Справа № 2а-884/12,964/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Справа №
9104/164091/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 29 червня 2012
року по справі № 0308/8884/12 за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання провести перерахунок
та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області, в якому просив
визнати протиправними дії відповідача
щодо неврахування при обчисленні
пенсії доплати, передбаченої
підпунктом «г» пункту 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 1996 року № 1592 «Про умови оплати
праці працівників органів державної
податкової служби», зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату йому пенсії з врахуванням
вказаної доплати в розмірах, наведених
у довідці Державної податкової
адміністрації України у Волинській
області про додаткові види оплати
праці від 21 січня 2010 року № 277/10/05-034
починаючи з 01 лютого 2012 року та в
подальшому нараховувати і виплачувати
йому пенсію в належному розмірі.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 29 червня 2012
року в задоволенні вказаного позову
відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким повністю
задовольнити його позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
посиланням на те, що судом першої
інстанції не враховано, що доплата,
передбачена постановою Кабінету
Міністрів України від 31 грудня 1996 року
№ 1592 «Про умови оплати праці
працівників органів державної
податкової служби» є щомісячним
додатковим видом грошового
забезпечення, а тому повинна
враховуватись при визначенні розміру
пенсії особам, які її отримували під
час проходження служби.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
з 01 лютого 2012 року позивачу
призначено пенсію відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Не погоджуючись з розміром грошового
забезпечення, 25 квітня 2012 року позивач
звернувся до відповідача із заявою про
перерахунок його пенсії відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» з врахуванням додаткового виду
його грошового забезпечення -
щомісячної надбавки, встановленої
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 грудня 1996 року № 1592 «Про умови
оплати праці працівників органів
державної податкової служби», яка йому
була встановлена з серпня 2008 року в
розмірі 25 % від суми пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України у Волинській області було
відмовлено позивачу в перерахунку
пенсії у зв'язку з тим, що вказана
надбавка не входить до складу його
грошового забезпечення, про що його
повідомлено листом від 23 травня 2012
року № 485/13-01.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
щомісячна доплата в розмірі від 25 % до 50
% суми пенсії, яка передбачена
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 грудня 1996 року № 1592 «Про умови
оплати праці працівників органів
державної податкової служби», не
відноситься до додаткових видів
грошового забезпечення, що включаються
при обчислення пенсії, оскільки
фактично є виплатою частини пенсії під
час роботи у зв'язку з набуттям права на
пенсію за вислугу років, а тому
відповідачем правомірно не враховано
вказану допомогу при визначенні
розміру пенсії позивача.

Підпунктом 1 "г" пункту 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 1996 року № 1592 «Про
умови оплати праці працівників органів
державної податкової служби»
керівникам органів державної
податкової служби у межах установлених
фондів оплати праці та граничної
чисельності працюючих надано право
встановлювати особам рядового і
начальницького складу податкової
міліції, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством
і залишені за їхньою згодою та в
інтересах справи на службі, щомісячну
доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків
суми пенсії, яка б могла бути їм
нарахована.

Отже, встановлення вказаної доплати є
правом, а не обов'язком керівника
органу державної податкової служби з
урахуванням умов фінансового
забезпечення.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» пенсії особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393.

Згідно з пунктом 7 вказаної постанови
пенсії обчислюються з розміру
грошового забезпечення, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р.
- страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з урахуванням таких його
видів:

відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії.

З огляду на викладене, доплата в
розмірі 25 % суми пенсії, яка б могла бути
нарахована позивачу, передбачена
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 грудня 1996 року № 1592 «Про
умови оплати праці працівників органів
державної податкової служби», не
відноситься до додаткових видів
грошового забезпечення, що
враховується при обчисленні пенсії.

Отже, судом першої інстанції зроблено
вірний висновок про відсутність
підстав для задоволення заявленого
ОСОБА_1 позову.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205,
207, 254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 29 червня 2012 року по справі
№ 0308/8884/12 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський