Справа № 643/4743/14-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 р. Справа № 643/4743/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 19.05.2014р. по справі №
643/4743/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Московського району Харківської
міської ради , Харківський
обласний центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат

про визнання дій незаконними,
спонукання до вчинення певних дій та
стягнення недоплаченої грошової
допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2014 року, ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Московського раойну Харківської
міської ради (далі - відповідач-1),
Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат (далі - відповідач-2), в якому
просить суд визнати дії відповідачів
в частині нарахування та виплати
позивачу щорічної грошової допомоги за
2014 рік у розмірі відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської кататсрофи" незаконною;
зобов"язати відповідача-1 підготувати
розпорядження про виплату позивачу
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у розмірі,
відповідно до ч.4 ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст.8
Закону України "Про Державний бюджет на
2014 рік" та здійсненню соціальних
виплат для здійснення виплати;
стягнути з відповідача-2 недоплачену
грошову допомогу на оздоровлення за 2014
рік у розмірі 5970 грн.

Постановою Московського районного
суду м.Харкова від 19.05.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів Бюджетного кодексу України,
Закону України про Державний бюджет
України на 2014 рік, ст. ст. 62, 63 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 95 Конституції України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із законності дій
відповідачів з приводу нарахування та
виплати позивачеві щорічної допомоги
на оздоровлення за 2014 рік, та
відповідності дій відповідачів
приписам постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом ІІ групи та
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
доданими до справи копіями посвідчення
серії НОМЕР_1 та довідки МСЕК № 024288, та
має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ч. 4 ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивач має
право на щорічну допомогу на
оздоровлення.

Абзацом 4 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам ІІ групи
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Частиною 7 статті 48 вищенаведеного
Закону розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, у 2014 році допомога на
оздоровлення виплачена позивачеві у
березні 2014 року та становить - 120 грн.

Разом із тим, при нарахуванні та
виплаті позивачу грошової допомоги на
оздоровлення відповідачі в порушення
вимог законодавства керувався
постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, слід зазначити, що
Закон України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
має вищу юридичну силу в порівняні з
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
норми підзаконних нормативних актів не
можуть суперечити нормам законів, а тим
більше змінювати їх при вирішенні
питання щодо розміру щорічної допомоги
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Крім цього, колегія суддів зауважує про
те, що Закон України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" в редакції
чинній на час здійснення нарахування
позивачу вказаної виплати не
передбачав обмеження дії статті 48
Закон України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, відповідачем неправомірно у
березні 2014 році нараховано грошову
допомогу на оздоровлення позивачу в
розмірі меншому, ніж це передбачено ч. 4
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про наявність у позивача права
на одержання щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2014 рік
відповідно до розмірів, передбачених
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", тобто у розмірі 5
мінімальних заробітних плат, та
скасування судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів зауважує
про те, що до повноважень суду не
входить захист ще непорушеного права,
тому позовні вимоги про стягнення ще
ненарахованих за рішенням суду виплат
є передчасними.

Судом першої інстанції під час
вирішення справи неправильно
застосовані норми матеріального права,
зокрема, Закони України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", тому судове рішення
підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.1 ст. 195 КАС,суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову.

Таким чином, колегія суддів, вважає що
судове рішення підлягає частковому
скасуванню, а апеляційна скарга -
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 19.05.2014р. по справі №
643/4743/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Московського району Харківської
міської ради в частині нарахування та
виплати щорічної грошової допомоги за
2014 рік у розмірі відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської кататстрофи"
протиправними.

Зобов"язати Управління праці та
соціального захисту населення
Московського району Харківської
міської ради здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2014 рік у
розмірі, передбаченому ч.4 ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з урахуванням виплачених сум.

В задоволення іншої частини позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.