22 вересня 2014 року позивач - ОСОБА_2 подав
до Центральної виборчої комісії
України заяву про реєстрацію його
кандидатом в народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 32
на позачергових виборах до Верховної
Ради України, що призначені на 26 жовтня
2014 року.

Постановою Центральної виборчої
комісії України від 27 вересня 2014 року №
1233 «Про відмову в реєстрації кандидата
у народні депутати України ОСОБА_2.»
позивачу відмовлено у реєстрації
кандидатом у народні депутати України
у виборчому окрузі № 32 на підставі п.2
ч.1 ст.60 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» у зв'язку з
тим, що в автобіографії ОСОБА_2, на
порушення вимог п.2 ч.2 ст.55 Закону, не
зазначено часу проживання на території
України.

Відповідно до ч.3 ст.77 Конституції
України порядок проведення виборів
народних депутатів України
встановлюється законом.

Організація і порядок проведення
виборів народних депутатів України
визначені Законом України від 17
листопада 2011 року № 4061-VI «Про вибори
народних депутатів України».

Як встановлено ч.2 ст.55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України», Центральна виборча комісія
реєструє кандидата у депутати, який
балотується в одномандатному окрузі в
порядку самовисування, за умови
пред'явлення ним особисто одного із
документів, передбачених пунктами 1 або
2 частини третьої статті 2 цього Закону,
та отримання нею таких документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) фотографії кандидата розміром 4 x 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Відповідно до ч.11 ст.107 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» при проведенні повторних,
проміжних та позачергових виборів
депутатів декларація про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру кандидатами у депутати не
подається.

Згідно ч.4 ст.55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
Центральна виборча комісія видає
особі, яка подала документи, зазначені
у частині першій або частині другій
цієї статті, довідку про їх прийняття.
Довідка має містити перелік прийнятих
документів, число, місяць і рік, а також
час їх прийняття, посаду і прізвище
особи, яка прийняла документи.

Як вбачається з довідки про прийняття
документів, яка наявна у матеріалах
справи, ОСОБА_2 22 вересня 2014 року для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 32 відповідно до ч.2
ст.55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» особисто
пред'явлено паспорт та подано, а
Центральною виборчою комісією
прийнято, такі документи: заява про
самовисування кандидатом у народні
депутати України; автобіографія
кандидата в депутати на паперовому
носії та в електронному вигляді;
документ про внесення грошової
застави; 4 фотографії кандидата
розміром 4x6 сантиметрів на паперовому
носії та в електронному вигляді;
ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата; передвиборна програма
кандидата у депутати на паперовому
носії та в електронному вигляді.

При цьому, подана ОСОБА_2 автобіографія
не містить відомостей щодо часу його
проживання на території України,
зазначення яких у автобіографії,
відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України», є обов'язковим.

Оскільки автобіографія ОСОБА_2 не
містить обов'язкових реквізитів та не
відповідає вимогам, визначеним Законом
України «Про вибори народних
депутатів», вона не може вважатися
автобіографією кандидата в депутати у
розумінні п.2 ч.2 ст.55 Закону.

Київським апеляційним
адміністративним судом обґрунтовано
відхилені посилання позивача на
положення ч.3 ст.60 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
якою передбачено, що помилки та
неточності, виявлені в поданих
кандидатами на реєстрацію документах,
підлягають виправленню і не є
підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати.

Незазначення позивачем у поданій
автобіографії відповідних відомостей
у даному випадку не може розцінюватися
як помилка чи неточність, оскільки у
поданих на реєстрацію документах,
зокрема автобіографії, відсутні
відомості, наявність яких встановлена
законом як обов'язкова, що свідчить про
невідповідність поданих документів
нормам чинного законодавства та
порушення позивачем вимог Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» в частині змісту документів,
необхідних для його реєстрації
кандидатом у народні депутати.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що період проживання на
території України є однією із обставин
підтвердження права бути обраним
відповідно до положень ст.9 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», згідно ч.1 якої депутатом може
бути обраний громадянин України, який
на день виборів досяг двадцяти одного
року, має право голосу і проживає в
Україні протягом останніх п'яти років.
У зв'язку з цим вимоги п.2 ч.2 ст.55 Закону
щодо обов'язкового зазначення у
автобіографії відомостей про час
проживання на території України є
суттєвими.

Як встановлено п.2 ч.1 ст.60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», Центральна виборча комісія
відмовляє в реєстрації кандидата
(кандидатів) у депутати в разі
відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону.

За вказаними обставинами, враховуючи
відсутність у поданих позивачем
документах автобіографії, оформленої
відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», із обов'язковим зазначенням
відомостей щодо часу проживання на
території України, колегія суддів
погоджується з висновками Київського
апеляційного адміністративного суду
про обґрунтованість відмови
Центральної виборчої комісії у
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України та
правомірність оскаржуваної постанови
Центральної виборчої комісії України
від 27 вересня 2014 року №1233 «Про відмову
в реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_2.» як такої, що
прийнята на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом.

Доводи позивача щодо обмеження його
права бути обраним з боку відповідача
як суб'єктом владних повноважень,
колегія суддів визнає безпідставними,
оскільки відмова у реєстрації позивача
кандидатом у народні депутати
зумовлена невиконанням ним вимог
закону щодо належного оформлення
документів та неналежним виконанням
позивачем обов'язку щодо подання
документів із зазначенням інформації,
наявність якої законом визначена як
обов'язкова.

Доводи позивача щодо неправомірності
розгляду справи судом першої інстанції
у його відсутність колегією суддів
відхиляються, оскільки матеріалами
справи підтверджується факт належного
повідомлення позивача про дату, час і
місце судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.172, 177, 195, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді