Справа № 2а-1963/12,72/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Справа №
876/3581/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області на постанову Городоцького
районного суду Львівської області від
14 листопада 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Городоцькому районі
Львівської області про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в лютому 2009 року звернулася в
суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області, уточнивши позов просила
визнати діяльність відповідача щодо
нарахування грошової допомоги, як
дитині війни, за 2006-2009 роки
неправомірною, стягнути з відповідача
2985,23 грн. коштів на відшкодування шкоди,
завданої його незаконною
бездіяльністю з врахуванням
компенсації відповідно до Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати» та
зобов'язати відповідача в подальшому
нараховувати надбавку, як дитині війни
в розмірі по 149,40 грн. щомісячно.

Постановою Городоцького районного
суду Львівської області від 12 жовтня 2009
року поновлено строк звернення до суду,
позовні вимоги задоволено частково,
визнано протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області щодо не нарахування та не
виплати позивачу щомісячної надбавки
до пенсії передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30% мінімального
розміру пенсії за віком, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області провести перерахунок та
виплатити позивачу надбавку до пенсії
в розмірі 30 % мінімального розміру
пенсії за віком, право на яку
передбачене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року, в задоволенні
частини вимог відмовлено за
безпідставністю.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 06 липня 2010 року апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Городоцькому районі
Львівської області відхилено,
постанову Городоцького районного суду
Львівської області від 12 жовтня 2009 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 вересня 2012 року касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Городоцькому районі
Львівської області задоволено
частково, скасовано постанову
Городоцького районного суду
Львівської області від 12 жовтня 2009 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 06 липня 2010 року та
направлено справу на новий розгляд до
суду першої інстанції для розгляду
позовних вимог позивача за 2009 рік.

Постановою Городоцького районного
суду Львівської області від 14
листопада 2012 року позовні вимоги
задоволено частково, визнано
протиправними дії, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області повести нарахування та виплату
підвищення до пенсії «як дитині війни»
позивачу за період з 01.01.2009 року по
12.10.2009 року включно у розмірі 30%
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
задоволенні решти вимог відмовлено за
безпідставністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області оскаржило його в апеляційному
порядку вважає, що при ухваленні
постанови судом неповністю з'ясовано
обставини справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального і
процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що у
відповідності до п.15 Положення «Про
Пенсійний фонд України» затв. Указом
Президента України від 01.03.2001 року
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області здійснює свої повноваження по
ефективному використанню коштів
Пенсійного фонду України, реалізація
нормативних приписів і пенсійних
програм здійснюється шляхом
фінансування пенсійних виплат за
рахунок чітко визначених прибутковою
частиною бюджету Пенсійного фонду
України джерел і відповідно до
конкретних напрямів витратної частини
бюджету Пенсійного Фонду України.

Крім того, апелянт вказує, що на
підставі прийнятого 26.12.2011 року Рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
виникає юридично обгрунтоване
твердження, що при вирішенні справ за
адміністративними позовами
чорнобильців та дітей війни, суди
повинні застосовувати поситанови
Кабінету Міністрів України, які на час
виникнення спірних правовідносин
встановлювали розміри пенсійних
виплат зазначеним категоріям громадян.
Тому просить постанову суду першої
інстанції в частині задоволення позову
скасувати та в скасованій частині
постановити нове рішення, яким у позові
відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач, є
дитиною війни, а відтак має право на
встановлене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії.

Згідно ст. 6 згаданого Закону, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» .

Стосовно позовних вимог, щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії за період з 01.01.2009 року по 12.10.2009
року (день постановлення рішення у
справі) включно, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що такі підлягають
задоволенню.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Городоцькому районі
Львівської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірної допомоги
правильно покладено на відповідача у
справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів також звертає увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбаченого Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії, не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З врахуванням вище наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Городоцького районного суду
Львівської області від 14 листопада 2012
року у справі № 1305/1963/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик