Справа № 817/2541/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2541/14

01 жовтня 2014 року 12год. 22хв. м. Рівне

Рівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Жуковської Л.А. за участю секретаря
судового засідання Мельничук О.А. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача:представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Федчук К.М.,
третьої особи відповідача: представник
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_4

доРеєстраційної служби Гощанського
районного управління юстиції
Рівненської області третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_5 про визнання нечинним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Реєстраційної служби Гощанського
районного управління юстиції
Рівненської області; третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_5 про визнання нечинним та
скасування рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_6 щодо реєстрації права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями та спорудами:
Б-сарай;Г-погріб; Д-колодязь;
Ж-вбиральня, за ОСОБА_5 на підставі
рішення апеляційного суду Рівненської
області від 21 березня 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступними обставинами.

Так, позивач, вказує, що як йому стало
відомо відповідачем по справі було
прийнято рішення про державну
реєстрацію прав (індексний 2565902 від
24.05.2013 року) на житловий будинок АДРЕСА_1
за ОСОБА_5 на підставі рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 21 березня 2013 року.

Звертає увагу, що підставою для
реєстрації права власності слугувало
рішення апеляційного суду Рівненської
області від 21 березня 2013 року, яким
рішення Гощанського районного суду
Рівненської області від 25 січня 2013 року
- в частині відмови ОСОБА_5 в позові про
визнання недійсним свідоцтва про право
на cпадщину за законом від 27.03.2009 року на
ім'я позивача та про визнання за нею
права на спадкове майно частину
житлового будинку скасовано.

Крім того вказує, що зазначеним
рішенням апеляційного суду
Рівненської області позов третьої
особи до позивача по справі про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання
права власності на 1/ 2 частину
спадкового майна - житловий будинок -
задоволено частково: визнано недійсним
в частині 1/2 свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане Гощанською
державною нотаріальною конторою на
ім'я ОСОБА_4 27.03.2009 року на житловий
будинок; визнано за третьою особою
право власності на спадщину - на 1/2
частину житлового будинку, що
відкрилась після смерті матері ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому, 22 квітня 2013 року
апеляційним судом Рівненської області
було постановлено ухвалу, якою дане
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У свою чергу, рішенням Гощанського
районного суду Рівненської області від
25 січня року позов третьої особи
задоволено частково - встановлено факт
того, що ОСОБА_5 своєчасно прийняла
спадщину після смерті матері. В
задоволенні позовних вимог про
визнання свідоцтва про право на
спадщину від 27 березня 2009 року на ім'я
ОСОБА_4 недійсним та про визнання права
на спадщину за заповітом - відмовлено.

На думку позивача, у ОСОБА_5 відсутнє
право на реєстрацію за нею права
власності на житловий будинок,
оскільки відповідно до судового
рішення апеляційного суду Рівненської
області позивача не позбавлено права
власності на нерухоме майно і за
третьою особою таке право власності не
визнано.

З огляду на вказані обставини вважає
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Гощанського
районного управління юстиції
Рівненської області щодо реєстрації
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та
спорудами: Б-сарай;Г-погріб; Д-колодязь;
Ж-вбиральня, за ОСОБА_5 на підставі
рішення апеляційного суду Рівненської
області від 21 березня 2013 року таким, що
підлягає скасуванню.

Відповідач по справі позов не визнав
про що подав письмове заперечення
(вх.№17985/14 від 22.09.2014 р.).

У запереченні акцентує увагу на те, що
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_6 прийнято
відповідно до чинного законодавства.
Зі змісту позовної заяви не вбачається
ні суть порушень вчинених державним
реєстратором під час прийняття ним
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, ні обставини та докази,
що їх підтверджують.

Третьою особою - ОСОБА_5 подано письмове
заперечення щодо заявлених позовних
вимог (вх.№17942/14 від 22.09.2014 р.).

Зазначає, що Рішення суду апеляційної
інстанції від 21 березня 2013 року набрало
законної сили, ОСОБА_4 не оскаржувалося,
тому на підставі вказаного рішення
суду було проведено державну
реєстрацію на житловий будинок
АДРЕСА_1, а відтак відсутні умови для
задоволення вказаного позову.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив його задовольнити.

У судовому засіданні представники
відповідачів та третьої особи позов
заперечили у повному обсязі з підстав,
викладених у поданих суду письмових
запереченнях, просили у позові
відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що в
задоволені адміністративного позову
слід відмовити повністю з наступних
підстав.

Як встановлено судом, рішення
Гощанського районного суду
Рівненської області від 25 січня 2013 року
в справі №1703/1113/2012 встановлено факт
того, що ОСОБА_5 своєчасно прийняла
спадщину після смерті матері. В
задоволенні позовних вимог про
визнання свідоцтва про право на
спадщину від 27 березня 2009 року на ім'я
ОСОБА_4 недійсним та про визнання права
на спадщину за заповітом - відмовлено.

21 березня 2013 року рішенням
апеляційного суду Рівненської області
рішення Гощанського районного суду
Рівненської області від 25 січня
частині відмови ОСОБА_5 в позові до
ОСОБА_4 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 27.03.2009 р. на ім'я ОСОБА_4 та
про визнання за нею права на спадкове
майно - 1/2 частину жилого будинку
АДРЕСА_1 - скасовано. Позов ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом та визнання права власності на
1/ 2 частину спадкового майна - житловий
будинок - задоволено частково; визнано
недійсним в частині 1/ 2 свідоцтво про
право на спад шину за законом, видане
Гощанською державною нотаріальною
конторою на ім'я ОСОБА_4 27.03.2009 p. на
житловий будинок АДРЕСА_1; визнано за
ОСОБА_5 право власності на спадщину - на
частину 1/ 2 житлового будинку АДРЕСА_1,
що відкрилась після смерті її матері
ОСОБА_7; у решті - рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

22 квітня 2013 року апеляційним судом
Рівненської області за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
від 25 січня 2013 року в справі №1703/1113/2012
було постановлено ухвалу, якою дане
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Матеріалами справи стверджується, що 16
травня 2013 року в базі даних про
реєстрацію заяв і запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
зареєстровано заяву ОСОБА_5. Разом із
заявою про державну реєстрацію права
власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 подано
необхідні для такої реєстрації
документи, визначені Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 №703, їх копії.

Приймаючи рішення по суті заявлених
позовних вимог суд виходив з
наступного

Згідно п. 7 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
№703 (чинного на момент виникнення
правовідносин), для проведення
державної реєстрації прав заявник
подає органові державної реєстрації
прав, нотаріусові заяву про державну
реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

При цьому, Порядком визначається, що за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації (п.16).

На підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо об'єкта нерухомого майна,
право власності на який заявлено
вперше, державний реєстратор відкриває
розділ у Державному реєстрі прав,
реєстраційну справу та присвоює
реєстраційний номер такому об'єкту.

Державний реєстратор оформляє рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень в одному примірнику (п.17).

Крім того, у відповідності до п. 18
Порядку, державний реєстратор на
підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень вносить записи до Державного
реєстру прав.

Під час проведення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, заявленого вперше, щодо якого у
спеціальному розділі Державного
реєстру прав містяться записи про
речові права, обтяження таких прав,
державний реєстратор переносить
відповідні записи до розділу
Державного реєстру прав, відкритого на
такий об'єкт нерухомого майна.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус у день перенесення записів із
спеціального розділу Державного
реєстру прав надсилає повідомлення про
перенесення записів органові
державної реєстрації прав,
нотаріусові, яким проведено відповідну
державну реєстрацію прав у
спеціальному розділі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004, держана
реєстрація прав проводиться на
підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Також, згідно із підпунктом 10 п. 27
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є рішення суду, що
набрало законної сили.

Як встановлено судом, документом, що
підтверджує виникнення права
власності у ОСОБА_5 на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 є рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 21 березня 2013 року № 1703/1113/12.

Згідно ст. 319 ЦПК України, рішення або
ухвала апеляційного суду набирають
законної сили з моменту їх
проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.
12 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, чітко
регламентовано, що під час розгляду
вищезазначеної заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
документів, що додаються до неї,
державним реєстратором прав на
нерухоме майно перевіряється
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями.

Судом встановлено, що документи подані
відповідачу відповідали вимогам
чинного законодавства, як наслідок
державний реєстратор на виконання
приписів Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» вчинив необхідні
дії у межах та порядку чинного
законодавства. Вказане стверджується
матеріалами реєстраційної справи (а.с.
42-64).

Посилання позивача на те, що органом
державної реєстрації при здійсненні
реєстраційних дій не взято до уваги
рішення від 22 квітня 2013 року
апеляційного суду Рівненської області
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення від 25 січня 2013 року в
справі №1703/1113/2012, суд залишає поза
увагою, так як на момент прийняття
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №2565902 від 24.05.2013,
наявність будь-яких відомостей щодо
останнього не знайдено.

Відповідно до положень статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
неупередженості.

Виходячи з вимог ст. 2 КАС України, суд у
кожному випадку перевіряє рішення
суб'єктів владних повноважень, а саме:
чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів до всебічного, повного
й об'єктивного з'ясування обставин.

Відповідно до положень частини 1 статті
71 КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, а відтак - про відмову в
задоволенні позову.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.