Справа № 810/5382/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2014 року 810/5382/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання
технічними засобами та ведення журналу
забезпечував секретар судового
засідання Сюр В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Голови Окружного
адміністративного суду м. Києва Вовка
Павла В'ячеславовича про визнання
протиправною бездіяльність та
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Голови Окружного адміністративного
суду м. Києва Вовка Павла
В'ячеславовича про визнання
протиправною бездіяльність та
стягнення моральної шкоди у сумі 100000,00
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 01.05.2014 звернувся до Голови
ОАС м. Києва Вовка П.В. із скаргою на
неправомірні дії та рішення судді ОАС
м. Києва Данилишина В.М. у зв'язку з
розглядом адміністративної справи №
2а-11449/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання дій
протиправними. Так, позивач у скарзі
зазначав, що суддя Данилишин В.М. 23.08.2013
постановив дві ухвали: 1) за наслідками
розгляду питання про відвід судді; 2) з
питань забезпечення адміністративного
позову та витребування доказів.
Вказані ухвали були оскаржені
позивачем в апеляційному порядку, а
після відмови в задоволенні
апеляційних скарг - в касаційному
порядку. Однак, не дочекавшись
результатів апеляційного та
касаційного перегляду вказаних ухвал,
суддя Данилишин В.М. прийняв постанову
від 01.10.2013, якою в задоволенні позову
відмовив. На думку позивача, суддя
Данилишин В.М. прийняв постанову без
правових підстав з ознаками явно
злочинної кримінальної
протиправності, про що позивач
зазначав в апеляційній та касаційній
скаргах, а також у скарзі на ім'я Голови
ОАС м. Києва Вовка П.В.

У скарзі від 01.05.2014 позивач також
повідомляв Голові ОАС м. Києва Вовку
П.В. про протиправні дії працівників
суду щодо організації руху справи № 2а-
11449/11/2670 та вимагав повідомити заявнику
наступне:

чи отримав і коли Окружний
адміністративний суд м. Києва лист
Вищого адміністративного суду України
від 24.03.2014 року з вимогою терміново
надіслати йому справу № 2а-11449/11/2670 у
повному обсязі, а не її витяг, і якщо
отримав, то чому до цих пір ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 02.12.2013 року та вимогу листа Вищого
адміністративного суду України від
24.03.2014 року не виконано, з чиєї вини, та
наслідки реагування до винних;

на якій правовій основі в Окружному
адміністративному суді м. Києва
винесена суддею Данилишиним В.М.
постанова від 04.10.2013 за обставин, що
станом на 04.10.2013 не були розглянуті в
суді апеляційної інстанції дві ухвали
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23.08.2013, і чому ці дві ухвали
від 23.08.2013 відсутні у матеріалах справи
разом з матеріалами їх розгляду 24.10.2013 в
суді апеляційної інстанції для
розгляду постанови від 04.10.2013;

хто винний в тому, що до цих пір справа
№ 2а-11449/11/2670 у повному обсязі не
направлена до Вищого
адміністративного суду України:
керівник апарату суду Миронюк Д.М. чи
суддя Данилишин В.М.;

які заходи реагування до винних по
викладеному керівництвом суду будуть
вжиті.

Листом від 22.05.2014 № 2а-11449/11/2670/7845/14
Голова ОАС м. Києва Вовк П.В. повідомив
заявнику інформацію про рух
адміністративної справи № 2а-11449/11/2670 та
про те, що згідно з даними Комп'ютерної
програми «Діловодство
спеціалізованого суду» судом за вх. №
№01-5/23620/14 отримано запит Вищого
адміністративного суду України від
24.03.2014 року щодо направлення до Вищого
адміністративного суду України справи
№ 2а-11449/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, треті особи: приватне
підприємство «Ерідан» та
гаражно-будівельний кооператив
«Авіатор», про визнання протиправними
і нечинними та скасування рішень
відповідача, а також зобов'язання його
вчинити певні дії.

Проте, у зв'язку з прийняттям у справі
рішення (постанови) від 04.10.2013 року, на
яке позивачем подано апеляційну
скаргу, відповідну справу № 2а-11449/11/2670
скеровано до Київського апеляційного
адміністративного суду для
апеляційного розгляду, яка, на даний
час, до суду першої інстанції не
повернута, що унеможливлює
забезпечення виконання запиту Вищого
адміністративного суду України від
24.03.2014 року.

Голова ОАС м. Києва Вовк П.В. також
роз'яснив заявнику, що оскарження ухвал
з питань забезпечення
адміністративного позову та
витребування доказів не перешкоджає
подальшому розгляду адміністративної
справи, тому їх перегляд в апеляційному
чи касаційному порядку не зупиняє
подальшого розгляду справи та не
перешкоджає прийняттю рішення по суті
справі. Крім того, Вовк П.В. повідомив,
що з боку працівників Окружного
адміністративного суду міста Києва
відсутня вина щодо ненаправлення до
Вищого адміністративного суду України
справи № 2а-11449/11/2670 у повному обсязі.

Позивач вважає, що Голова ОАС м. Києва
Вовк П.В. зловживає своїми
владно-адміністративними
повноваженнями, учиняє незаконні
рішення і неправомірну з ознаками
протиправності бездіяльність, які
виявляються у невиконанні вимог ухвали
ВАСУ від 02.12.2013. Надана позивачу
відповідь є неправильною, неправдивою
і такою, що суперечить встановленому
КАСУ порядку. Посилаючись на те, що йому
69 років, що він є інвалідом 2 групи,
якому жити залишилося не так багато,
позивач стверджує, що йому завдано
моральну шкоду на загальну суму 100000,00
грн.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач позову не визнав, надіслав
до суду письмові заперечення проти
позову, в яких зазначив про відсутність
з його боку фактів протиправної
бездіяльності та завдання шкоди
позивачу, просив суд в задоволенні
позову відмовити. Крім того, відповідач
звернувся до суду з клопотанням про
розгляд справи за відсутності його
представника.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Відповідно до вимог статті 1 Закону
України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про
звернення громадян" (далі - Закон №
393/96-ВР ) громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно із статтею 19 Закону № 393/96-ВР
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання (стаття 20
Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР).

Судом встановлено, що скарга позивача
від 01.05.2014 розглянута Головою ОАС м.
Києва Вовком П.В. в межах встановленого
законом строку, позивачу повідомлено
інформацію з приводу руху
адміністративної справи № 2а-11449/11/2670,
її місцезнаходження, причин
ненадсилання справи до Вищого
адміністративного суду України,
роз'яснено положення Кодексу
адміністративного судочинства України
з приводу можливості вирішення справи
по суті в разі оскарження ухвал, які не
перешкоджають руху справи, а також
зроблено висновок про відсутність вини
працівників апарату Окружного
адміністративного суду м. Києва у
зв'язку з ненаправленням справи №
2а-11449/11/2670 до Вищого адміністративного
суду України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
факт бездіяльності з боку відповідача
та завдання моральної шкоди позивачу
відсутній.

Судом також встановлено, що позивач
пов'язує порушення своїх прав з діями
та рішеннями судді Окружного
адміністративного суду м. Києва
Данилишина В.М. у зв'язку з розглядом
адміністративної справи № 2а-11449/11/2670,
формуванням справи та виокремленням з
неї певних матеріалів, що стосуються
оскарження ухвал за результатами
вирішення питань про відвід судді, про
забезпечення адміністративного позову
та витребування доказів, направленням
адміністративної справи та
виокремлених з неї матеріалів до
Київського апеляційного суду, а також
ненаправленям справи до Вищого
адміністративного суду України на його
вимогу.

В силу статті 47 Закону України від
07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус
суддів" суддя у своїй діяльності щодо
здійснення правосуддя є незалежним від
будь-якого незаконного впливу, тиску
або втручання. Втручання в діяльність
судді щодо здійснення правосуддя
забороняється і тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Повноваження голови місцевого суду
визначені статтею 24 Закону України від
07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус
суддів", відповідно до якої голова не
наділений повноваженнями втручатися в
дії судді з приводу розгляду справи, її
формування та виконання інших вимог
процесуального закону, надавати оцінку
прийнятим суддею рішенням та вчиненим
діям.

Будь-які питання, що пов'язуються з
діями та рішеннями судів під час
розгляду адміністративних справ,
передачею справ від одного суду та
іншого, а також від однієї судової
інстанції до іншої, визначаються
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Суб'єктами відносин, що виникають з
приводу передачі адміністративної
справи від одного суду до іншого, є
відповідні судові установи, таким
чином ці відносини мають
внутрівідомчий характер внутрішню
направленість. Жодних
публічно-правових відносин, які б
визначали права та обов'язки фізичних
чи юридичних осіб поза межами процесу,
які б підлягали розгляду в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України, з цього приводу не виникає,
адже такі відносини між учасниками
судових процесів і судом мають
виключно процесуальний характер.

Пленум Верховного Суду України у
постанові від 12.06.2009 №6 з цього приводу
зазначив, що суди та судді при розгляді
ними цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Натомість учасники судового процесу та
інші особи у випадках і порядку,
встановлених процесуальним законом,
мають право на апеляційне та касаційне
оскарження судового рішення, а також на
перегляд справи Верховним Судом
України (стаття 14 Закону № 2453-VI).

За наведених обставин позов є таким, що
не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним судових витрат, тому
підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 02 жовтня 2014 р.