Справа № 2а/2470/2117/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/32179/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

за участю:

секретаря
Мосійчук І.М.

представників позивача
Аврама Ю.М., Бобика Й.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернівці
Чернівецької області Державної
податкової служби

на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02.02.2012

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2012

у справі № 2а/2470/2117/11

за позовом Приватного
підприємства «Бестком»

до Державної податкової
інспекції у м. Чернівці

про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Бестком» (далі
по тексту - позивач, ПП «Бестком»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівці (далі по тексту - відповідач,
ДПІ у м. Чернівці) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 06.05.2011.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02.02.2012, яка
залишена без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2012, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства,
за результатами якої складено акт
№992/23-1/32027222.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення № та №
від 06.05.2011, якими позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 619047,50 грн.,
в тому числі 495238,00 грн. - за основним
платежем та 123809,50 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями, з податку на
прибуток в розмірі 954312,50 грн., в тому
числі 763450,00 грн. - за основним платежем
та 190862,50 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 4.1.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.2.1
п. 5.2, пп. 5.3.2, пп. 5.3.9 п. 5.3, п. 5.1, п. 5.9 ст. 5,
пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 п. 6.1 ст. 6, Закону
України від 28.12.1994 №334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі по тексту -
Закон №334/94-ВР), пп. 7.2.1, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп.
7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України від
03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
по тексту - Закон №168/97-ВР) у зв'язку з
неправомірним віднесенням до складу
валових витрат та податкового кредиту
з податку на додану вартість сум,
сформованих за договором про надання
послуг від 01.01.2010 №БК-0000084, укладеним з
ПП ОСОБА_4, за договором суборенди від
01.01.2010 №19, укладеним з ПП ОСОБА_4, за
договором поставки товарів від 30.07.2010
№БК-0000068, укладеним з ТОВ «Магнітка 921»
з підстав відсутності факту реального
вчинення господарських операцій та, як
наслідок, нікчемності вказаних
правочинів.

При цьому, податковий орган посилався
на те, що ТОВ «Магнітка 921» за фактичною
адресою не знаходиться, має ознаки
фіктивності та зареєстрований на
підставну особу, відносно якої
порушено кримінальну справу за ст. 205
Кримінального кодексу України.

Даний факт спростовується наявним в
матеріалах справи свідоцтвом №100247669,
згідно якого ТОВ «Магнітка 921» з 01.10.2009
зареєстрована ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя платником податку на додану
вартість.

Крім того, згідно інформації
офіційного сайту ДПА України ТОВ
«Магнітка 921» анульовано свідоцтво
платника ПДВ 18.11.2010, після чого
зареєстровано платником ПДВ 27.12.2010.

Таким чином, на час укладення договору
поставки товарів контрагент ТОВ
«Магнітка 921» було зареєстроване
належним чином платником ПДВ, а тому
посилання податкового органу на
вказані обставини є безпідставним та
необґрунтованим.

Також, відповідач вказував на те, що ПП
ОСОБА_4 відсутні трудові ресурси,
основні фонди, виробничі активи,
складські приміщення та транспортні
засоби необхідних для здійснення
основного виду діяльності, тому угоди
укладені між позивачем та ПП ОСОБА_4, є
нікчемними.

Судами зазначено, що свою діяльність ПП
ОСОБА_4 здійснював в орендованому
приміщенні, найманої праці не
використовував, оскільки машина для
обандерування працює автоматично та не
потребує додаткової робочої сили.

На виконання даних договорів були
складені акти виконаних робіт №01/07/10,
№02/08/10, №03/09/10, які містяться в
матеріалах справи та відповідно до
яких можна визначити конкретний
перелік здійснених господарських
операцій, а саме скотчування,
пакетування та упаковка товарів, тому
висновки відповідача не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що позивачем правомірно включено до
складу валових витрат з вартості
послуг передпродажної підготовки
упаковки товарів виконавцем - ПП ОСОБА_4

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону №334/94-ВР
визначено, що валовими витратами
виробництва та обігу є сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
№334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ста. 5 Закону
№334/94-ВР передбачено, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону №168/97-ВР
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 6.1
ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР
передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно із ст. 1 Закону України від
16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні» (далі
по тексту - Закон №996-XIV) первинним
документом є документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
№996-XIV підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені та підтверджені належним
чином оформленими первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Поряд з цим, судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що
фактичне виконання договорів
підтверджується належним чином
оформленими бухгалтерськими
документами.

Що стосується доводів податкового
органу про нікчемність договорів, то
відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано
документальних підтверджень
відсутності фактичного виконання
господарських операцій за спірними
договорами, узгодженості дій позивача
з ПП «Каф-Буд», ПП ОСОБА_4 з метою
незаконного отримання податкових
вигод або його обізнаності з такими
діями постачальників.

А тому, твердження відповідача про
нікчемність договорів, укладених між
позивачем та ПП «Каф-Буд», ПП ОСОБА_4, є
необґрунтованими належними засобами
доказування припущеннями, оскільки,
позиція податкового органу щодо
суперечності спірних угод інтересам
держави не підкріплена належними
доказами чи відповідними судовими
рішеннями.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Чернівці Чернівецької
області Державної податкової служби
залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02.02.2012 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров