Справа № 2а-9989/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.
Справа № 2910/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 02
грудня 2011 року у справі за позовом
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради до
Відділу державної виконавчої служби
Головного управління у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови про накладення
штрафу у виконавчому провадженні,-

В С Т А Н О
В И Л А:

09.09.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
протиправними дій та скасування
постанови про накладення штрафу від
06.06.2011 року ВП № 26623242.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
пенсійні виплати здійснюються з
урахуванням наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України, а тому рішення суду не
виконано з незалежних від боржника
причин і підстав для прийняття
оскаржуваної постанови не було.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити адміністративний
позов.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що судове рішення не виконано з
поважних та незалежних від боржника
причин, оскільки відсутнє бюджетне
фінансування на дану виплату пенсії.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законами та
іншими нормативними актами України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

За правилами ч. 4 ст. 257 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ч.1, 2 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 20.05.2011 року
відповідачем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№26623242 про примусове виконання
виконавчого листа №2-а-268/10 виданого
24.09.2010 року Сихівським районним судом м.
Львова про зобов'язання Сихівського
ВСЗ УСЗ ДГП Львівської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму
недоплаченої разової щорічної
допомоги на оздоровлення за 2008-2009 роки
у відповідності до ст.48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
на час виплати такої допомоги в
неповному розмірі. Згідно з цієї ж
постанови боржнику було встановлено
строк до 27.05.2011 року для добровільного
виконання рішення суду, яке він не
виконав.

Згідно ст.89 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу в розмірі від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
призначає новий строк для виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф на боржника у
подвійному розмірі.

Постановою державного виконавця ППВР
ВДВС ГУЮ у Львівській області серії ВП
№ 26623242 від 31.05.2011 року Германчука Р.В. за
невиконання рішення суду на
відповідача, як боржника у виконавчому
провадженні, накладено штраф у розмірі
680,00 грн.

За повторне невиконання рішення суду
без поважних причин оскаржуваною
постановою від 06.06.2011 року за
невиконання у встановлений строк
рішення суду, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії на боржника
(позивача) накладено штраф у розмірі 1360
грн.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що наведені позивачем причини
невиконання судового рішення не можуть
вважатися поважними, а вказана
постанова відповідачем прийнята
обґрунтовано, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України, тобто правомірно, а тому
підстав для її скасування немає.

Також слід зазначити, що покликання
апелянта на відсутність бюджетного
фінансування передбачених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» доплат до пенсії як на причину
невиконання покладених на нього
зобов'язань до уваги не приймаються,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2011
року у справі №2а-9989/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний