Справа № 360/1852/14-а
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/1852/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
Бородянський районний
суд Київської області в складі :
головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі
- Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Бородянка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської області про визнання права
на пільгу по обчисленню стажу в
подвійному розмірі, зобов»язання
здійснити перерахунок пенсії та
виплатити недоотримані кошти,

в с т а н о в
и в :

Позивачка у серпні 2014 року
звернулася до суду з вказаним позовом,
просила визнати рішення УПФУ у
Бородянському районі № 2 від 30 травня
2014 року про відмову в перерахунку їй
пенсії неправомірним, визнати за нею
право на пільгу, передбачену статтею 60
ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (зі
змінами) по обчисленню стажу за роботу
в інфекційному закладі
бактеріологічна лабораторія ДЗ
«Бородянська райСЕС» МОЗ з 01 грудня 1979
року по 2004 рік в подвійному розмірі,
зобов»язати УПФУ у Бородянському
районі обчислити їй /позивачці/ стаж за
роботу в інфекційному закладі -
бактеріологічна лабораторія ДЗ
«Бородянська райСЕС» з 16 листопада 1993
року по 27 грудня 2003 року включно в
подвійному розмірі, зобов»язати
відповідача провести їй перерахунок
пенсії з 16 листопада 1993 року по 31 грудня
2003 року включно в подвійному розмірі та
виплатити недоотримані кошти, у
зв»язку з невірним обчисленням стажу з
дня призначення пенсії 16 листопада 1993
року.

Позов обґрунтувала тими обставинами,
що вона /ОСОБА_1./ з 02 січня 2013 року
працює на посаді лікаря бактеріолога
мікробіологічної лабораторії
відділення організації
епідеміологічних досліджень в
Ірпінському міжрайонному відділі
лабораторних досліджень, яке було
створене після ліквідації ДЗ
«Бородянська райСЕС» Міністерства
охорони здоров»я України, де вона
/позивачка/ працювала з 01 грудня 1979 року
по 29 грудня 2012 року на посаді
лікаря-бактеріолога бактеріологічної
лабораторії епідеміологічного
відділу. З 16 листопада 1993 року отримує
пенсію за віком.

Мікробіологічна лабораторія, де
працювала та працює ОСОБА_1 є
інфекційним підрозділом відділення
організації епідеміологічних
досліджень Ірпінського МВЛД ДУ
«Київський ОЛЦ ДСЕСУ», а відповідно до
ст.60 ЗУ «По пенсійне забезпечення» (зі
змінами), робота в бактеріологічних
(мікробілогічних) лабораторіях
прирівнюється до роботи в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров»я і зараховується до
стажу роботи в подвійному розмірі,
однак, коли вона /позивачка/ звернулась
до УПФУ у Бородянському районі із
відповідною заявою здійснити їй
перерахунок пенсії у подвійному
розмірі, то УПФУ у Бородянському районі
своїм рішенням № 2 від 30 травня 2014 року
відмовило їй у здійсненні такого
перерахунку пенсії, з якого слідує, що
дія Закону, яким обґрунтовані її
вимоги, не поширюється на працівників
лабораторних підрозділів закладів
охорони здоров»я.

В судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені вимоги та просила
їх задовольнити, а також пояснила, що її
робота пов»язана із збудниками
особливо небезпечних і небезпечних
інфекцій, а мікробіологічна
лабораторія, згідно довідки
Ірпінського міжрайонного відділу
лабораторних досліджень ДУ «Київський
ОЛЦ ДСЕСУ» від 2014 року відноситься до
інших інфекційних закладів і тому вона
має право, відповідно до с.60 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» на зарахування
їй стажу у бактеріологічній
лабораторії з 1 грудня 1979 року по 31
грудня 2003 року включно у подвійному
розмірі.

Відповідач свого представника в
судове засідання не направив, про час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Вислухавши пояснення
позивачки, дослідивши письмові докази
по справі, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі з 16 листопада 1993
року та отримує пенсію за віком згідно
Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування».

З 01.01.2004 року набув чинності
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Згідно
зі статтею 24 цього закону, страховий
стаж враховується в одинарному
розмірі, крім випадків, передбачених
законом. Періоди трудової діяльності
та інші періоди, що враховувалися до
стажу роботи для призначення пенсії до
набуття чинності цим законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим законом.

Згідно ст. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» робота в
лепрозорних і протичумних закладах
охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патологоанатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі. Дана
редакція статті набула чинності з 15
серпня 2003 року та діяла станом на 20
вересня 2003 року, коли позивачка набула
права на пенсію.

Для визначення коефіцієнта страхового
стажу період роботи в інфекційних
закладах (відділеннях) охорони здоров'я
при призначенні пенсій, при
перерахунку пенсій з врахуванням 24
місяців страхового стажу після
призначення пенсій, зараховується в
подвійному обчисленні по 31 грудня 2003
року.

Як вбачається з матеріалів
пенсійної справи ОСОБА_1 та матеріалів
справи, позивачка звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області із заявою про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням стажу
роботи на посаді лікаря-бактеріолога
бактеріологічної лабораторії у
подвійному розмірі, але управління
своїм рішенням № 2 від 30 травня 2014 року
у перерахунку пенсії за стажем їй
/позивачці/ відмовило з тієї підстави,
що положення ст. 60 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» не
поширюється на працівників
лабораторних підрозділів закладів
охорони здоров'я /а.с.33-34/.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 з 01
грудня 1979 року по 29 грудня 2012 року
працювала в Бородянській районній
санітарно-епідеміологічній станції на
посаді лікаря-бактеріолога
бактеріологічної лабораторії
епідеміологічного відділу, а з 02 січня
2013 року - на посаді лікаря-бактеріолога
мікробіологічної лабораторії
відділення організації
епідеміологічних досліджень
Ірпінського Міжрайонного відділу
лабораторних досліджень Державної
установи «Київський обласний
Лабораторний центр Держсанепідслужби
України», який було створено після
ліквідації ДЗ «Бородянська райСЕС»
/а.с.9-12/.

Відповідно до Положення про
мікробіологічну лабораторію
відділення організації
епідеміологічних досліджень
Ірпінського МВЛД ДУ «Київський ОЛЦ
ДСЕСУ», затвердженого завідувачем
Ірпінського МВЛД ДУ «Київський ОЛЦ
ДСЕСУ» 02 січня 2013 року,
мікробіологічна лабораторія є
діагностичним підрозділом
лікувально-профілактичного закладу в
складі відділення організації
епідеміологічних досліджень /а.с.14-15/.

Як вбачається з довідки № 664, виданої
Ірпінським міжрайонним відділом
лабораторних досліджень, у лабораторії
постійно утримуються еталонні штампи
патогенних культур, станом на 02 січня
2014 року зареєстровано та утримується 17
культур патогенних мікроорганізмів, в
т.ч. збудники сальмонельозу,
дизентерії, дифтерії, золотистого
стафілококу, палички синє-зеленого
гною та інші, і згідно наказу № 1-0/д від
02 січня 2014 року ОСОБА_1 відповідальна за
утримання колекції еталонних
тест-штампів мікроорганізмів для
контролю якості живильних середовищ та
проведення порівняльних досліджень.
Мікробіологічна лабораторія
Ірпінського МВЛД ДУ «Київський ОЛЦ
ДСЕСУ» має дозвіл обласної режимної
комісії від 08 травня 2013 року № 23 на
роботу із збудниками ІІІ-ІV груп
патогенності, крім того лабораторія
постійно досліджує біологічний
матеріал від хворих людей на наявність
збудників інфекційних хвороб ІІІ-ІV
груп патогенності з інфекційного,
хірургічного відділень, пологового
будинку, дитячої лікарні КЗ БРР
«Бородянська ЦРЛ» з метою лабораторної
діагностики інфекційних хвороб тощо,
зокрема, позивачка виконує роботи,
пов»язані з відбором та лабораторними
дослідженнями біологічного матеріалу
від хворих та носіїв, працює з живими
культурами збудників інфекційних
хвороб /а.с.11-12,13/.

За роз'ясненням МОЗ України №
05.03-18-54/973 від 27 січня 2010 року
бактеріологічні лабораторії, як такі,
що працюють з небезпечними патогенними
агентами, згідно Положення про
державний санітарно-епідеміологічний
нагляд в Україні, затвердженого
постановою КМ України № 1109 від 22 червня
1999 року, повинні мати дозвіл на право
роботи із збудниками 111-ІV групи
патогенності (небезпечності).

Перелік збудників з якими працює
мікробіологічна лабораторія
відділення організації
епідеміологічних досліджень
Ірпінського міжрайонного відділу
лабораторних досліджень ДУ «Київський
ОЛЦ ДСЕСУ» затверджений Наказом МОЗ
України № 133 від 19 липня 1995 року.

Відповідно до вказаного наказу МОЗ
України «Про затвердження переліку
особливо небезпечних, інфекційних та
паразитарних хвороб людини і носійство
збудників цих хвороб» № 133 від 19 липня
1995 року, розробленого на виконання
статті 28 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення» черевний тиф та паратифи,
дизентерія, інші сальмонельози,
бактеріальна дизентерія, ієрсініози,
дифтерія, менінгококова інфекція всіх
форм, коклюш, паракоклюш та ін.
відносяться до небезпечних
інфекційних хвороб, а холера,
бруцельоз, туляремія, лістеріоз,
епідемічний висипний тиф,
псевдотуберкульоз відносяться до
особливо небезпечних інфекцій.

Згідно п. 1.5 Посадової інструкції
ОСОБА_1, як лікаря-бактеріолога, одним
із завдань, покладених на неї є:
проведення бактеріологічних
досліджень від хворих крапельною
(дифтерія, кашлюк, менінгіт), кишковою
інфекцією (дизентерія, черевний тиф,
холера, ієрсініоз та інші) та
серологічні дослідження на особливо
небезпечні інфекції (черевний тиф,
паратифи А,В, сипний тиф) згідно
номенклатури досліджень
мікробіологічної лабораторії /а.с. 16-17/.

У чинному законодавстві
відсутнє тлумачення терміну
«інфекційний заклад (відділення)». Із
роз'яснень МОЗ України № 05.03-18-54/973 від 27
січня 2010 року вбачається, що
інфекційний заклад (відділення) - це
заклад (відділення), де надають медичну
допомогу хворим на інфекційні хвороби
(тобто інфекційна лікарня або
інфекційне відділення,
протитуберкульозний заклад або
відділення тощо) або працюють з
матеріалом, який містить або
потенційно інфікований збудниками
інфекційних хвороб (тобто
бактеріологічна лабораторія).

Згідно Положення про державну
санітарно-епідеміологічну службу
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 19
серпня 2002 р. № 1218, ця служба визначає
першочергові заходи щодо профілактики
інфекційних хвороб, проводить аналіз
та оцінку ризику для здоров'я і життя
людини, забезпечує охорону території
України від занесення та поширення
особливо небезпечних (у тому числі
карантинних) і небезпечних інфекційних
хвороб, аналізує причини та умови
виникнення і поширення інфекційних
хвороб.

Працівники бактеріологічних
лабораторій закладів державної
санітарно-епідеміологічної служби
України всіх рівнів управління в межах
своїх посадових обов»язків постійно
працюють з матеріалом, потенційно
інфікованим збудниками інфекційних
хвороб, а також із живими збудниками
інфекційних хвороб. Те, що працівники
бактеріологічних лабораторій постійно
працюють з інфекційним матеріалом,
передбачено їх кваліфікаційними
характеристиками (довідник
кваліфікаційних характеристик
професій працівників системи охорони
здоров»я, затверджений наказом МОЗ від
29 березня 2002 року № 117).

Інструкція по
санітарно-епідеміологічному режиму і
охороні праці персоналу інфекційних
лікарень (відділень), затверджена
наказом МОЗ СРСР № 916 від 4 серпня 1983
року, що діє на території України
згідно вказівки МОЗ України № 165 від 28
травня 1996 року, призначена для головних
лікарів і персоналу інфекційних
лікарень і інфекційних відділень, а
також для працівників
санітарно-епідеміологічних та
дезінфекційних станцій, містить
ідентичні вимоги і норми щодо режиму та
охорони праці працівників інфекційних
лікарень (відділень), бактеріологічних
і вірусологічних лабораторій
інфекційних лікарень та
бактеріологічних лабораторій, що
обслуговують інфекційні відділення
лікарень.

В судовому засіданні встановлено,
що робота позивачки пов»язана з
дослідженнями на небезпечні інфекції
та збудниками таких інфекційних
захворювань, а тому прирівнюється до
роботи в інфекційних закладах.
Бактеріологічна лабораторія, в якій
працює позивачка, є діагностичним
підрозділом
лікувально-профілактичного закладу в
складі відділення організації
епідеміологічних досліджень Державної
установи «Київський обласний
Лабораторний центр Держсанепідслужби
України» та належить до відділень
охорони здоров'я, зазначених у статті 60
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", на роботу в яких
розповсюджуються пільги по обчисленню
стажу роботи як спеціального в
подвійному розмірі відповідно до
вказаної статті.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо

доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач же в судове засідання не
з»явився, жодних заперечень щодо
позову суду не надав, доводи про
неможливість віднесення
бактеріологічної лабораторії до
інфекційного закладу, суд вважає
необґрунтованими, оскільки такий
статус визначається не лише фактом
лікування інфекційних хворих, а й
характером робіт та відповідним
ризиком при їх виконанні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне, частково
задовольняючи позовні вимоги, визнати
рішення управління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської області від 30 травня 2014 року
№ 2 про відмову у перерахунку пенсії
позивачці неправомірним, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 20 лютого 2014 року, зарахувавши
стаж її роботи на посаді
лікаря-бактеріолога бактеріологічної
лабораторії Бородянської районної
санітарно-епідеміологічної станції за
період з 1 грудня 1979 року по 31 грудня 2003
року в подвійному розмірі відповідно
до ст..60 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», та виплатити
недоотримані кошти.

Оскільки частиною 2 ст. 99 КАС України
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, то в іншій частині позову
суд вважає за необхідне відмовити в
зв'язку з пропуском цього строку.

На підставі викладеного, ст. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11, 19, 71, 86, 99,100,159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області про визнання права
на пільгу по обчисленню стажу в
подвійному розмірі, зобов»язання
здійснити перерахунок пенсії та
виплатити недоотримані кошти
задовольнити частково.

Визнати рішення управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області від 30 травня 2014 року
№ 2 про відмову у перерахунку пенсії
неправомірним.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Бородянському районі
Київської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 лютого
2014 року, зарахувавши стаж її роботи на
посаді лікаря-бактеріолога
бактеріологічної лабораторії
Бородянської районної
санітарно-епідеміологічної станції за
період з 1 грудня 1979 року по 31 грудня 2003
року в подвійному розмірі відповідно
до ст..60 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», та виплатити
недоотримані кошти.

В іншій частині в позові відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бородянський районний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий-суддя
Міланіч А. М.