Справа № 817/2141/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2141/14

30 вересня 2014 року 09год. 45хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дорошенко Н.О. за участю секретаря
судового засідання Лукащик Ю.Ю. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
визнання протиправним нарахування
пені, зобов'язання зменшити
нарахування в особовому рахунку
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського
окружного адміністра суду з позовом до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 14.05.2012 та
№ від 29.08.2013, визнання
протиправним нарахування пені в сумі
391,00 грн., зобов'язання зменшити
(сторнувати) нарахування в особовому
рахунку позивача пені в сумі 391,00 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що знаходиться на спрощеній
системі оподаткування, відповідно до п.
6 Указу Президента України від 03.07.1998 №
727 "Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" та п.297.1 ст.297
Податкового кодексу України, не є
платником податку на землю. Належна їй
на праві власності земельна ділянка
використовується в підприємницькій
діяльності. Вважає неправомірним
визначення податкового зобов'язання за
платежем "земельний податок з фізичних
осіб" та нарахування пені.

В судовому засіданні позивач
адміністративний позов підтримала з
наведених у ньому підстав, просила
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Сарненська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області позов не визнав,
подав письмове заперечення та докази
на його обгрунтування (а.с.35,52), в якому
вказав, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення містять
нарахування земельного податку за 2012
рік та 2013 рік за земельну ділянку
загальною площею 0,1486 га, що розміщена
за адресою: АДРЕСА_1. Зазначив, що згідно
з нормами Податкового кодексу України
фізичні особи не мають права на
отримання пільг по земельному податку
за землі комерційного призначення.
Зазначив, що земельний податок
нарахований ОСОБА_1 відповідно до даних
державного земельного кадастру,
договору купівлі-продажу, інформації
Управління ДКЗ у Сарненському районі
про нормативно-грошову оцінку
земельних ділянок громадян та фізичних
осіб - СПД. Нарахування по картці
особового рахунку позивачу пені в сумі
391,00 грн. заперечив. Просив відмовити в
задоволені позову повністю та
розглянути справу без участі
представника відповідача.

Суд не визнавав обов'язковою участь
відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України суд
вважає можливим розглянути та вирішити
адміністративну справу за відсутності
представника відповідача, на підставі
наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
розглянувши письмове заперечення,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх у
сукупності, відповідно до вимог закону,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до задоволення частково з таких
підстав.

Суд встановив, що Сарненською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
прийнято:

податкове повідомлення-рішення №
від 14.05.2012, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання за
платежем "земельний податок з фізичних
осіб" в розмірі 1464,49 грн. (а.с.15);

податкове повідомлення-рішення №
від 29.05.2013, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання за
платежем "земельний податок з фізичних
осіб" в розмірі 1464,49 грн. (а.с.16).

Відповідно до ст.270 Податкового кодексу
України об'єктами оподаткування плати
за землю є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу
суб'єктами права власності на землю є
громадяни та юридичні особи - на землі
приватної власності.

У статті 116 Земельного кодексу
зазначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, або за результатами
аукціону.

Відповідно до п.286.1 ст.286 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

Матеріалами справи стверджено, що
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом Рівненської міської ради
10.01.2008 (а.с.6).

05.12.2008 між Клесівською селищною радою
(Продавець) та підприємцем ОСОБА_1
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
площею 1486 к.м., що розташована на землях
Клесівської селищної ради: АДРЕСА_1.
Кадастровий номер земельної ділянки
56:254:554:00:01:002:0017 (а.с.9-10).

Згідно з п.1.2 Договору земельна ділянка,
що є предметом цього договору,
призначена для обслуговування будівлі
магазину, що належить Покупцю на праві
приватної власності згідно зі
Свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно, виданим виконавчим
комітетом Клесівської селищної ради
Сарненського району 09.07.2008 згідно з
рішенням виконавчого комітету від
18.06.2008 №220, зареєстрованим в реєстрі
прав власності на нерухоме майно в
книзі 2 номер запису 19-72. (а.с.11, 12).

На підставі договору купівлі-продажу
управлінням Держкомзему у
Сарненському районі 27.04.2009 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку, в якому зазначено, що
призначення (використання) земельної
ділянки - для обслуговування будівлі
магазину (а.с.13).

Нормативно грошова оцінка земельної
ділянки площею 1486 кв.м. становить 146449,38
грн. (а.с.36).

Суд встановив, що позивач з 2008 року є
платником єдиного податку. Зокрема,
Сарненською міжрайонною державною
податковою інспекцією 25.05.2012 позивачу
видано свідоцтво платника єдиного
податку серія Б № 074669 з 01.01.2012 на види
діяльності: інші види роздрібної
торгівлі в неспеціалізованих
магазинах; роздрібна торгівля
текстильними виробами в
спеціалізованих магазинах. Місце
здійснення діяльності АДРЕСА_1 (а.с.7,8).

Оцінюючи зазначені вище фактичні
обставини справи в їх сукупності, суд
вважає доведеним належними та
допустимими доказами, що позивачу на
праві власності належить земельна
ділянка по АДРЕСА_1, яка
використовується позивачем в
підприємницькій діяльності відповідно
до видів діяльності, зазначених у
свідоцтві платника єдиного податку.

Відповідно до п.297.1 ст.297 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з таких податків
і зборів, зокрема, як земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Згідно зі статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

За результатами судового розгляду
адміністративної справи суд дійшов
висновку, що нарахування податковим
органом земельного податку позивачу
(платнику єдиного податку) за 2012 та 2013
роки за земельну ділянку, яка
використовується для провадження
господарської діяльності, є
неправомірним. Відтак податкові
повідомлення-рішення від 14.05.2012 №,
від 29.05.2013 № не відповідають
критеріям правомірності, порушують
права та законні інтереси платника
податків, які підлягають до судового
захисту шляхом скасування
протиправних рішень суб'єкта владних
повноважень, а адміністративний позов
в цій частині підлягає до задоволення.

Крім того, суд встановив, що 31.01.2014
ОСОБА_3 сплачено до бюджету 391,00 грн. з
призначенням платежу "земельний
податок з фізичних осіб" (а.с.14).

Дослідженням облікових карток
позивача по земельному податку з
фізичних осіб за 2012, 2013, 2014 рік
встановлено, що пеня в сумі 391,00 грн.
податковим органом не нараховувалась
(а.с.39,40,53-54).

Позивач в судовому засіданні
ствердила, що документально
підтверджені відомості щодо підстав
сплати нею до бюджету грошових коштів в
сумі 391,00 грн. відсутні.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення.

За встановлених обставин суд дійшов
висновку про відсутність належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували нарахування податковим
органом позивачу пені в сумі 391,00 грн.
Відтак, позовні вимоги про визнання
протиправним нарахування пені в сумі
391,00 грн., зобов'язання зменшити
(сторнувати) нарахування в особовому
рахунку позивача пені в сумі 391,00 грн. до
задоволення не підлягають.

Судові витрати суд присуджує на
користь позивача відповідно до ст.94 КАС
України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
14.05.2012 №, від 29.05.2013 № .

В решті позову відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.