Справа № 819/285/14-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
Справа № 6012/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Cердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
17.04.2014р. по справі №819/285/14-a за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про зобов»язання
перерахувати грошове утримання,-

В С Т А Н О
В И В:

13.02.2014р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
фінансового забезпечення та
бухгалтерського обліку Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Київській області про
перерахунок грошового забезпечення та
стягнення моральних збитків за
недоотримані кошти у червні 1986 р.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.04.2014р.
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
посадових осіб Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області щодо відмови
ОСОБА_1 у перерахунку заробітної плати
(грошового утримання) за роботу у
червні 1986 року. Зобов"язано Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області
здійснити перерахунок заробітної
плати (грошового утримання) за червень
1986 року відповідно до вимог чинного
законодавства. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що при здійсненні
розрахунку заробітної плати (грошового
утримання) за роботу ОСОБА_1 в
Чорнобильській зоні відчуження у
червні 1986 року, відповідачем не
враховано приписи Постанови Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. №
665-195 та Постанови Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7 щодо
оплати у вихідні і святкові дні у
подвійному розмірі.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області.
Покликаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до безпідставного
задоволення позовних вимог, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а позов
залишити без розгляду з наступних
підстав.

Колегією суддів встановлено те, що
позивач просить визнати дії посадових
осіб УФЗБО ГУ МВСУ в Київській області
щодо відмови позивачу у перерахунку
заробітної плати (грошового утримання)
за роботу у червні 1986 року
неправомірними. Зобов»язати УФЗБО ГУ
МВСУ в Київській області здійснити
позивачу перерахунок заробітної плати
(грошового утримання) за червень 1986
року на основі висновку експертного
дослідження ТВ КНДІСЕ, стягнути з УФЗБО
ГУ МВСУ в Київській області на користь
позивача недоотриману суму заробітку
(грошового утримання) за червень 1986
року з врахуванням виплачених сум та
проведеної індексації недоотриманої
суми 921,95 крб. Крім того, просить
стягнути моральну шкоду в розмірі 10000
грн.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення цього
строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що позивач звернувся до суду
з позовом про зобов»язання УФЗБО ГУ
МВСУ в Київській області зробити
перерахунок заробітної плати
(грошового утримання) за червень 1986
року лише в лютому 2014 року.

Відповідно до довідки від 27.01.2012р. № 56
про грошове забезпечення ОСОБА_1, яке,
на його думку, не відповідає вимогам
законодавства, йому було відомо про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Колегія суддів також
зазначає, що позивачу була надана
довідка виходячи з даних
розрахункового листа за 1986 рік, який є
первинним документом нарахування
грошового забезпечення за період
несення служби позивача під час
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів також вказує, що серед
розсекречених у 2001 році
нормативно-правових актів урядів СРСР
та УРСР є постанова Ради Міністрів СРСР
та ВЦРПС № 655-195 від 05.06. 1986 р., постанова
Ради Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради Професійних
Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7,
постанова Ради Міністрів СРСР № 524-156
від 07 травня 1986 року.

Відтак, на переконання колегії суддів,
позивач мав всі підстави та можливість
дізнатися про порушення свого права
після розсекречення зазначених вище
нормативно-правових актів, та ще в 2001
році міг вжити всіх передбачених
законодавством заходів для звернення
до суду за захистом свого порушеного
права.

Крім того, згідно з відповіді на
звернення позивача за вих. №2/к-84 від
10.04.2013 року, позивачу було повідомлено
про грошове утримання за серпень 1986
року.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
залишення без розгляду позовних вимог
з підстав пропуск строку звернення до
адміністративного суду, оскільки
позивач звернувся до суду першої
інстанції з порушенням строків
звернення до адміністративного суду, а
саме після 10.10.2013 року.

Отже, колегія суддів вбачає підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції з підстав пропуску позивачем
строку звернення до адміністративного
суду та залишення позовних вимог без
розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 205 КАС України
розглянувши апеляційну скаргу, суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу в разі скасування судового
рішення і залишення позовної заяви без
розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору по суті.
Відтак, оскаржувану постанову слід
скасувати, а позовні вимоги залишити
без розгляду з вищевикладених мотивів.

Зважаючи на викладене та керуючись ч.3
ст.160, ст. 195, 196, п.4 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 205,
ст. 206, ст. 254, ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області
задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.04.2014р. по
справі № 819/285/14-a скасувати та
постановити нову ухвалу, якою позов
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про зобов`язання
перерахувати грошове утримання -
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. На ухвалу може бути
подано касаційну скаргу безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили..

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник