Справа № 756/11005/14-а
Суддя: Шумейко О. І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/756/440/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Шумейко О.І.,

при секретарі Острянко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач
звернувся до суду в порядку
адміністративного судочинства з
позовом до УПФ України в Оболонському
районі м. Києва про визнання дій та
бездіяльності неправомірними,
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, ІІ
категорії, а тому має право на
призначення йому щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком. Позивач
звернувся із заявою про проведення
перерахунку та виплату заборгованості
за попередні періоди, починаючи з 01
січня 2005 року, однак відповідач своїм
листом від 25 березня 2014 року відмовив
ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку
пенсії, посилаючись на те, що розмір
пенсії залежить від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

За таких обставин, позивач просить
визнати незаконними дії відповідача
щодо застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсії
позивача положень бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів; визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
нарахування, перерахунку та виплати
позивачу недоотриманих сум додаткової
пенсії, передбаченої статтями 49, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати УПФ України в
Оболонському районі м. Києва здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
пенсії позивача відповідно до порядку
та розмірів, встановлених вказаним
Законом, а саме: додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком,
де розмір пенсії за віком визначається
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
без урахування приписів бюджетних
законів та підзаконних
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, за період з 01 січня
2005 року та до моменту винесення рішення
в цій справі; зобов'язати відповідача
перераховувати у подальшому позивачу
вказаний розмір пенсії, у зв'язку зі
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
відповідної групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належну позивачу
додаткову пенсію; стягнути з УПФ
України в Оболонському районі м. Києва
у порядку негайного виконання,
передбаченого ст. 256 КАС України, на
користь позивача боргову суму за
пенсійними виплатами, що виникли за
весь період невиконання вимог ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У своїй заяві представник позивача
просив розглянути справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
та просив суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Від представника відповідача на адресу
суду надійшли заперечення та заява про
розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позову заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази, суд встановив
наступне.

Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, ІІ категорії, що підтверджується
посвідченням від 14 січня 1992 року.
Позивач перебуває на обліку в УПФ
України в Оболонському районі м.Києва
та отримує пенсію за віком.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про здійснення перерахунку та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
30 процентів мінімальної пенсії за
віком, починаючи з 01 січня 2005 року.

Листом УПФ України в Оболонському
районі м. Києва від 25 березня 2014 року
позивачу було відмовлено у здійсненні
такого перерахунку.

Згідно зі ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в редакції
від 09 липня 2007 року, особам, віднесеним
до категорії 2, щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Положеннями пп. 13 п. 28 ст. 67 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», який
набув чинності з 01 січня 2008 року,
внесені зміни до статті 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зменшено розмір щомісячної додаткової
пенсії для осіб, віднесених до
категорії 2, до 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказані
зміни визнані такими, що не
відповідають Конституції України.

В подальшому зміни до статті 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» двічі вносилися
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2012 рік» та Закону
України «Про Державний бюджет на 2013
рік».

На виконання вимог п. 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про державний бюджет України на 2012
рік» Кабінет Міністрів України прийняв
постанову від 23 листопада 2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що набрала чинності з 01 січня 2012 року,
якою затверджено порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС, та визначено розміри пенсій такій
категорії осіб.

Положеннями пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що у 2013 році норми і положення ст. ст. 20,
21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

З аналізу вищевказаних
положень Закону України України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" вбачається, що порядок
обчислення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
2013 році визначається Кабінетом
Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до п. 17
ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України до
видатків, що здійснюються з Державного
бюджету України (з урахуванням
особливостей, визначених п. 5 ч. 2 ст. 67-1
цього Кодексу), належать видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи,
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки,
запобігання виникненню та ліквідації
надзвичайних ситуацій та наслідків
стихійного лиха.

В абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини свого рішення від 25 січня 2012
року №3-рп/2012 Конституційний Суд
України зазначив, що
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Разом з тим, ухвалений 16 січня
2014 року Закон України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» не містив
жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році
пряме застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
статтю 51, яка гарантує особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2-ї категорії, право на
отримання щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Лише 31 липня 2014 року
Верховною Радою України був прийнятий
Закон України №1622-VII «Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік», яким Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
доповнено п. 6-7, відповідно до яких
норми і положення ст. ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Закон України від 31 липня 2014
року №1622-VII «Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік» набрав чинності 03
серпня 2014 року.

З огляду на зазначене,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними нормативно-правовими
актами, з 01 січня 2014 року до 02 серпня 2014
року при визначенні ОСОБА_1 розміру
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, застосуванню
підлягала норма ст. 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
положення постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду
достатніх та беззаперечних доказів в
обґрунтування своїх заперечень проти
позову.

Ухвалою Оболонського районного
суду м. Києва від 17 вересня 2014 року
залишений без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині вимог про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу додаткової пенсії за
період з 01 січня 2005 року до 05 лютого 2014
року.

За таких обставин, суд доходить
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, постановляє визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва щодо
відмови ОСОБА_1 у здійсненні
перерахунку та виплаті щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 06 лютого 2014
року до 02 серпня 2014 року, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
06 лютого 2014 року до 02 серпня 2014 року з
урахуванням здійснених виплат.

У задоволенні решти позовних
вимог суд постановляє відмовити з
підстав, наведених вище, а також у
зв'язку з тим, що вимоги позивача щодо
зобов'язання управління здійснювати
перерахунок пенсії, у разі збільшення
прожиткового мінімуму, та вчасно
виплачувати додаткову пенсію
спрямовані на майбутнє, та в цій
частині права та інтереси позивача з
боку відповідача не порушувалися.

Відповідно до ст. 256 КАС України суд
звертає до негайного виконання
постанову в межах суми платежу за один
місяць.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160-163 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва щодо
відмови ОСОБА_1 у здійсненні
перерахунку та виплаті щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 06 лютого 2014
року до 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 06 лютого 2014
року до 02 серпня 2014 року з урахуванням
здійснених виплат.

Допустити негайне
виконання постанови в межах суми
платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Оболонський районний суд м. Києва.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.І. Шумейко