Справа № 809/2955/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа № 876/13617/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря Гнатик А.
З.

представника позивача Кавалець Л.
П.

представника відповідача Тетюк Р.
М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної судової
адміністрації України на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 9 жовтня
2013року у справі № 809/2955/13-а за позовом
Державної судової адміністрації
України до Державної виконавчої служби
України про визнання дій протиправними
та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

В вересні 2013 року позивач звернувся з
позовом до Державної виконавчої служби
України про визнання дій протиправними
та скасування постанови.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 9
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі.

Вказане рішення оскаржив позивач. В
апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення необхідно
скасувати у зв'язку, з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, також посилається
на те, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, а судом
першої інстанції порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове, яким позов
задоволити.

Зокрема апелянт вказує на те, що як
доказ виконання рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2009 року Державна судова адміністрація
України надала копію листа - погодження
від 4 лютого 2010 року № 17-573/10.

На підставі зазначеного листа Головою
Апеляційного суду Івано-Франківської
області було видано накази про
зарахування ОСОБА_3 стажу роботи, який
дає право на відставку та отримання
щомісячного грошового утримання та
призначення щомісячного грошового
утримання судді з 22 червня 2009 року з
підвищенням його на 25 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність на підставі Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту". Також
на підставі наказу Голови зазначеного
суду було зроблено перерахунок та
виплачено заборгованість з
зазначеного утримання.

Звертає увагу, що Державна судова
адміністрація України не могла надати
як доказ виконання рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2009 року накази Голови Апеляційного
суду Івано-Франківської області,
оскільки зазначені накази
зберігаються у вказаному суді та
містять персональні дані, які
захищаються відповідно до Закону
України "Про захист персональних
даних".

Рішення Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2009 року виконувалося Державною судовою
адміністрацією України на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (відповідно до Бюджетного
кодексу України, законів України "Про
статус суддів", "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" та інших
нормативно-правових актів, які
регулювали порядок призначення та
виплати щомісячного грошового
утримання судді).

Таким чином, рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2009 року було виконане у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив її задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та пояснив, що
виконавець на мав доказів виконання
позивачем рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга належить до
задоволення.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
факт невиконання рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду по справі №
2а-1750/09/0970 за позовом ОСОБА_4 до
Державної судової адміністрації
України про зобов'язання до вчинення
дій підтверджується матеріалами
виконавчого провадження за № 15638689.

Колегія суддів категорично не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції.

Так матеріалами справи
підтверджується, що 23 жовтня 2009 року
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Департаменту ДВС Жилінським В. О.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
примусового виконання вищезазначеного
виконавчого листа.

2 березня 2010 року та 19 липня 2012 року
Державній судовій адміністрації
України направлено вимоги щодо
виконання рішення Івано-Франківського
окружного адміністративного суду по
справі № 2а-1750/09/0970 в частині
зобов'язання здійснити ОСОБА_4
перерахунок щомісячного грошового
утримання судді та виплатити
заборгованість з такого утримання.

15 квітня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України подано
заяву про зміну способу та порядку
виконання вищезазначеного рішення
суду шляхом визначення твердої
грошової суми, яка підлягає виплаті
ОСОБА_4, в зв'язку із чим виконавче
провадження було зупинено постановою
від 15 квітня 2013 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року відмовлено в задоволенні
вищевказаної заяви про зміну способу
та порядку виконання рішення суду (а. с.
59-61) та відповідно постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
України від 13 червня 2013 року поновлено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 1750.

24 липня 2013 року до ДСА України
направлено вимогу державного
виконавця, відповідно до якої позивачу
було надано строк до 29 липня 2013 року для
добровільного виконання рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду по справі №
2а-1750/0970 та попереджено про встановлену
законом відповідальність за
невиконання даного рішення та законних
вимог державного виконавця. (а. с. 67). 5
серпня 2013 року до ДСА України повторно
було направлено вимогу державного
виконавця про виконання
вищезазначеного рішення суду та
встановлено строк для виконання до 13
серпня 2013 року.

23 серпня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України винесено
постанову про накладення на боржника у
виконавчому провадженні - ДСА України
штрафу в розмірі 680 грн за невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк без поважних причин рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду по справі №
2а-1750/09/0970.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Згідно з частиною 2 статті 30 цього
Закону державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк. Строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій або зупинення
виконавчого провадження на період
проведення експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника.

Відповідно до статті 75 наведеного
Закону після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Статтею 89 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Колегія суддів звертає увагу на той
факт, що, ні відповідач, ні суд першої
інстанції не дослідили наказу
апеляційного суду івано-Франківської
області №03-5/16 від 10 лютого 2010 року «Про
призначення грошового утримання
ОСОБА_4»

Окрім того представником позивача
надано апеляційному суду інформацію
про виділення коштів на проведення
виплат заборгованості за рішеннями
судів, в якій зазначено, що виділено
кошти на здійснення виплат за
виконавчими документами з виконання
судових рішень, в т. ч. і ОСОБА_4 в сумі
18097,67 грн.

Відповідно до листа голови
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 12 березня 2014 року
адресованого в. о. начальника
управління ДСА України в
Івано-Франківській області, судді
Фединяку Василю Дмитровичу проведено
виплату щомісячного грошового
утримання протягом 2010-2011 років та
погашено заборгованість за 2009 рік з
врахуванням підвищення суми грошового
утримання на 25% прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції вважає, що позивачем було
виконано рішення суду, а відтак підстав
для винесення постанови про накладення
штрафу в розмірі 680 грн за невиконання
рішення суду у відповідача не було.
Зазначене свідчить про протиправність
дій відповідача щодо накладення
штрафу, відтак спірну постанову
відповідача необхідно скасувати.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, що призвело
до неправильного вирішення справи,
через що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову із викладених
мотивів.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 9
жовтня 2013 року у справі № 809/2955/13-а
скасувати та прийняти нову, якою позов
задоволити.

Визнати дії Державної виконавчої
служби України щодо накладення
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кушнір Л. В. у
виконавчому провадженні № 15638689 на
Державну судову адміністрацію України
штрафу у розмірі 680 грн протиправними.

Постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кушнір Л. В., у
виконавчому провадженні № 15638689, про
накладення на Державну судову
адміністрацію України штрафу у розмірі
680 грн - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий суддя:
Кузьмич С. М.

Судді:
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст постанови складено 26
вересня 2014 року