Справа № 826/13129/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2014 року 13:41
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Скочок Т.О., при секретарі судового
засідання Новик В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Собібуд-Альянс»
доДержавної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправним та
скасування рішення від 20.05.2014 року
№4858/10/26-59-18-04-17, зобов'язання вчинити
представника позивача - Куракіна Ю.В.,
представника відповідача - Мосунова
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулося Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Собібуд-Альянс» (надалі - позивач або
ТОВ «Собібуд-Альянс») з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
(надалі - відповідач або ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві), в якому просить:
- визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
відмову у прийнятті податкової
декларації Товариства з обмеженою
відповідальністю «Собібуд-Альянс» з
податку на додану вартість за квітень
2014 року, яке викладено у листі від 20.05.2014
року №4858/10/26-59-18-04-17 «Про відмову у
прийнятті податкової декларації»;
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві визнати податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Собібуд-Альянс» з
податку на додану вартість за квітень
2014 року такою, що подана у день
фактичного отримання відповідачем, із
відображенням даних декларації в
особовій картці платника податку.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.09.2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
відповідачем безпідставно відмовлено
у прийнятті податкової декларації з
податку на додану вартість за квітень
У судове засідання 29.09.2014 року з'явилися
представники сторін.
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та просив суд задовольнити його
з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову
заперечував, підтримавши доводи,
викладені у письмових запереченнях,
зазначаючи, що, відмовляючи у прийнятті
податкової декларації з податку на
додану вартість за квітень 2014 року, ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві діяло у межах наданих йому
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Собібуд-Альянс» подало до ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві податкову декларацію з податку
на додану вартість за квітень 2014 року,
яка відповідно до відмітки на копії
останньої, наявної у матеріалах справи,
отримана відповідачем 19.05.2014 року.
Листом від 20.05.2014 року №4858/10/-26-59-18-04-17
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві повідомила
позивача про те, що подана ТОВ
«Собібуд-Альянс» податкова декларація
з податку на додану вартість за квітень
2014 року складена з порушеннями норм п.
48.3 ст. 48 та п. 49.8 ст. 49 Податкового
кодексу України, а саме: містить
недостовірний обов'язковий реквізит
«місцезнаходження платника податків»,
у зв'язку з цим вказана податкова
звітність, за твердженнями
контролюючого органу, не вважається
податковою декларацією.
Вважаючи таку відмову у прийнятті
податкової декларації
необґрунтованою, а свої права та
охоронювані законом інтереси
порушеними, позивач звернувся з
позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Нормативно-правовим актом, який
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства, є
Податковий кодекс України (надалі - ПК
України), який набрав чинності 01.01.2011
У силу положень п. 201.14 ст. 201 ПК України,
платники податку зобов'язані вести
окремий облік операцій з постачання та
придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також які
не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування згідно з
Згідно п. 201.15 ст. 201 ПК України, зведені
результати такого обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу. Платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.
Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають контролюючому органу
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.
Контролюючий орган розробляє та
розміщує на своєму офіційному
веб-сайті програму ведення обліку
записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних в
електронному вигляді та забезпечує її
безкоштовне розповсюдження (включаючи
необхідні зміни та доповнення) як
шляхом надання доступу до копіювання
такої програми, як через Інтернет, так і
шляхом запису на магнітні носії
інформації платника за його запитом.
На виконання приписів п. 201.15 ст. 201 ПК
України наказом Міністерства доходів і
зборів України від 13.11.2013 року №678
затверджено Порядок заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість (надалі - Порядок
№678).
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку
№678, декларація подається до
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податку,
одним із таких способів на вибір
платника податків: 1) особисто
платником податків або уповноваженою
на це особою; 2) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; 3) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.
Згідно п. 4.4 Методичних рекомендацій
щодо приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України,
затверджених наказом Державної
податкової служби України від 14.06.2012
року №516, прийняття податкової
декларації є обов'язком ОДПС. Відмова
посадової особи ОДПС прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених статтями 48 та 49
Кодексу, у тому числі висунення
будь-яких передумов щодо такого
прийняття (включаючи зміну показників
такої податкової декларації, зменшення
або скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
Так, згідно п. 48.3 ст. 48 ПК України,
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
У окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити: відмітка про звітування за
спеціальним режимом; код виду
економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період (п. 48. 4 ст.
Податкова декларація повинна бути
керівником платника податків або
уповноваженою особою, а також особою,
яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до
контролюючого органу. У разі ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації безпосередньо
керівником платника податку така
податкова декларація підписується
Достатнім підтвердженням справжності
документа податкової звітності є
наявність оригіналу підпису
уповноваженої особи на документі у
паперовій формі або наявність в
електронному документі електронного
цифрового підпису платника податку.
фізичною особою - платником податків
або його законним представником;
особою, відповідальною за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації згідно із
договором про спільну діяльність або
угодою про розподіл продукції (п. 48.5 ст.
Якщо податкова декларація подається
податковими агентами - юридичними
особами, вона повинна бути підписана
керівником такого агента та особою, яка
відповідає за ведення бухгалтерського
обліку та подання податкової
декларації такого агента, а якщо
податковим агентом є платник податків -
фізична особа - таким платником
податків (п. 48.6 ст. 48 ПК України).
Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України,
податкова звітність, складена з
порушенням норм цієї статті, не
вважається податковою декларацією,
крім випадків, встановлених пунктом 46.4
статті 46 цього Кодексу.
Відмова посадової особи контролюючого
органу прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється (п. 49.10 ст. 49 ПК України).
У разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови (п. 49.11. ст. 49 ПК України).
Таким чином, з урахуванням
вищенаведених правових норм, перелік
підстав для відмови контролюючого
органу від прийняття податкової
декларації, визначений положеннями
ст.ст. 48 та 49 ПК України, є вичерпним, а,
відтак, неприйняття податкової
декларації з інших підстав податковим
законодавством не передбачено, а тому
Разом з тим, відповідно до наявної у
матеріалах справи копії податкової
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2014 року, яка згідно
відмітки на останній отримана
відповідачем 19.05.2014 року, остання у
графі 06 містить наступну податкову
адресу ТОВ «Собібуд-Альянс»: м. Київ,
вул. Зоологічна, б. 4-А, оф. 139.
З огляду на викладене вище, у
податковій декларації з податку на
додану вартість за квітень 2014 року, у
прийнятті якої відмовлено
відповідачем, вказано такий
обов'язковий реквізит як
місцезнаходження (місце проживання)
Проте, відповідачем під час судового
розгляду справи наголошено, що вказана
адреса не відповідає фактичному
місцезнаходженню даного платника
податку, оскільки за результатами
проведених співробітниками підрозділу
податкової міліції ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві заходів не встановлено
фактичного місцезнаходження ТОВ
«Собібуд-Альянс» за його податковою
адресою, за результатами чого складено
довідку про встановлення
місцезнаходження платника податків
від №3850 07.05.2014 року та направлено на
адресу Головного управління юстиції у
м. Києві повідомлення від 07.05.2014 року
№806/9/26-59-18-05-20 про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням.
У відповідності до п. 45.2 ст. 45 ПК
України, податковою адресою юридичної
особи (відокремленого підрозділу
юридичної особи) є місцезнаходження
такої юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
При цьому, приписами ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» від 15.05.2003 року №755-IV
передбачено, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.
Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.
Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з
третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
Згідно з наявним у матеріалах справи
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 19.05.2014 року,
тобто на момент подання позивачем
податкової декларації з податку на
додану вартість за квітень 2014 року,
місцезнаходженням ТОВ
вул. Зоологічна, 4-А, офіс 139, тобто
адресу, яка відповідає податковій
адресі вказаній у податковій
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2014 року.
При цьому, слід зазначити, що у
відповідності до вищенаведених
правових норм, не встановлення
фактичного місцезнаходження ТОВ
«Собібуд-Альянс» за його податковою
адресою не є підставою для неприйняття
податкової декларації.
Разом з тим, правила ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), стосовно
зазначення позивачем у позовній заяві
способу захисту судом порушених прав,
не виключають можливості обрання
іншого способу захисту самим судом.
Зміст принципу офіційного з'ясування
всіх обставин у справі зобов'язує
адміністративний суд до активної ролі
у судовому засіданні, в тому числі і до
уточнення змісту позовних вимог, з
наступним обранням відповідного
способу захисту порушеного права
(постанова Верховного Суду України від
20.04.2010 року, ЄДРСР № 9341137).
В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС
України, суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, для
належного захисту порушених прав
позивача, суд дійшов висновку про
визнання протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо відмови у прийнятті
податкової декларації ТОВ
«Собібуд-Альянс» з податку на додану
вартість за квітень 2014 року, оскільки
під час розгляду справи судом факту
існування рішення ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про відмову у прийнятті
податкової декларації ТОВ
«Собібуд-Альянс» з податку на додану
вартість за квітень 2014 року сторонами
не доведено, а з матеріалів не
вбачається. При цьому, вищезазначений
лист відповідача від 20.05.2014 року
№4858/10/-26-59-18-04-17 не має обов'язкового
характеру і не встановлює для ТОВ
«Собібуд-Альянс» прав та обов'язків у
сфері публічно-правових відносин, а
тому останній не є рішенням у розумінні
положень п. 1 ст. 17 КАС України.
Крім того, з огляду на протиправність
дій відповідача щодо відмови у
прийнятті вищезазначеної податкової
декларації, задоволенню також підлягає
позовна вимога про зобов'язання ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві визнати податкову декларацію
ТОВ «Собібуд-Альянс» з податку на
додану вартість за квітень 2014 року
такою, що подана 19.05.2014 року.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві щодо
відмови у прийнятті податкової
декларації Товариства з обмеженою
відповідальністю «Собібуд-Альянс» з
податку на додану вартість за квітень
3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві визнати податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Собібуд-Альянс» з
податку на додану вартість за квітень
2014 року такою, що подана 19.05.2014 року.
4. В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок