Справа № 2а/2506/17463/11
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Чернігові на ухвалу Деснянського
районного суду Чернігівської області
від 30 травня 2014 року у справі за
поданням заступника начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Шило Т.О.
про зміну способу та порядку виконання
постанови суду за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного Фонду України Деснянського
району м. Чернігова про зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.05.2014 року заявник - заступник
начальника Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Шило Тетяна Олександрівна
звернулася до Деснянського районного
суду м. Чернігова із поданням про зміну
способу та порядку виконання постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22.09.2011 року, в зв'язку з
відсутністю коштів у боржника, що
унеможливлює виконання постанови.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30 травня 2014 року змінено
спосіб та порядок виконання постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова, на підставі якої видано
виконавчий лист від 05.03.2014 року
№2-а/2506/17463/2011.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові звернулось із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30 травня 2014 року та
постановити нове рішення, яким
відмовити заявнику у задоволенні
подання про зміну способу і порядку
виконання судового рішення в повному
обсязі.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові - залишити без задоволення,
а ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30 травня 2014 року -
залишити без змін, виходячи із
наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник - заступник начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Шило
Тетяна Олександрівна у своїй заяві
просить змінити спосіб і порядок
виконання рішення суду шляхом
стягнення з Пенсійного фонду на
користь ОСОБА_3 надбавку до пенсії
нарахованої відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 15.03.2011 року по 22 07.2011
року у розмірі 761,60 грн.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що в
Деснянському відділі державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції перебував
виконавчий лист Деснянського
районного суду м. Чернігова
№2-а/2506/17463/2011 виданий 05.03.2014 року,
відповідно до якого Управлінням
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова
(правонаступник - Управління
Пенсійного фонду України в м.
Чернігові) ОСОБА_3 була нарахована
доплата у розмірі 761,60 грн., відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», проте зазначені
грошові кошти не виплачені.

У зв'язку з набранням чинності Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», відповідно
до якого виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. У зв'язку із вищевикладеним,
заявник просить змінити спосіб
виконання постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова шляхом
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_3 нарахованих відповідно до
рішення суду коштів.

Обговорюючи правомірність зазначеного
клопотання, колегія суддів приходить
до наступного.

Згідно постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 22
вересня 2011 року відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова
(правонаступник - управління
Пенсійного фонду в м. Чернігові) було
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок розміру надбавки до пенсії
позивачу відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» - 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 15.03.2011 року по 22.07.2011 року та
здійснити відповідні виплати за
відрахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до ч.1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за яким є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

В такому випадку зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни «зобов'язання здійснити
виплати» на «стягнення цих виплат».

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі
проти Італії" зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68)

Дана правова позиція також
узгоджується із позицією викладеною в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 08 липня 2014 року, у справі №
К/800/21217/14.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
правомірно змінено порядок та спосіб
виконання судового рішення.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові - залишити без задоволення,
а ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30 травня 2014 року - без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
- залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є. Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.