Справа № 757/28991/14-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року cуддя Печерського
районного суду міста Києва Новак Р.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва, в якому
просить визнати бездіяльність
відповідача щодо не проведення
перерахунку відповідачу щомісячного
грошового утримання судді у відставці
за період з травень-серпень 2014 року
протиправною; стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість по
довічному грошовому утриманню судді у
відставці за період з травень-серпень
2014 року в сумі 23142,00 грн.; зобов'язати
відповідача провести позивачу
перерахунок щомісячного грошового
утримання судді у відставці з
урахуванням положень ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» та на підставі довідки
Апеляційного суду м. Києва № 38/04 від
18.03.2014.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що він є суддею у відставці,
перебуває на обліку у відповідача,
одержуючи щомісячне грошове утримання.
В порушення ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
Управлінням Пенсійного фонду України у
Печерському районі м. Києва йому не був
здійснений перерахунок щомісячного
довічного грошового утриманні судді у
відставці з урахуванням положень
вищезазначеної норми.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у
відставці. Довічне грошове утримання
розраховано згідно рішення
Печерського районного суду м. Києва від
19.12.2007 № 2-а-839/07 по довідці Військового
місцевого суду Київського гарнізону м.
Києва № 32 від 11.09.2008

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва і отримує
щомісячне довічне грошове утримання у
розмірі 90% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

24.03.2014 позивач звернувся до відповідача
з письмовою заявою провести
перерахунок пенсії за період з
травень-серпень 2014 року. Листом
відповідача від 01.04.2014 позивачу було
відмовлено у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання у зв'язку з відсутністю на те
законодавчо обґрунтованих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
суддівська винагорода регулюється цим
Законом, Законом України «Про
Конституційний Суд України» та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Так, згідно ч. 3 ст. 129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
посадовий оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом.
Передбачене поетапне підвищення
посадового окладу на період до 2015 року.

Враховуючи, що позивач є суддею у
відставці, він наділений державою
певним правовим статусом, який включає
в себе й право на основні елементи
соціального захисту, зокрема, право на
отримання щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 №10-рп/2008/справа щодо предмету
та змісту Закону про Державний бюджет
України, визнано такими, що не
відповідають Конституції України /є
неконституційними/, положення ст.67 р.1,
п.п.2-4, 6-8, і 10-18, п.7 п. 19, П.П.20-22, 24,34, пп. 1-6,
8-12 п.35 «Прикінцеві положення» Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

При цьому Конституційним судом України
зазначено, що Рішення Конституційного
Суду України у цій справі має
преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
визнаних неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції
України, права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Згідно ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів, не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод,.

Статтею 64 Конституції України
гарантовано, що конституційні права, і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного
Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 (справа
про рівень пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання) зміст
прав і свобод людини - це умови і засоби,
які визначають матеріальні та духовні
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування і
розвитку. Обсяг прав людини - це
кількісні показники відповідних
можливостей, які характеризують його
множинність величину, інтенсивність,
ступінь прояву та виражені у певних
одиницях.

Звуження змісту прав і свобод означає
зменшення ознак, змістовних
характеристик можливостей людини, які
відображаються відповідними правами
та свободам, тобто якісних
характеристик права. Звуження обсягу
прав і свобод іде зменшення кола
суб'єктів, розміру території, часу,
розміру або кількості благ чи будь-яких
інших кількісно виміркованих
показників використання прав і свобод,
тобто їх кількісні характеристики.

Крім того, відповідно до рішення
Конституційного Суду України №26-рп/2008
від 27.11.2008 року, з врахуванням правових
позицій, висловлених в рішенні №60рп/2007
від 09.07.2007 року у справі про соціальні
гарантії громадян та в Рішенні №10-рп/2008
від 22.05.2008 у справі щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет
України, цим законом не можуть
вноситися зміни, зупинятися дія чинних
законів України також встановлюватися
інше /додаткове/ правове регулювання
відносин що є предметом інших законів,
оскільки з об'єктивних причин це
створює протиріччя у законодавстві, і,
як наслідок скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина.

Таким чином, відповідач повинен був
здійснити позивачеві перерахунок
грошового довічного утримання,
виходячи з розміру 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, згідно зі ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» та на підставі довідки
Апеляційного суду м. Києв від 38/04 від
18.03.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відтак, судом встановлено, що дії
Управління Пенсійного Фонду України у
Печерському районі міста Києва щодо
відмови в перерахунку грошового
довічного утримання, виходячи з
розміру 90% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді є
протиправними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своєї бездіяльності.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Враховуючи публічно-правовий характер
соціальних правовідносин, до яких
застосовується лише адміністративне
законодавство, а також те, що
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання є
компетенцією Пенсійного фонду України,
у даному випадку, Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі м. Києва, а суд не може собою
підміняти компетентний орган, який
уповноважений здійснити такий
перерахунок.

Крім того, слід зазначити, що доводи
відповідача про відсутність законних
підстав для перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання, з
посиланням ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», якою
встановлені обмеження щодо розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, який не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність, є безпідставними,
оскільки вказані обмеження можуть бути
застосовані до суддів у відставці, яким
таке утримання призначено після
набрання чинності вказаного закону, а
саме після 01.10.2011.

Твердження відповідача, що здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання суддям судів
загальної юрисдикції, зокрема,
місцевих судів, законом не передбачено
суд не приймає до уваги, оскільки
вказані твердження базуються на
власному та суб'єктивному тлумаченні
положень чинного законодавства.

Крім того, не може бути задоволена
вимога позивача про зобов'язання
виплатити заборгованість, що виникне
на день перерахунку, оскільки спосіб
захисту порушених, на думку позивача,
прав на майбутнє, не передбачений
чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до ст. 256 КАС України
постанови суду, прийняті в порядку
скороченого провадження, виконуються
негайно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
3, 8, 19, 22, 46, 64 Конституції України, ст. 129,
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», ст.ст. 2, 11,21, 71, 87, 94, 99, 102,
105, 158-163, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України у Печерському районі
міста Києва про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання на підставі ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі
міста Києва провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці за на підставі ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та на підставі довідки
Апеляційного суду м. Києва № 38/04 від
18.03.2014, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три)
гривні 08 копійок у відшкодування
судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Допустити негайне виконання постанови
суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Р.В. Новак