Справа № 363/1219/14-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/1219/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Купрієнко С.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Губської О. А., Грибан І. О.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 13 серпня 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Вишгородського
районного суду Київської області з
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про зобов'язання
управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області поновити виплату їй пенсії за
віком, починаючи з 7 жовтня 2009 року;
зобов'язання управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області виплатити їй пенсію
за віком, за період з 7 жовтня 2009 року ,
по день винесення рішення, а в
подальшому виплачувати пенсію
щомісячно довічно.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 13 серпня 2014
р. адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано дії управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
щодо відмови ОСОБА_2 про поновлення
виплати призначеної пенсії за віком,
неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за
віком з моменту звернення із заявою,
тобто з 25 квітня 2012 року, про поновлення
виплати пенсії, та виплачувати їй
пенсію за віком довічно.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію
за віком за період з 25.04.2012 року по 13.08.2014
року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
в частині задоволення позовних вимог
та постановити нову, якою позовні
вимоги залишити без задоволення,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги у
відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а оскаржувану
постанову суду - частково скасувати з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 відповідно до ст.26
Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та ст.12 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" з 23 лютого
1999 року була призначена пенсія за віком
(а.с.20).

В лютому 2002 року ОСОБА_2 переїхала на
постійне проживання до Німеччини і їй,
відповідно до ст.51 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", було виплачено пенсію за 6
місяців. Крім того, позивач подала
заяву в управління Пенсійного фонду
України про відмову від пенсії.

25.04.2012 року ОСОБА_2 звернулась із заявою
в управління пенсійного фонду України
в Вишгородському районі про поновлення
виплати пенсії (ас.18).

30.05.2012 року позивачу відповідно до
листа № 2074/05 було відмовлено у
поновленні виплаті пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до статті 92 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХП
від 05.11.1991 р. громадянам, які виїхали на
постійне проживання за кордон, пенсії
не призначаються.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Коснтитуційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ним
чинності.

Конституційний Суд України у Рішенні
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 визнав
неконституційним положення пункту 2
частини першої статті 49 про те, що
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України,
положення другого речення статті 51 (
під час перебування за кордоном пенсія
виплачується у разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана ВР України) Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-1У.

Таким чином, після винесення вказаного
рішення Конституційним Судом України у
позивача наявне право на відновлення
виплати зупиненої пенсії, з огляду на
що відмова відповідача в цій частині є
протиправною.

Натомість, з матеріалів справи
вбачається, що позивач звернулася до
пенсійного органу із відповідною
заявою 25.04.2012 року, а з адміністративним
позовом - 10.03.2014 р., про що свідчить штам
відділення поштового зв'язку на
конверті (а. с. 22).

Відповідно до ст. 99 ч. 1, 2 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог з 25.04.2012 р. по 09.09.2013 р.
підлягає скасуванню, а позовні вимоги в
цій частині - залишенню без розгляду.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідач виплачувати позивачу
пенсію довічно задоволенню не
підлягають з огляду на те, що пенсія -
це щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її
сім'ї у випадках, визначених цим
Законом (абз. 9 ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування").

Відповідно до частини першої статті 6
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Натомість, колегія суддів зауважує, що
суд першої інстанції фактично
задовольнив позовні вимоги позивача на
майбутнє за відсутності спору щодо
виплати позивачу пенсії в подальшому.

Зобов'язання відповідача поновити
позивачу виплату пенсі є, на думку
колегії суддів, достатнім способом
захисту її порушених прав, а тому
позовні вимоги в частині виплати
пенсії довічно підлягають залишенню
без задоволення.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують позицію суду першої
інстанції та апеляційним судом
приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення не у
повній відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
а тому наявні підстави для його
часткового скасування.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на постанову Вишгородського
районного суду Київської області від 13
серпня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії
задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 13 серпня 2014
р. в частині задоволення позовних вимог
за період з 25.04.2012 р. по 09.09.2013 р.
скасувати.

Позовні вимоги в цій частині залишити
без розгляду.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 13 серпня 2014
р. в частині зобов'язання управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області виплачувати пенсію ОСОБА_2
довічно скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

В іншій частині постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 13 серпня 2014 р.
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І. О.
ГрибанСуддя О. А. Губська (Повний
текст постанови виготовлено 07.10.2014
року)

Головуючий суддя

Беспалов О.О.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.