Справа № 205/5923/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/5923/14-а
ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку скороченого провадження)

11 вересня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Мовчан Д.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона, ОСОБА_1, вийшла на
пенсію, як посадова особа місцевого
самоврядування з 13.12.2009року із
фінансового управління
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради, та їй була
призначена та виплачувалася до
теперішнього часу пенсія, як
державному службовцю в розмірі 90 %
середнього заробітку, відповідно до
Закону України « Про державну службу».

Далі позивач вказує, що 18.06.2014 року вона
звернулася до відповідача із заявою
про перерахунок пенсії на підставі
довідки про заробітну плату від 17.06.2014
року № 01-09/258 з урахуванням «Інших
витрат», до яких віднесені матеріальна
допомога на оздоровлення, вирішення
соціально - побутових питань,
винагороди за сумлінну безперервну
працю та суми індексації заробітної
палати з яких нараховані та сплачені
страхові внески. Однак, листом від
19.06.2014 року за № С-83/14ос їй, ОСОБА_1, було
відмовлено в здійснені такого
перерахунку, мотивуючи це тим, що
нормами діючого законодавства не
передбачено включення в заробітну
плату для обчислення пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально - побутових питань,
винагороди та сум індексації, а сам
факт утримання із цих сум збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії відповідно до Закону України
« Про державну службу».

У зв'язку з вищевикладеним позивач
змушена звернутися до суду та просити
суд визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська щодо неврахування
при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1
«Інших витрат», з яких справлялися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року сплачувався єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату пенсії
посадової особи місцевого
самоврядування ОСОБА_1 з інших витрат,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Ухвалою суду від 28 липня 2014 року
відкрито провадження по справі у
порядку скороченого провадження. Від
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська до суду 21 серпня 2014
року надійшли письмові заперечення на
позов, в яких вони просять в задоволені
позовних вимог позивача відмовити в
повному обсязі.

Суд визнав наявні матеріали достатніми
для прийняття судового рішення в
порядку скороченого провадження та
ухвалення постанови відповідно до ч. 6
ст. 183-2 КАС України.

За результатами розгляду справи у
скороченому провадження судв, оцінивши
повідомлені особами, що беруть участь у
справі обставини, перевіривши
матеріали справи що надійшли до суду,
розглянувши справу у встановленому
законом трьох денний строк відповідно
до п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України - вважає, що є
достатньо підстав для прийняття
законного та обґрунтованого судового
рішення, та вважає за можливе
адміністративний позов задовольнити
частково з огляду на нижченаведене.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
працювала в фінансовому управлінні
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради. Згідно
Розпорядження їй призначена пенсія з
13.12.2009 року. При цьому при обчисленні
розміру пенсії не були враховані
середньомісячні суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, вирішення
соціально - побутових питань та
індексації заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернулася 18.06.2014 року до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії на підставі довідки про
заробітну плату від 17.06.2014 року № 01-09/258
з урахуванням «Інших витрат», до яких
віднесені матеріальна допомога на
оздоровлення, вирішення соціально -
побутових питань, винагороди за
сумлінну безперервну працю та суми
індексації заробітної палати з яких
нараховані та сплачені страхові
внески.

Також, із матеріалів справи вбачається,
що Листом від 19.06.2014 року за № С-83/14ос їй,
ОСОБА_1, було відмовлено в здійснені
такого перерахунку, мотивуючи це тим,
що нормами діючого законодавства не
передбачено включення в заробітну
плату для обчислення пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально - побутових питань,
винагороди та сум індексації, а сам
факт утримання із цих сум збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії відповідно до Закону України «
Про державну службу».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
у Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії суд виходив із наступного.

У відповідності до ст. 37 Закону України
«Про державну службу» на одержання
пенсії державних службовців мають
право чоловіки, які досягли віку 62 роки,
та жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

На підставі наведеного, суд доходить
висновку, що матеріальної допомоги та
грошової винагороди входять до системи
оплати праці державного службовця.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату
праці" структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України "Про державну службу".

Відповідно до норм ст. 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавок за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
КМУ.

Окрім того, статтею 37 Закону України
"Про державну службу" передбачено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Також,
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати повинні
бути сплачені страхові внески.

Відповідно до пункту 1 постанови
Кабінету Міністрів України "Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії" від 31 травня 2000 року № 865
встановлено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

До складу заробітної плати відносяться
також інші виплати. При цьому слід
врахувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Згідно ч.1 ст. 35 Закону № 3723-XII, державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного, матеріальна
допомога на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
входять до системи оплати праці
державного службовця.

Також, ст. 66 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (надалі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.
Зокрема частиною 1 даної статті
передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Норми статті 41 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (надалі - Закон № 1058-IV)
визначають виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримувані застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога та
грошова винагорода на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не включається до складу заробітної
плати державного службовця, повинні
враховуватись при обчисленні розміру
його пенсії є правомірним, оскільки в
даному випадку підлягають
застосуванню спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії зокрема, стаття 41
Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII,
натомість положення Законів № 3723-XII та
№ 108/95-ВР є загальними.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про порушення прав
позивача на належне пенсійне
забезпечення, та необхідність
відновлення порушеного права шляхом
задоволення позовних вимог.

Разом з цим, відповідно до ч.4 ст. 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок пенсії
проводиться у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано до 15 числа включно із першого
числа наступного місяця, якщо
відповідну заяву подано пенсіонером
після 15 числа. Враховуючи те, що ОСОБА_1
звернулася до Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районні м.
Дніпропетровська із заявою про
перерахунок пенсії лише 18 червня 2014
року, тобто після 15 числа, тому
перерахунок має бут проведений з 01
числа наступного місяця.

Також, відповідно до ч.2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. При цьому, відповідно до
вимог ст. 100 КАС України, питання про
поновлення строку вирішується
виключно на підставі поданої позивачем
заяви про поновлення такого строку. В
даному випадку, позивач з такою заявою
до суду не зверталася, у самому
адміністративному позові відсутні
посилання на поважні причини пропуску
строку позивачем позовної давності.
Таким чином, в частині позовних вимог
ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії за
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013
року необхідно відмовити.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що перерахунок
пенсії позивачу має бути проведений з 01
січня 2014 року, оскільки право на
перерахунок пенсії у ОСОБА_1 виникло
лише у липні 2014, тобто з дати звернення
стосовно перерахунку пенсії на надання
довідки № 01-09/258 від 17.06.2014 року.

Вирішуючи питання щодо компенсації
понесених судових витрат, суд враховує,
що із місцевого бюджету України на
користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог належить
до стягнення 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.
відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КАС
України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Законом України «Про державну службу»,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про оплату праці», ст.ст. 161-163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
у Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,- задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо відмови у здійснені порахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням «інших виплат» на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на підставі довідки про
заробітну плату фінансового
управління Красногвардійської
районної у місті Дніпропетровську ради
від 17.06.2014 року № 01-09/258.

3.Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська здійснити з
01 січня 2014 року перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2014
року з урахуванням «інших виплат» на
які нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до довідки
фінансового управління
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради від 17.06.2014 року №
01-09/258 з урахуванням різниці, яка була
виплачена в цей період.

4. В задоволенні іншої частині
позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути із місцевого бюджету
України на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п. н. НОМЕР_1 судовий збір
у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Д.В. Мовчан