Справа № 826/11317/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Карпушової О.В.,

при секретарі Авраменко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника третьої особи
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Діамантбанк"
до відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві, треті особи -
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Декор-Стиль", Служба
у справах дітей Голосіївської районної
в м. Києві державної адміністрації про
визнання протиправною бездіяльність,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року позивач звернувся в
Окружний адміністративний суд міста
Києва з позовом до відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Декор-Стиль", Служба
у справах дітей Голосіївської районної
в м. Києві державної адміністрації про
визнання протиправною бездіяльність,
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 квітня 2014 року позов задоволено, а
саме: визнано протиправною
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, яка полягає у не проведенні в
рамках виконавчого провадження ВП №
28413497 заходів щодо примусової
реалізації квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, без отримання
згоди на те Служби у справах дітей
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації; зобов'язати
Відділ державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління і
юстиції у м. Києві провести заходи щодо
примусової реалізації в рамках
виконавчого провадження ВП № 28413497
квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_2, без отримання згоди на те
Служби у справа дітей Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
представник третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі. На
думку апелянта, оскаржуване рішення
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 14 липня 2010 року між
позивачем та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Декор-Стиль" було
укладено Договір кредитної лінії № 073,
згідно умов якого позивач надав ТОВ
"Декор-Стиль" кредит у розмірі 1 700 000,00
грн., а останнє зобов'язалося повернути
кредит в повному обсязі та сплатити
проценти за користування ним у розмірі
та в строки, встановлених даним
договором (том. 1 а.с. 9-14).

З метою забезпечення належного
виконання ТОВ «Декор-Стиль» взятих на
себе зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором, 19 серпня 2010 року
між позивачем та іпотекодавцями -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було
укладено Договір іпотеки №073-5, згідно
якого іпотекодавці передали в іпотеку
позивачу належну їм на праві власності
квартиру АДРЕСА_1 (том. 1 а.с. 15-20).

У зв'язку з порушенням ТОВ "Декор-Стиль"
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором, 01 серпня 2011 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, на
підставі заяви позивача, було вчинено
виконавчий напис №4346 про звернення
стягнення на квартиру для задоволення
вимог позивача за вказаним вище
кредитним договором в сумі 879 123,72 грн.,
який позивачем було пред'явлено до
примусового виконання у Відділ
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві (том 1 а.с. 21).

02 вересня 2011 року відповідачем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 28413497 з
примусового виконання виконавчого
напису (том 1 а.с. 22).

З метою звернення стягнення на
квартиру та подальшого задоволення
вимог позивача за виконавчим написом
відповідачем описано та арештовано
квартиру та визначено її вартість на
підставі оцінки суб'єкта оціночної
діяльності, що підтверджується: актом
опису й арешту квартири (том 1 а.с. 23-26);
постановою відповідача від 03 січня 2013
року про призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні (том 1 а.с. 27); та
рецензією № 7 на звіт про незалежну
оцінку квартири (том 1 а.с. 28-29).

Позивач звернувся до відповідача з
листом вих. № 5830/54-54 від 08.07.2013 року, в
якому просив відповідача повідомити,
чи проводяться останнім дії по
реалізації квартири в рамках
виконавчого провадження ВП № 28413497, а
також чи передавався відповідний пакет
документів по квартирі до
регіонального органу ДВС для подальшої
реалізації квартири (том 1 а.с. 30-31).

Листом вих. № 24754 від 12.07.2013 року
відповідач повідомив про те, що ним не
проводяться дії по реалізації квартири
шляхом її продажу на прилюдних торгах з
тих підстав, що в квартирі проживає та
зареєстрована малолітня дитина -
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 23-33).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову, виходячи
з наступного.

Згідно статті 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає
в його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Статтею 63 Закону встановлено, що
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону визначення
вартості майна боржника проводиться
державним виконавцем за ринковими
цінами, що діють на день визначення
вартості майна. Для оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності
- суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні".

Частиною 8 ст. 54 Закону визначено, що
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону

України "Про іпотеку".

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на майно, що є предметом
іпотеки і належить державному чи
комунальному підприємству або
підприємству, більш як 50 відсотків
акцій (часток, паїв) якого перебуває у
державній власності, здійснюється на
підставі рішення суду.

Статтею 41 Закону передбачено, що
реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження" ( 606-14 ), з дотриманням вимог
цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована
в АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки 20
вересня 2011 року (довідка Ф-3 том. 1 а.с. 222),
тобто після укладення договору
іпотеки.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висноком суду першої інстанції, що ні
Законом України «Про виконавче
провадження», ні Законом України «Про
іпотеку» не передбачено обов'язку
державного виконавця на отримання
дозволу органу опіки та піклування на
здійснення відчуження нерухомого
майна боржника, право власності на яке
або право користування яким мають
неповнолітні діти, та реалізація
такого майна не ставиться в залежність
від отримання/неотримання такого
дозволу.

Така ж сама позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
по справі №К/800/39702/13 від 11.12.2013 року.

Крім того, рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 03.12.2013 року
по справі № 752/531/13-ц за позовом ОСОБА_2
до ПАТ «Діамантбанк», приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10,
ТОВ «Декор-Стиль», Служба у справах
дітей Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації, про визнання
недійсним договору іпотеки, в
задоволенні позову відмовлено. Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 24.02.2014
року дане рішення залишено без змін
(том 2 а.с. 131-138, 139-140).

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов до обгрунтованого
висновку про те, що відповідачем
безпідставно не вжито заходів,
спрямованих на примусову реалізацію
предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 квітня 2014 року-
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30
вересня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Карпушова О.В.