Справа № 826/6882/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6882/14
інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04.07.14р. у справі №826/6882/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євро Груп Україна»
до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
14.01.14р. №, № та №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
04.07.14р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
господарські операції позивача з його
контрагентами ТОВ «Сітілайт Плюс» та
ПП «К «Комплекси контролю» не були
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, в силу відсутності
у контрагентів позивача фактичних та
економічних можливостей для
здійснення такого роду операцій, що
встановлено актами про неможливість
проведення зустрічної звірки. Щодо
господарських відносин позивача з ТОВ
«Ріп» апелянт зазначив, що первинні
документи підписані ОСОБА_3 від імені
товариства не можна вважати належними
первинним документами, оскільки згідно
пояснень наданих службовою запискою
ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва, ОСОБА_3 документів фінансової та
господарської звітності не підписував,
підприємство не реєстрував.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у Дніпровському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві проведено
невиїзну позапланову перевірку
позивача щодо підтвердження
взаємовідносин з ТОВ «Сітілайт Плюс»
за період з 01.06.12р. по 31.12.12р., з ПП «К
«Комплекси контролю» за період з 01.08.11р.
по 31.12.11р., ТОВ «Ріп» за період з 01.04.11р.
по 31.07.11р., за результатами якої складно
акт від 25.12.13р. №2142/26-53-22-03-21.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення - рішення від 14.01.14р.:

№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на суму 93 341 грн., в
т.ч. основний платіж - 65 501 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 27 840 грн.;

№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 224 574 грн., в т.ч. основний платіж - 174
297 грн., штрафні (фінансові) санкції - 50 277
грн.;

№, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми ПДВ за
березень 2013 року у розмірі 94 389 грн.

Підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень - рішень
слугували встановлені перевіркою
порушення позивачем вимог: пп.138.1.1 п.
138.1, п. 138.2 ст. 138, п. 138.7 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1
ст. 139, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України .

Такий висновок податкового органу
ґрунтується на висновках актів ДПІ у
Вишгородському районі Київської
області «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Сітілайт Плюс»
від 15.05.13р. №31/22-00/380850080 та від 17.06.13р.
№67/22-00/38085080; ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
01.08.12р. №498/3/22-30-34663939 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «К
«Комплекси контролю» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за серпень -
грудень 2011 року», якими не встановлено
факту передачі товарів (робіт, послуг)
від продавця до покупця у зв'язку з
відсутністю актів приймання - передачі
товару (робіт, послуг), видаткових
накладених, довіреностей, документів,
що засвідчують транспортування,
зберігання товарів.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ «Ріп» податковий орган вказав, що
первинні документи підписані ОСОБА_3
від імені товариства не можна вважати
належними первинним документами,
оскільки згідно пояснень наданих
службовою запискою ГВПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва, ОСОБА_3
документів фінансової та
господарської звітності не підписував,
підприємство не реєстрував.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріалами справи підтверджується
реальне здійснення господарської
операції з виконання робіт в межах
звичайної господарської діяльності
суб'єктів господарювання, оплата
вартості робіт, правомірність
формування даних податкового обліку
позивача на підставі первинних та
інших документів бухгалтерського та
податкового обліку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (надалі - Закону N
996-XIV) визначено, що первинний документ -
це документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, податкові накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, зокрема,
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
податковий кредит та витрати у зв'язку
з реальним придбанням товарів (робіт,
послуг) та на підставі відповідних
розрахункових, платіжних та інших
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

В даному випадку, обставини справи та
зібрані у ній докази у їх сукупності
свідчать про те, що господарські
операції позивача з його контрагентами
мали товарний (реальний) характер,
вчинені в межах та з метою
господарської діяльності суб'єктів
господарювання.

Основним видом діяльності позивача
згідно довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, є неспеціалізована оптова
торгівля, а додатковими: надання в
оренду інших машин, устаткування та
товарів, оптова торгівля іншими
машинами й устаткуванням.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та ТОВ «Ріп», ПП «К
«Комплекси контролю» та ТОВ «Сітілайт
Плюс» були укладені договори на
виконання робіт від 24.03.11 р. № 240311, від
01.08.11 р. № 010811 та від 01.06.2012 р. № 010612 за
умовами яких Замовник доручає, а
Виконавець зобов'язується на протязі 11
місяців з моменту підписання цього
договору, виконувати у відповідності
до умов цього договору роботи по
агрегатуванню, зборці, налаштування і
пуско-наладці, гідравлічним,
механічним, електричним випробуванням
насосів і насосних станцій, труб,
арматури, кафів управління,
фільтрованих установок, переданих
Виконавцю згідно актів
приймання-передачі комплектуючих, а
Замовник зобов'язується оплатити
вартість робіт Виконавця, згідно актів
виконаних робіт.

В підтвердження придбання робіт
матеріали справи містять податкові та
видаткові накладні, акти виконаних
робіт, які відповідають вимогам ст. 9
Закону N 996-XIV та розкривають зміст та
обсяг господарських операцій.

Оплата вартості робіт здійснювалась у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунки ТОВ «Ріп», ПП «К «Комплекси
контролю» та ТОВ «Сітілайт Плюс».

Матеріали справи містять докази
наявності у позивача складських
приміщень (договір № 2-а найму (оренди)
нежитлових приміщень від 01.02.12р.
укладений з ВАТ «Київське
спеціалізоване управління
екскавації»; договір оренди № 01/02 від
01.02.11р., укладений із ТОВ «Виробниче
підприємство «Інтерагротек»).

На момент здійснення господарських
операцій, ТОВ «Ріп», ПП «К «Комплекси
контролю» та ТОВ «Сітілайт Плюс» були
належним чином зареєстровані як
суб'єкти господарювання у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та
платниками ПДВ, що не заперечується
податковим органом.

Податковим органом не надано належних
доказів на підтвердження того, що
контрагенти позивача не мали
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по
господарських операціях на час їх
виконання, відсутності фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих
зобов'язань чи відсутність можливостей
залучення до виконання зобов'язань
третіх осіб.

Покликання податкового органу на акти
ДПІ у Вишгородському районі Київської
області «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Сітілайт Плюс»
від 15.05.13р. №31/22-00/380850080 та від 17.06.13р.
№67/22-00/38085080; ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Мін доходів у м. Києві від
01.08.12р. №498/3/22-30-34663939 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «К
«Комплекси контролю» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за серпень -
грудень 2011 року» - не заслуговують на
увагу з огляду на те, що звірка фактично
не проводилась і обставини щодо
вказаних господарських операцій
податковим органом реально не
встановлювались.

На думку колегії суддів, заходи,
спрямовані на проведення зустрічної
звірки, тобто спрямовані на вчинення
дій щодо співставлення даних первинних
та інших бухгалтерських документів
суб'єкта господарювання, однак без
фактичного вчинення таких дій, не
можуть вважатися діями по проведенню
зустрічної звірки.

Окрім того, недотримання контрагентом
позивача податкової дисципліни має
правові наслідки саме для такого
контрагента, оскільки порушення
платником податків вимог податкового
законодавства має персональний
характер, тобто тягне за собою
застосування заходів відповідальності
саме для такого платника та не може
негативно впливати на податковий облік
інших осіб за відсутності факту
причетності останніх до таких
правопорушень та за наявності факту
здійснення господарської операції.

Податковим органом не надано жодних
доказів в підтвердження того, що
підписи вчинені від імені ТОВ «РІП»
ОСОБА_3 вчинені не ним та що останній не
реєстрував вказане підприємство, а
відтак посилання апелянта на пояснення
вказаної особи, джерело походження
якого невідомо - не заслуговують на
увагу.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, підстави для задоволення
апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04.07.14р. у справі №826/6882/14 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04.07.14р. у справі №826/6882/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 03.10.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.