Справа № П/811/3152/14
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року
справа №П/811/3152/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Брегея Р.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративний позов
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(далі - Фонд) до приватної агрофірми
«Мюннт» (далі - Фірма) про стягнення
адміністративно-господарської санкції
та пені,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
заявою до Фірми про стягнення
адміністративно-господарської санкції
та пені у загальній сумі 43794,13
грн.

У позовні заяві зазначено, що у зв'язку
з невиконанням Фірмою нормативу по
працевлаштуванню інвалідів упродовж
2013 року у юридичної особи виник
обов'язок сплатити
адміністративно-господарські санкції.

У поясненнях Представник Фірми
заперечив стосовно задоволення позову.

Стверджував, що юридична особа
щомісячно надсилала звіти до центру
зайнятості про наявність вакансій, а
останній не направляв для
працевлаштування осіб, які визнанні
інвалідами.

10 жовтня 2014 року суд прийняв
рішення про розгляду справи у порядку
письмового провадження (а.с.80).

Суд, дослідивши матеріали справи,
зробив висновок про відмову у
задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що
стали підставами звернення.

Так, кількість робочих місць у Фірмі,
призначених для забезпечення
працевлаштування інвалідів відповідно
до 4% нормативу, який визначений статтею
19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» (далі - Закон), протягом 2013 року
становила 5 одиниць.

Упродовж 2013 року у Фірмі
працювали 3 особи, які визнанні
інвалідами.

Середньорічна заробітна плата на
Фірмі становила 20712,31 грн.

Сума
адміністративно-господарських
санкцій, які визначені статтею 20
Закону, за невиконання нормативу із
забезпечення працевлаштування
інвалідів складає 41424,62 грн. (20712,31 х 2).

Станом на день звернення до суду
Фірма не сплатила
адміністративно-господарські санкції.

Фонд нарахував відповідачу пеню
за несвоєчасну сплату санкції у сумі
2369,51 грн. (а.с.8).

Протягом 2013 року Фірма щомісячно
подавала до центру зайнятості
звітність про наявні вакансії (а.с.43-54).

За інформацією центру зайнятості
до юридичної особи не направлялись для
працевлаштування особи, які визнанні
інвалідами (а.с.22).

Юридична оцінка встановлених
судом обставин справи.

Перш за все, приписами статті 18
Закону передбачено, що підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Статтею ж 19 Закону визначено, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно приписів статті 20 Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Аналізуючи обставини справи, суд
встановив, що Фірма не допустила
порушення приписів статті 18 Закону.

Не виконання ж нормативу з
працевлаштування інвалідів пов'язане з
причинами, які не залежали від волі
Фірми.

Отже, у задоволенні позову належить
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Р.І.Брегей