Справа № 826/6645/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6645/14
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
відповідача - Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
червня 2014 року у справі за позовом
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 1878361,14 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 1878361,14 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
червня 2014 року - позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, представник відповідача
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права та
прийняти рішення, яким відмовити в
задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно поданого відповідачем до
відділення Фонду звіту про зайнятість
та працевлаштування інвалідів за 2013
рік середньооблікова чисельність
штатних працівників облікового складу
на підприємстві відповідача складає 1788
осіб, кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» складає 72 особи, з
них, середньооблікова чисельність
фактично працюючих інвалідів - 33 особи,
незайняті місця для інвалідів складає
39 робочих місць.

Враховуючи те, що на підприємстві
наявні вільні робочі місця для
інвалідів, позивач прийшов до висновку,
що відповідачем не вжито всіх
необхідних заходів для
працевлаштування інвалідів, а тому він
повинен сплатити адміністративно -
господарські санкції у розмірі 1878361,14
грн.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» для усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності та
господарювання встановлюється
норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів в розмірі 4 % від
середньооблікової чисельності штатних
працівників, якщо кількість працюючих
від 8 до 25 чоловік - встановлюється
норматив в кількості 1 робочого місця.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Тобто цією нормою визначено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування здійснюється двома
шляхами: безпосереднє звернення
інваліда до підприємства або звернення
інваліда до державної служби
зайнятості (з подальшим його
направленням на підприємство, на якому
є відповідні вакансії).

Відтак, колегія суддів вважає, що ст. 18
Закону не встановлює правила, за якими
підприємство було б зобов'язане
самостійно здійснювати пошук
інвалідів для їх працевлаштування на
своєму підприємстві.

Разом з тим, ч. 3 ст. 18 Закону чітко
визначені обов'язки підприємства, що
використовує найману працю: виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів; надавати
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для
працевлаштування інвалідів; звітувати
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Так відповідно до абзацу другого
пункту 2 статті 19 Закону України «Про
зайнятість населення» державна служба
зайнятості має право одержувати від
підприємств, установ і організацій,
незалежно від форм власності,
адміністративні дані про наявність
вакантних робочих місць, у тому числі
призначених для працевлаштування
інвалідів, характер і умови праці на
них, про всіх вивільнюваних, прийнятих
і звільнених працівників та інформацію
про передбачувані зміни в організації
виробництва і праці, інші заходи, що
можуть призвести до вивільнення
працівників.

Процедуру подання інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів центру зайнятості визначено
Порядком подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування.

Інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів
встановлюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Правила подання роботодавцями звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів відділенням Фонду та
інформації про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад)
передбачено Порядком подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування.

Звіт про зайнятість і працевлаштування
інвалідів роботодавці подають
(надсилають рекомендованим листом)
щороку до 1 березня відділенням Фонду, в
яких вони зареєстровані, за формою №
10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів». Порядок
складання звіту встановлено
Інструкцією щодо заповнення форми
звітності № 10-ПІ (річна) «Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів».

Водночас, про наявність вакантних
місць роботодавці повинні повідомляти
центри зайнятості, направляючи
звітність у формі № 3-ПН згідно з
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
року № 420.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач інформував центр
зайнятості про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад), шляхом
подачі звіту за формою № 3-ПН.

Оскільки нормами чинного
законодавства на підприємство
покладено обов'язок по забезпеченню
певної кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів, а не
обов'язок їх працевлаштування, а також
в матеріалах справи наявні відомості
про виконання відповідачем обов'язку
передбаченого нормами чинного
законодавства щодо соціальної
захищеності інвалідів в Україні, по
забезпеченню певної кількості робочих
місць для працевлаштування інвалідів
та відомості про вжиття ним,
передбачених чинним законодавством
заходів по забезпеченню
працевлаштування інвалідів, то колегія
суддів вважає, що позов заявлений до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 21.05.2014 року № К/9991/75308/12.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
протягом 2013 року відповідачем
подавалися звіти про наявність
вакансій для інвалідів, форми № 3-ПН до
Дніпровського районного центру
зайнятості м. Києва, про що свідчать
звіти, копії яких наявні в матеріалах
справи.

Доказів направлення інвалідів
протягом 2013 року до відповідача на
підприємство для працевлаштування,
позивачем надано не було.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до переконання, що висновок
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог є помилковим, а доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 202, 205, 207, 211, 212
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва -
задовольнити.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
червня 2014 року - скасувати, та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
І.Л.
Желтобрюх

О.О. Шостак

Постанову складено у повному обсязі
03.10.2014.

Головуючий суддя

Мамчур Я.С

Судді:

Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.