Справа № 815/7770/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4152/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Кравцова О.В.,

Єрьоміна А.В.,

Зайця В.С.,

Цуркана М.І.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши заяву
виробничо-комерційної фірми
«Агромарін» про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 24
червня 2014 року (К/800/15087/14) у справі за
позовом виробничо-комерційної фірми
"Агромарін" до Державної інспекції
України з контролю за цінами про
визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року
виробничо-комерційна фірма "Агромарін"
звернулася в суд з позовом до Державної
інспекції України з контролю за цінами,
в якому просила визнати протиправним
та скасувати рішення Державної
інспекції України з контролю за цінами
від 23 жовтня 2013 року № 49 про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
у вигляді вилучення у
виробничо-комерційної фірми
"Агромарін" в дохід Державного бюджету
необґрунтовано отриманої виручки 204155,99
грн. та штрафу в сумі 204155,99 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 6 грудня 2013
року відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 березня 2014
року скасовано рішення суду першої
інстанції, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної інспекції України з
контролю за цінами № 49 від 23 жовтня 2013
року про застосування до
виробничо-комерційної фірми
"Агромарін"
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
у вигляді вилучення у
виробничо-комерційної фірми
"Агромарін" в дохід державного бюджету
необґрунтовано отриманої виручки в
сумі 204155,99 грн. та штрафу в сумі 204155,99
грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24 червня 2014 року постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 березня 2014
року - скасовано, постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 6
грудня 2013 року - залишено в силі.

Не погоджуючись із рішенням суду
касаційної інстанції, позивач
звернувся до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України із заявою про перегляд
вищезазначеної ухвали у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах. .

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції від 24 червня 2014 року заявник
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1222 від 17 жовтня 2007
року, Порядку формування цін на
продовольчі товари, щодо яких
запроваджене державне регулювання,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 373 від 17 квітня 2008
року, також заявником зазначено про не
застосування Закону України від 21
червня 2012 року № 5007-VI «Про ціни і
ціноутворення», проте застосування
даного закону судом касаційної
інстанції в іншій аналогічній справі.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
заявник посилається на ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
червня 2014 року у справі № К/800/13144/14, від 5
вересня 2013 року у справі № К/9991/35555/11,
від 3 квітня 2012 року у справі №
К/9991/78189/11, від 12 лютого 2013 року у справі
№ К/9991/65070/11.

Вивчивши заяву виробничо-комерційної
фірми «Агромарін» та додані до неї
матеріали, суд не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), підставами для перегляду
можуть бути виключно неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України").

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справах, на яку
посилається заявник в обґрунтування
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судом
касаційної інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, суд дійшов
висновку про відмову в допуску даної
справи до провадження.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом виробничо-комерційної фірми
"Агромарін" до Державної інспекції
України з контролю за цінами про
визнання дій протиправними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіКравцов О.В. Єрьомін А.В.
Заяць В.С. Цуркан М.І. Швед Е.Ю.