Справа № 802/2097/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2097/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька
Суддя-доповідач: Курко О. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

при секретарі: Швець А.І.

за участю представників сторін:

представника позивача: Роздобудька П.В.

представника відповідача: Щолокової
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Пневматик" до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Пневматик" (далі -
Позивач) звернулось до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - змінити,
виходячи з наступного.

В період з 14.05.2014 року по 15.05.2014 року
посадовими особами Відповідача
проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Виробниче підприємство
"Пневматик" з питань дотримання вимог
валютного законодавства України при
проведенні розрахунків по контракту
№2741 від 08.05.2013 року, укладеному з
нерезидентом РУП "Мінський тракторний
завод" (Республіка Білорусь).

Результати проведеної перевірки
оформлено актом № 1204/2206/32340715 від 15.05.2014
року, на підставі висновків якого
Відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 30.05.2014
року, яким ТОВ "Виробниче підприємство
"Пневматик" нараховано пеню в сумі
124116,00 грн. за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД.

Відповідно до висновків, викладених в
акті перевірки, Позивач порушив строки
зарахування виручки при здійсненні
розрахунків в іноземній валюті за
контрактом №2741 від 08.05.2013 року з
нерезидентом РУП "Мінський тракторний
завод" (Республіка Білорусь).

З обставин справи колегією суддів
встановлено, що між ТОВ "Виробниче
підприємство "Пневматик" та РУП
"Мінський тракторний завод" (Республіка
Білорусь) підписано контракт,
предметом якого є поставка товару на
адресу РУП "Мінський тракторний завод",
а саме: запасних частин для тракторів у
кількості, в асортименті та за ціною
відповідно до Специфікації, яка є
невід'ємною частиною Контракту.

Товар постачається партіями на умовах
СPT склад РУП "Мінський тракторний
завод" в м. Мінськ, Республіка Білорусь .
Загальна сума контракту складає 223150,00
доларів США.

Відповідно до умов контракту, оплата
партій товару покупцем здійснюється в
доларах США банківським переказом на
рахунок продавця.

За наслідком проведеної перевірки,
податковим органом встановлено
наявність простроченої дебіторської
заборгованості в загальній сумі 138240,00
дол. США, в тому числі:

- прострочена дебіторська
заборгованість в сумі 66000,00 дол.
США/527538,00 грн. з граничним строком
надходження валютної виручки 26.12.2013
року (за товар, відвантажений згідно МД
№401090000/2013/020159 від 27.09.2013 р.);

- прострочена дебіторська
заборгованість в сумі 19440,00 дол.
США/155383,92 грн. з граничним строком
надходження валютної виручки 16.01.2014
року (за товар, відвантажений згідно МД
№ 401090000/2013/022013 від 18.10.2013 р.);

- прострочена дебіторська
заборгованість в сумі в 19800,00 дол.
США/158261,4 грн. з граничним строком
надходження валютної виручки 20.02.2014
року (за товар, відвантажений згідно МД
№ 401090000/2013/025050 від 22.11.2013 р.);

- прострочена дебіторська
заборгованість в сумі 33000,00 дол.
США/263769,0 грн. з граничним строком
надходження валютної виручки 23.03.2014р.)
за товар відвантажений згідно МД №
401090000/2013/027585 від 23.12.2013 р.) ( а.с. 55-58).

Згідно розрахунку нарахування пені за
порушення законодавчо встановлених
термінів надходження валютної виручки
по експортному контракту №2741 від 08.05.2013
року, ТОВ "Виробниче підприємство
"Пневматик" була нарахована пеня в
загальній сумі 124115,97 гривень, зокрема,
по МД №401090000/2013/020159 від 27.09.2013 року за
період з 07.02.2014 року по 25.02.2014 року в сумі
30069,67 грн.; по МД № 401090000/2013/022013 від 18.10.2013
року за період з 07.02.2014 року по 13.03.2014
року в сумі 16315,31 грн.; по МД №
401090000/2013/025050 від 22.11.2013 року за період з
21.02.2014 року по 11.04.2014 року в сумі 26248,86
грн.; по МД № 401090000/2013/027585 від 23.12.2013 року
за період з 24.03.2014 року по 13.05.2014 року в
сумі 51482,13 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" № 185/94-ВР (далі Закон -
№ 185/94-ВР) виручка резидентів у
іноземній валюті підлягає зарахуванню
на їх валютні рахунки в уповноважених
банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання
акта або іншого документа, що
засвідчує виконання робіт, надання
послуг, експорт прав інтелектуальної
власності.

Згідно ч.1 ст.2 Закону №185/94-ВР імпортні
операції резидентів, які здійснюються
на умовах відстрочення поставки, в
разі, коли таке відстрочення
перевищує 180 календарних днів з
моменту здійснення авансового платежу
або виставлення векселя на користь
постачальника продукції (робіт,
послуг), що імпортується, потребують
висновку центрального органу
виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

Національний банк України має право
запроваджувати на строк до шести
місяців інші строки розрахунків, ніж
ті, що визначені частиною першою цієї
статті.

Відповідно до ст.1 Постанови
Національного банку України № 453 від
14.11.2013 року, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15
листопада 2013 року за № 1951/24483, "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті",
розрахунки за операціями з експорту та
імпорту товарів, передбачені в статтях
1 та 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", здійснюються у строк, що не
перевищує 90 календарних днів.

Частиною першою статті 4 Закону №
185/94-ВР встановлено, що порушення
резидентами термінів, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за
собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми
неодержаної виручки (митної вартості
недопоставленої продукції) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості.

Згідно з частиною другою цієї ж статті
встановлено, що у разі прийняття судом,
Міжнародним комерційним арбітражним
судом чи Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
позовної заяви резидента про стягнення
з нерезидента заборгованості, яка
виникла внаслідок недотримання
нерезидентом термінів, передбачених
експортно-імпортними контрактами,
терміни, передбачені статтями 1 і 2
цього Закону, зупиняються і пеня за їх
порушення в цей період не сплачується.

У ч.3 ст.4 Закону № 185/94-ВР визначено, що в
разі прийняття судом рішення про
відмову в позові повністю або частково
або припинення (закриття) провадження у
справі чи залишення позову без
розгляду терміни, передбачені статтями
1, 2 цього Закону, поновлюються і пеня за
їх порушення сплачується за кожний
день прострочення, включаючи період, на
який ці терміни було зупинено.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 185/94-ВР
визначено, що в разі прийняття судом
рішення про задоволення позову пеня за
порушення термінів передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, не
сплачується з дати прийняття позову до
розгляду судом.

У зв'язку з тим, що у встановлений
законодавством строк нерезидент не
виконав взяті на себе зобов'язання щодо
оплати товару, отриманого від TOB
"Виробниче підприємство "Пневматик" по
контракту №2741 від 08.05.2013 року, TOB
"Виробниче підприємство "Пневматик"
звернулося до Економічного суду м.
Мінськ, Республіка Білорусь з
позовними заявами про стягнення з РУП
"Мінський тракторний завод", Республіка
Білорусь на користь TOB "Виробниче
підприємство "Пневматик"
заборгованості за поставлений товар
згідно МД №401090000/2013/020159 від 27.09.2013 року в
сумі 66000,00 дол. США, МД № 401090000/2013/022013 від
18.10.2013 року в сумі 19440,00 дол. США, МД №
401090000/2013/025050 від 22.11.2013 року в сумі 19800,00
дол. США, МД № 401090000/2013/27585 від 23.12.2013 року
в сумі 33000,00 дол. США,

За вказаними позовами TOB "Виробниче
підприємство "Пневматик" до РУП
"Мінський тракторний завод" відкриті
провадження в Економічному суді м.
Мінська в справах №41-25/2014 від 07.02.2014
року, №56-25/2014 від 19.02.2014 року та №104-25/2014
від 20.03.2014 року та, за ініціативою суду,
по кожній з них вирішено провести
процедуру щодо примирення, встановивши
місячний термін для її проведення.

Так, під час розгляду вищезазначених
справ №41-25/2014 від 07.02.2014 року, №56-25/2014
від 19.02.2014 року та №104-25/2014 від 20.03.2014
року в Економічному суді м. Мінська, в
рамках призначеної судом процедури
примирення, сторонами спору надано
заяви про укладення мирової угоди. За
наслідками розгляду вказаних заяв
Економічним судом м. Мінська винесено
рішення про затвердження мирових угод
між TOB "Виробниче підприємство
"Пневматик" та РУП "Мінський тракторний
завод", а саме:

- ухвала від 07.02.2014 року у справі №41-25/2014,
яким затверджено мирову угоду та
зобов'язано РУП "Мінський тракторний
завод" сплатити TOB "Виробниче
підприємство "Пневматик" 85440,00 дол. США
основного боргу, 13667500,00 руб. державного
мита в строк до 11.04.2014 року, в зв'язку з
чим провадження у справі припинено;

- ухвала від 19.02.2014 року у справі №56-25/2014,
яким затверджено мирову угоду та
зобов'язано РУП "Мінський тракторний
завод" сплатити TOB "Виробниче
підприємство "Пневматик" 19800,00 дол. США
основного боргу, 4184000,00 руб. державного
мита в строк до 11.04.2014 року, в зв'язку з
чим провадження у справі припинено;

- ухвала від 20.03.2014 року у справі
№104-25/2014, яким затверджено мирову угоду
та зобов'язано РУП "Мінський тракторний
завод" сплатити TOB "Виробниче
підприємство "Пневматик" 33000,00 дол. США
основного боргу, 6162500,00 руб. державного
мита в строк до 26.04.2014 року, в зв'язку з
чим провадження у справі припинено.

Крім того, в кожному з вищевказаних
судових рішень судом ухвалено видати
судовий наказ по заяві позивача у
випадку невиконання відповідачем
вимог мирової угоди.

Вимоги мирових угод були виконані
контрагентом Позивача - РУП "Мінський
тракторний завод" здійснено оплату
отриманого товару, валютні кошти
надійшли на рахунок Позивача.

За змістом пункту 2 статті 32 Закону
України від 24 лютого 1994 року № 4002-XII "Про
міжнародний комерційний арбітраж",
третейський суд приймає постанову про
припинення арбітражного розгляду,
коли, зокрема, позивач відмовляється
від своєї вимоги, якщо тільки
відповідач не висуне заперечень проти
припинення розгляду і третейський суд
не визнає законний інтерес відповідача
в остаточному врегулюванні спору.

Отже, підставою для зупинення строків,
передбачених статтями 1, 2 Закону №
185/94-ВР, є факт прийняття до розгляду
судом, Міжнародним комерційним
арбітражним судом чи Морською
арбітражною комісією при
Торгово-промисловій палаті України
позовної заяви резидента про стягнення
з нерезидента заборгованості, яка
виникла внаслідок недотримання
нерезидентом строків, передбачених
експортно-імпортними контрактами, а
підставою для несплати пені за
порушення відповідних строків є
рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
аналогічні наслідки мають наставати і
у разі, коли провадження у справі
припиняється за заявою резидента про
відмову від позову у зв'язку з тим, що
нерезидент виконав зобов'язання за
експортно-імпортним контрактом після
подання позовної заяви до Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України, що
є підтвердженням правомірності
поведінки резидента.

При вирішенні питання про наявність
підстав для звільнення резидента від
пені у сфері ЗЕД, слід надавати
перевагу змісту судового рішення (
постанови арбітражного суду про
припинення провадження у справі) над
його процесуальною формою.

Отже, підстава для нарахування пені за
порушення термінів надходження
валютної виручки має визначатися з
урахуванням причин припинення
провадження у справі. Зокрема, якщо
провадження у справі припинено у
зв'язку з укладенням сторонами спору
мирової угоди та згодою нерезидента
погасити існуючу у нього перед
резидентом заборгованість, що свідчить
про порушення відповідних строків саме
нерезидентом, підстав для поновлення
строків та нарахування резиденту пені
немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
Відповідачем протиправно нараховано
Позивачу пеню на підставі ст. 1 Закону
України №185/94-ВР від 23.09.1994 року "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", в частині порушення
законодавчо встановлених термінів
надходження валютної виручки по
контракту №2741 від 08.05.2013 року.

Разом із тим, колегія суддів
апеляційного суду звертає увагу на
наступне.

Відповідно до вимог статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судові витрати, згідно ст. 87 КАС
України, складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" визначено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції помилково присудив стягнути
з Вінницької ОДПІ на спеціальний
рахунок ДСА України судовий збір,
оскільки така процедура не передбачена
Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду.
Підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права (ч.1 ст. 201 КАС
України).

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
позову, однак помилково застосував
норми права, відтак рішення суду
підлягає зміні в частині розподілу
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області задовольнити
частково.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Пневматик" до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, - змінити.

Абзац четвертий резолютивної частини
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року виключити.

В іншій частині постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 26
червня 2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "03" жовтня 2014 р.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.