Справа № 521/12710/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 521/12710/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Сегеда О.М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

при секретарі - Єршовій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Малиновського районного
суду міста Одеси від 27 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Виконавчого комітету
Одеської міської ради, ОСОБА_4, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог ОСОБА_2, Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради, ОСОБА_5, Управління земельних
ресурсів Одеської міської ради про
визнання противоправними дій, визнання
противоправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 або
позивач) звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Виконавчого комітету ОМР, ОСОБА_4, за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог - ОСОБА_2, ОСОБА_5,
Управління архітектури та
містобудування ОМР, Управління
земельних ресурсів ОМР, та з уточненням
позовних вимог просила суд визнати
противоправними дії ОСОБА_4, щодо
посвідчення підпису на заяві про
прийняття будинку в експлуатацію не
співвласником будинку, визнання її
недійсною, а також визнання рішення
суб'єкта владних повноважень, щодо
введення жилого будинку з прибудовами
за літ. «Ппп-1» за адресою: АДРЕСА_1 в
експлуатацію противоправним та його
скасувати.

Постановою Малиновського районного
суду міста Одеси від 27 січня 2014 року
адміністративний позов - задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення виконавчого комітету ОМР №1031
від 20 вересня 2007 року «Про прийняття в
експлуатацію житлового будинку з
прибудовами літ. «Ппп-1», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, та належить на
праві власності громадянці ОСОБА_2

В інший частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Згідно рішення виконкому Іллічівської
районної ради депутатів трудящихся від
11.04.1958 року №401 на підставі договору про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки під будівництво
індивідуального будинку на праві
особистої власності, посвідченого
п'ятою Одеською державною нотаріальною
конторою 12.11.1958 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7
була надана земельна ділянка площею 550,0
кв.м. по АДРЕСА_1 від 19.02.1974 року
договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки
АДРЕСА_1 від 12.11.1958 року з ОСОБА_7 був
розірваний, рішення вступило в законну
силу 02.03.1974 року.

18.09.1974 року ОСОБА_6 продав ОСОБА_8 21/50
частину будинку по АДРЕСА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 18.09.1974 року, в користування
останньої було передано: 1-4 житлова
кімната площею 18,70 кв.м., та 1-3 веранда.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
від 04.12.2004 року за заповітом
спадкоємцями 2/3 частин спадкового
майна ОСОБА_8 були в рівних частках
ОСОБА_3, ОСОБА_5, та ОСОБА_9, а згідно
свідоцтва про право на спадщину від
31.07.2003 року спадкоємницею майна ОСОБА_6
є ОСОБА_2

04.12.2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після
смерті ОСОБА_8 отримали свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
спадкове майно, яке складається з 2/3
частин житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1
та складається в цілому з одного
житлового будинку, житловою площею 64,5
кв.м. та надвірних будівель: сараї під
літ. «Б, Д, И, Л, Н», літньої кухні під літ.
«Г», гаражу під літ. «Ж», навісу під літ.
«З», вбиральні під літ. «К,М», 1-6
огородження, 1,11-мостіння,
розташованого на земельній ділянці
площею 550,0 кв.м..

18.01.2005 року право власності ОСОБА_3 на
21/150 частин вказаного будинку було
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

18.01.2005 року право власності ОСОБА_5 на
21/150 частин вказаного будинку було
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 з
ОСОБА_11, остання 08.07.2011 року
змінила своє прізвище на ОСОБА_10, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб.

04.12.2004 року ОСОБА_3 після смерті свого
сина ОСОБА_9 отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом, яке
складається з 21/150 частин житлового
будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 та
складається в цілому з одного
житлового будинку, житловою площею 64,5
кв.м. та надвірних будівель: сараї під
літ. «Б, Д, И, Л, Н», літня кухня під літ.
«Г», гараж під літ. «Ж», навіс під літ.
«З», вбиральні під літ. «К,М», 1-6
огородження, 1,11-мостіння,
розташованого на земельній ділянці
площею 550,0 кв.м..

Зазначена частина житлового будинку
належала спадкодавиці ОСОБА_8, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої, ОСОБА_9,
прийняв спадщину за заповітом.

На теперішній час, ОСОБА_3 належить на
праві власності 42/150 частин вказаного
вище будинку, а ОСОБА_5 - 21/150 його частин.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 31.07.2003 року, ОСОБА_2 після
смерті ОСОБА_6 належить на праві
власності 29/50 частин житлового будинку,
який знаходиться по АДРЕСА_1 та
складається в цілому з одного кам'яного
житлового будинку, житловою площею 64,5
кв.м. та надвірних будівель: сараї під
літ. «Б, Д, И, Л, Н», літня кухня під літ.
«Г», гараж під літ. «Ж», навіс під літ.
«З», вбиральні під літ. «К,М», 1-6
огородження, 1,11-мостіння,
розташованого на земельній ділянці
площею 550,0 кв.м..

Зазначена частина житлового будинку
належала спадкодавцю ОСОБА_6 на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального будинку на праві
особистої власності від 12.11.1958 року.

05.09.2003 року право власності ОСОБА_2 на
29/150 частин вказаного будинку було
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН».

Таким чином, співвласниками житлового
будинку, що розташований по АДРЕСА_1, є
ОСОБА_3, ОСОБА_5С, та ОСОБА_2, які не були
сторонами по договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки від 12.11.1958 року та
безпосередньо їм не передавалася в
користування зазначена земельна
ділянка.

Також, судом встановлено, що ні
попередні користувачі земельної
ділянки, ні сторони не зверталися до
виконкому про встановлення розміру та
межі земельної ділянки, та за
отриманням документів на цю ділянку, не
ділили будинок та земельну ділянку в
натурі, пропорційно їх часткам у праві
власності на будинок.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що дії виконавчого
комітету ОМР з винесення рішення від
20.09.2007 року "Про затвердження акту
міської міжвідомчої комісії від 17.05.2007
року про прийняття в експлуатацію
споруд та прийняття в експлуатацію
житлового будинку з прибудовами літ.
«Ппп1», жилою площею 24,8 кв.м., загальною
площею 47,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1", не
можуть вважатися обґрунтованим та
законними, у зв'язку з чим вимоги щодо
його скасування підлягають
задоволенню. Також, суд першої
інстанції дійшов до висновку, що вимоги
про визнання протиправними дії голови
ОСОН "Ленінський" не підлягають
задоволенню, оскільки зазначені вимоги
є непідвідомчими суду.

Судова колегія погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України - у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Згідно ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Статтею 357 ЦК України передбачено, що
співвласник має право на відповідне
збільшення своєї частки у праві
спільної часткової власності, якщо
поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна (ч.3).

Співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності (ч.4).

Як вбачається з матеріалів справи,
земельна ділянка, на якій розташоване
домоволодіння АДРЕСА_1, знаходиться у
спільному користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_5
та ОСОБА_2, та їх право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток цих осіб у праві власності на це
домоволодіння.

Проте, ОСОБА_2 внаслідок реконструкції
сараю під літ. "Б" і гаражу під літ. "Ж",
які належали на праві спільної
часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_5
самовільно без дозволу на виконання
будівельних робіт побудувала на
земельній ділянці, яка знаходиться у
спільному користуванні житловий
будинок з прибудовами під літ. "Ппп1",
жилою площею 24,8 кв.м., загальною площею
47,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
проведена реконструкція ОСОБА_2
порушує права власності позивачки і на
споруди, які були реконструйовані без
її згоди, а також порушує її права, як
землекористувача.

Разом з цим, 28.02.2007 року Управлінням
архітектури та містобудування ОМР було
складено висновок про можливість
прийняття в експлуатацію житлового
будинку з прибудовами літ. «Ппп1», жилою
площею 24,8 кв.м., загальною площею 47,1
кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 та
зазначено, що технічний висновок
необхідно погоджувати з органами
Держнагляду та співвласниками
суміжних домоволодінь.

Згідно листа Головного управління МНС
України в Одеській області №14-653
погодження технічного висновку про
можливість зберігання і прийняття в
експлуатацію самочинно збудованого
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1 28.02.2007 року дійсно, за умови
наявності письмової згоди
співвласників будинку та суміжних
землекористувачів.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконавчого комітету ОМР від
20.09.2007 року був затверджений акт
міської міжвідомчої комісії від 17.05.2007
року про прийняття в експлуатацію
споруд та прийнятий в експлуатацію
житлового будинку з прибудовами літ.
«Ппп1», жилою площею 24,8 кв.м., загальною
площею 47,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, судом першої інстанції
встановлено, що згоду на прийняття в
експлуатацію житлового будинку, з
прибудовами літ. «Ппп1», жилою площею 24,8
кв.м., загальною площею 47,1 кв.м.,
розташованого по АДРЕСА_1 надали
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які не
є співвласниками житлового будинку за
зазначеною адресою, а є тільки
сусідами, а позивачка ОСОБА_3 як
співвласниця житлового будинку та
суміжний землекористувач згоду на
прийняття самочинно збудованого
житлового будинку з прибудовами за літ.
«Ппп1», розташованого по АДРЕСА_1, не
давала та заяву про надання згоди на
прийняття в експлуатацію даного
об'єкта не підписувала.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням вірно встановлених судом
першої інстанції вищевикладених
обставин, колегія суддів приходить до
висновку, що акт про прийняття об'єкта
до експлуатації був складений з
порушенням діючого на той час
законодавства та порушує права
позивачки як співвласницю житлового
будинку та суміжного землекористувача
співвласника будинку.

Таким чином, Одеська міська рада не
перевірила наявність всіх необхідних
документів та відповідність їх діючому
на той час законодавству, яке визначає
процедуру прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення виконавчого
комітету ОМР №1031 від 20 вересня 2007 року
«Про прийняття в експлуатацію
житлового будинку з прибудовами літ.
«Ппп1», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та належить на праві власності
громадянці ОСОБА_2" підлягає
скасуванню, оскільки не відповідає
вищенаведеним критеріям
правомірності, як законність,
обґрунтованість, добросовісність та
розсудливість, у зв'язку з чим доводи
апеляційної скарги щодо його
правомірності не підлягають
задоволенню.

Окрім цього, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що вимоги про визнання
протиправними дії голови ОСОН
«Ленінський» ОСОБА_4, щодо посвідчення
підпису на заяві про прийняття будинку
в експлуатацію не співвласником
будинку, визнання її недійсною не
можуть бути задоволені, оскільки
посвідчення головою ОСОН «Ленінський»
ОСОБА_4 заяви про прийняття будинку в
експлуатацію співвласником будинку, не
є актом державного чи іншого органу,
який може бути оскаржено окремо, а
відтак, зазначені вимоги є
непідвідомчою суду.

Інші доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
вони повністю спростовуються
матеріалами справи та обставинами, які
повно та об'єктивно були встановлені
судом першої інстанції при вирішенні
спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Малиновського
районного суду міста Одеси від 27 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв