Справа № 825/1928/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1928/14
1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Чернігівській
області, треті особи Міністерство
фінансів України, Державна
казначейська служба України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області (далі - ТУ ДСА
України у Чернігівській області), треті
особи Міністерство фінансів України,
Державна казначейська служба України
про визнання протиправною
бездіяльності ТУ ДСА України у
Чернігівській області щодо
ненарахування та невиплати
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік;
зобов'язання ТУ ДСА України у
Чернігівській області здійснити
нарахування матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
за 2013 рік у розмірі середньомісячної
заробітної плати, відповідно до наказу
голови Чернігівського районного суду
№02-07/100 від 11.12.2013; стягнення з ТУ ДСА
України у Чернігівській області на
користь позивача суму матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік,
визначену в довідці наданій
відповідачем.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року в задоволені адміністративного
позову відмовлено повністю.

Позивач, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.12.2013 головою Чернігівського
районного суду видано наказ №02-07/100 про
надання матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
працівникам апарату Чернігівського
районного суду Чернігівської області.

Даний наказ 11.12.2013 був направлений до ТУ
ДСА України у Чернігівській області
для здійснення відповідних нарахувань
та виплати, що підтверджується копією
витягу з Журналу реєстрації вихідної
кореспонденції.

У зв'язку з тим, що вищезгаданий наказ
залишився без виконання, 09.01.2014
державні службовці звернулись до
начальника ТУ ДСА України у
Чернігівській області з проханням
надати роз'яснення щодо нездійснення
виплати матеріальної допомоги за 2013
рік.

Листом від 13.01.2014 за №03-32/27/13вих ТУ ДСА
України у Чернігівській області
повідомило, що асигнування на виплату
одноразової матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
кошторисом не передбачені.

Працівниками Чернігівського районного
суду було направлено колективне
звернення до територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області щодо проведення
перевірки правомірності дій ТУ ДСА
України у Чернігівській області по
невиплаті матеріальної допомоги.

Листом від 07.03.2014 за №154/25-Кол33/01-05 була
надана відповідь, яка обґрунтована тим,
що інспекція праці не може ухвалити
обов'язкове до виконання підприємством
рішення про поновлення порушеного
трудового права конкретного
громадянина і запропоновано
звернутись до суду.

Відповідно до положення про
територіальне управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області, затвердженого
наказом Державної судової
адміністрації України від 05.04.2011 №82, у
своїй діяльності управління керується
Конституцією і законами України та
іншими нормативно-правовими актами та
цим положенням.

Статтею 68 Конституції України
встановлено, що кожен повинен
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 09.03.2006 № 268 "Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів" керівникам
органів, зазначених у пункті 1 цієї
постанови, надано право у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Наказом територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Чернігівській області від
10.01.2012 № 12, затверджено Положення про
порядок преміювання та надання
матеріальної допомоги працівникам
районних та міськрайонних судів
області.

Згідно вказаного положення,
матеріальна допомога проводиться за
рахунок коштів державного бюджету в
межах затверджених видатків на оплату
праці на відповідний бюджетний рік.
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" додатком № 8 на
оплату праці для Чернігівського
районного суду Чернігівської області з
бюджету виділено кошти в розмірі 1618,7
тис. грн., що становить 59% від потреби в
розмірі 2735,5 тис. грн., що
підтверджується розрахунком фонду
оплати праці на 2013 рік.

Крім того, представником відповідача
були надані відповідні пояснення, що
будь-яке подання на преміювання має
бути погоджено з керівником
бухгалтерської служби територіального
управління ДСА України у Чернігівській
області.

Проте, доказів погодження подання на
преміювання з керівником
бухгалтерської служби територіального
управління ДСА України у Чернігівській
області суду надано не було.

Посилання позивача на лист від 07.10.2013 за
№01-56/478 Чернігівського районного суду
Чернігівської області, як на
обґрунтування позовних вимог судом не
приймаються, оскільки листом від 18.10.2013
за вих. №03-32/1071/13, відповідачем надано
відповідь, що кошторисні призначення
для виплати працівникам суду
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань відсутні.

Таким чином, розмір асигнувань
кошторису на оплату праці в 2013 році
дало можливість здійснити виплату лише
обов'язкових складових заробітної
плати.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що в даному випадку
відсутня протиправна бездіяльність
щодо ненарахування та невиплати
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік
позивачу ТУ ДСА України у
Чернігівській області, а тому позовні
вимоги щодо зобов'язання здійснити
нарахування матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
за 2013 рік у розмірі середньомісячної
заробітної плати відповідно до наказу
голови Чернігівського районного суду
№02-07/100 від 11.12.2013 та стягнення суми
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік
задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
ТУ ДСА України в Чернігівській області
діяло на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І. Мєзєнцев

суддя

В.В. Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.