Справа № 820/15813/14
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р.Справа № 820/15813/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
09.09.2014р. по справі № 820/15813/14

за позовом ОСОБА_1

до Голови Жовтневого районного суду
м. Харкова Старостіна Володимира
Вадимовича третя особа
Жовтневий районний суд м. Харкова

про становлення наявності чи
відсутності повноважень, зобов'язання
вчинити певні дії стосовно акта та
визнання його нечинним,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 9 вересня 2014
року у відкритті провадження у справі
за позовом ОСОБА_1 до Голови Жовтневого
районного суду м. Харкова - Старостіна
Володимира Вадимовича, третя особа:
Жовтневий районний суд м. Харкова, про
встановлення наявності чи відсутності
повноважень, зобов'язання вчинити
певні дії стосовно акта та визнання
його нечинним - відмовлено.

Позивач не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати та направити справу
для подальшого розгляду. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
ухвалу суд першої інстанції дійшов до
помилкових висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин ст. 17, 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
та норми ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, належним чином
повідомлялися про дату, місце та час
розгляду справи.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі- КАС України) справа розглянута
без участі представників сторін.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Голови Жовтневого районного
суду м. Харкова - Старостіна Володимира
Вадимовича, третя особа: Жовтневий
районний суд м. Харкова, в якому просив
суд за повноважень суду встановити
наявність чи відсутність повноважень
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язати вчинити певні дії стосовно
акта індивідуальної дії прийому
передачі цивільної справи визнати
нечинним.

З матеріалів справи вбачається, що в
обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що в провадженні
Жовтневого районного суду м. Харкова
знаходиться цивільна справа, у якій
ОСОБА_1 є позивачем. На думку позивача,
передача Головою Жовтневого районного
суду м. Харкова Старостіним В.В.
вказаної справи на розгляд іншому
судді є протиправною, у зв'язку з чим
просить суд встановити наявність чи
відсутність повноважень суб'єкта
владних повноважень на зазначені дії, а
також зобов'язати вчинити певні дії
стосовно акта та визнати акт передачі
цивільної справи нечинним.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги не можуть бути
предметом публічно-правового спору, на
який відповідно до ст. 17 КАС України
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України
визначає, що суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду
України "Про деякі питання, що
виникають у судовій практиці при
прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів" від 12.06.2009 р. № 6 у розумінні
положень частини першої статті 2,
пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини
третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, предметом
позову є повноваження відповідача щодо
передачі цивільної справи та
безпосередньо акт передачі цивільної
справи, яка знаходиться в провадження
Жовтневого районного суду м. Харкова, в
якій ОСОБА_1 є позивачем.

Відповідно положень Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013р. №8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів"
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оспорюваний акт є лише засобом
документування певних дій голови
Жовтневого районного суду міста
Харкова та обставин, що ним передували,
і, таким чином, не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні
частини першої статті 17 КАС, а тому не
може бути предметом оскарження в
адміністративному суді.

Щодо позовної вимоги про встановлення
наявності чи відсутності повноважень у
відповідача на оскаржувані позивачем
дії щодо передачі цивільної справи
слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 17 КАС України
передбачено перелік категорій
публічно-правових спорів, на які
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку, що
адміністративним судам підсудні
тільки ті спори з приводу реалізації
компетенції суб'єкта владних
повноважень, які виникають між самими
суб'єктами владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги про встановлення
наявності чи відсутності повноважень у
відповідача на оскаржувані позивачем
дії щодо передачі цивільної справи
були заявлені ОСОБА_1 як фізичною
особою. Таким чином, зазначені позовні
вимоги не можуть бути предметом
публічно-правового спору, на який
відповідно до ст. 17 КАС України
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи вимог ст. 17, ст. 109
Кодексу адміністративного судочинства
України та норм ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду першої інстанції
не спростовують, оскільки при розгляді
справи суд першої інстанції ,
відповідно до вимог ст. 159 КАС України
повно і всебічно, в межах заявлених
вимог, з'ясував дійсні обставини
справи, дав належну оцінку наявним у
справі доказам, правильно вирішив
питання щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм процесуального права,
тому колегія суддів вважає, що підстав
для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 09.09.2014р. по
справі № 820/15813/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Зеленський В.В. Повний текст ухвали
виготовлений 06.10.2014 р.