Справа № 813/795/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/9295/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Весельської Т.Ф.,

Винокурова К.С.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Львівської обласної державної
адміністрації (далі - Львівська ОДА),
департаменту з питань освіти, науки,
сім'ї та молоді Львівської ОДА (далі -
Департамент), Головного управління
освіти і науки Львівської ОДА (далі -
Головне управління освіти і науки
Львівської ОДА) про скасування
розпорядження і наказу щодо
звільнення, зобов'язання вчинення дій
направлених на відновленні порушеного
права, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, за
касаційною скаргою представника
Департаменту на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 4 лютого 2014 року,

в с т а н о в и
л а:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом, відповідно до якого з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила:

скасувати: розпорядження голови
Львівської ОДА від 29.12.2012 року №535/0/8-12;
наказ Головного управління освіти і
науки Львівської ОДА від 29.12.2012 року
№318-к - про звільнення її з посади
заступника начальника головного
управління - начальника управління
загальної середньої, дошкільної,
позашкільної освіти та соціального
захисту;

зобов'язати: Головне управління освіти
і науки Львівської ОДА скасувати запис
у трудовій книжці про звільнення у
зв'язку з ліквідацією; Львівську ОДА
винести розпорядження, а Департамент
видати наказ про призначення її в
порядку переведення на посаду
заступника директора Департаменту -
начальника управління загальної,
середньої, дошкільної, позашкільної
освіти та соціального захисту.

Посилалася на незаконність звільнення,
оскільки воно проведено без дотримання
вимог трудового законодавства.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 9 квітня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково. Визнані протиправними та
скасовані: розпорядження голови
Львівської ОДА від 29.12.2012 року №535/0/8-12;
наказ Головного управління освіти і
науки Львівської ОДА про звільнення
ОСОБА_2 з посади заступника начальника
Головного управління освіти і науки
Львівської ОДА - начальника управління
загальної середньої, дошкільної,
позашкільної освіти і науки. Поновлено
позивачку на попередній посаді.
Зобов'язано Львівську ОДА
запропонувати їй іншу роботу згідно
статті 49-2 КЗпП України Стягнуто з
Головного управління з питань освіти і
науки Львівської ОДА середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 14644,74 грн. У решті в задоволенні
позову відмовлено.

Львівський апеляційний
адміністративний суд рішенням від 4
лютого 2014 року постанову окружного
суду скасував та ухвалив нову про
задоволення позову частково. Визнані
протиправними і скасовані:
розпорядження голови Львівської ОДА
від 29 грудня 2012 року №535/0/8-12; наказ
Головного управління освіти і науки
Львівської ОДА від 29 грудня 2012 року
№318-к про звільнення ОСОБА_2 Зобов'язано
Львівську ОДА призначити позивачку з 2
січня 2013 року на посаду заступника
директора Департаменту - начальника
управління загальної, середньої,
дошкільної, позашкільної освіти та
соціального захисту. Стягнуто з
Департаменту на середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 2
січня 2013 року по 3 лютого 2014 року
включно в сумі 40738,32 грн. В іншій частині
позовні вимоги залишено без
задоволення.

У касаційній скарзі представник
Департаменту, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, допущені судом апеляційної
інстанції, просить постанову цього
суду скасувати і залишити в силі
рішення суду першої інстанції. Вказує
на те, що у випадку незаконного
звільнення працівника з роботи його
порушене право повинно бути відновлене
шляхом поновлення на попередній
посаді.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
наступних підстав.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, розпорядженням голови
Львівської ОДА від 29 грудня 2012 року
№535/0/8-12 ОСОБА_2 звільнено з посади
заступника начальника головного
управління - начальника управління
загальної, середньої, дошкільної,
позашкільної освіти і науки у зв'язку з
ліквідацією управління та виходом на
пенсію державного службовця.

На виконання зазначеного
розпорядження, наказом Головного
управління освіти і науки Львівської
ОДА від 29.12.2012 року №318-к позивачку
звільнено з посади заступника
начальника головного управління -
начальника управління загальної
середньої, дошкільної, позашкільної
освіти та соціального захисту.

З такими рішеннями ОСОБА_2 не
погодилася і оскаржила їх в судовому
порядку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
скасування розпорядження та наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
зобов'язання запропонувати іншу
роботу, суд першої інстанції виходив з
незаконності звільнення, оскільки
фактично відбулася реорганізація
установи, а не її ліквідація.

Апеляційний суд з висновком суду
першої інстанції в цій частині
погодився, проте зазначив, що позивачку
необхідно поновити на рівнозначній
посаді, яку вона займала до звільнення
та здійснив розрахунок середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Висновок апеляційного суду є
обґрунтованим і законним.

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

При цьому ліквідація - це така форма
припинення юридичної особи, при якій
припиняються всі її права та обов'язки.

При реорганізації права та обов'язки в
порядку правонаступництва переходять
до нової (іншої) юридичної особи.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, що відповідає фактичним
обставинам справи, головне управління
освіти і науки Львівської ОДА, в якому
працювала позивачка на посаді
заступника начальника головного
управління - начальника управління
загальної середньої, дошкільної,
позашкільної освіти і науки фактично
реорганізовано в департамент з питань
освіти, науки, сім'ї та молоді
Львівської ОДА. Зокрема, 28 грудня 2012
року розпорядженням голови Львівської
ОДА №954/0/5-12 затверджено положення про
департамент з питань освіти, науки,
сім'ї та молоді Львівської ОДА.
Підставою для прийняття цього
розпорядження стала постанова
Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2012 року №887 «Про затвердження
Типового положення про структурний
підрозділ місцевої державної
адміністрації», наказ Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України від 21 листопада 2012 року №1308
«Про затвердження Методичних
рекомендацій з розроблення положення
про структурний підрозділ освіти і
науки, молоді та спорту місцевої
державної адміністрації». З прийняттям
зазначених рішень, відбулася
модернізація управлінь освіти
місцевих адміністрацій.

З урахуванням встановлених обставин та
норм права, суд апеляційної інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
незаконність звільнення позивачки,
оскільки мала місце не ліквідація
установи, а її реорганізація.

Твердження, викладені в касаційній
скарзі, висновок суду не спростовують і
не дають підстав вважати рішення таким,
що ухвалено в супереч вимогам
матеріального чи процесуального права.

Зокрема, факт перебування позивачки на
пенсії не давало підставу до
звільнення, тому що залишення її на
державній службі було погоджено і
продовжено у встановленому законом
порядку.

Середній заробіток обраховано за
правилами постанови Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року №100
«Про затвердження порядку обчислення
середньої заробітної плати» (з
подальшими змінами і доповненнями).

Встановлена законодавством
можливість ліквідації державної
установи (організації) з одночасним
створенням іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) установи, що
ліквідується, не виключає, а передбачає
зобов'язання роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
ліквідованої установи. Пленум
Верховного Суду України у частині
другій пункті 19 постанови №9 від 06.11.1992
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів» (з наступними змінами)
роз'яснив, що у випадку реорганізації
підприємства (перетворення одного
підприємства в інше) дія трудового
договору працівника продовжується
(частина третя статті 36 КЗпП). При
реорганізації підприємства звільнення
може мати місце, якщо це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами в їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями. Працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де зберігається його
попереднє місце роботи.

Посада, яку обіймала позивачка до
звільнення, збережена у структурі
Департаменту, а отже вона підлягає
поновленню саме в цій установі.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Департаменту з питань
освіти, науки, сім'ї та молоді
Львівської обласної державної
адміністрації відхилити, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
М.М. Олексієнко

Т.Ф. Весельська

К.С. Винокуров