Справа № 461/1467/13-а 2-а/461/190/13
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.
Справа № 876/15126/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Ільчишин Н.В., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновська Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Галицького
районного суду м. Львова від 15.11.2013р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Львівське комунальне
підприємство"Старий Сихів" про
зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

12.01.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом до відповідача -
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Львівське комунальне
підприємство"Старий Сихів" про
зобов'язання вчинити дії.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що
вона 12.10.2010 року звернулась до
відповідача зі заявою про
«опосвідчення» факту її проживання за
адресою: АДРЕСА_1, в приміщеннях під
літерами 1-5, 1-6, 1-7, та володіння,
користування господарською будівлею
під літерою «Б», вбиральнею під літерою
«В», що позначені на поверхових планах
будівлі від 1976 року, 2008 року. Позивач
стверджує, що відповідач не виконав
вимоги заяви, чим проявив
бездіяльність.

Відтак, позивач, із урахуванням
уточнення позовних вимог, просить суд
зобов'язати відповідача «опосвідчити»
факт проживання ОСОБА_1 в приміщеннях
під літ. 1-5, площею 17,8 кв.м, під літ. 1-6,
площею 10,4 кв.м, під літ. 1-7, площею 4,3 кв.м,
які зазначені в технічному плані від
30.06.1976 року; володіння, користування
господарською будівлею - цегляним
сараєм під літ. «Б», цегляною
вбиральнею під літ. «В», зазначені в
плані земельної ділянки від 04.07.2008 року,
що знаходиться за адресою
будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 15.11.2013р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради,
третя особа - Львівське комунальне
підприємство «Старий Сихів», про
зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що для отримання складеного акту
та довідки про місце проживання
позивач в ЛКП «Старий Сихів» не
зверталась. Представник позивача
наголошує на тому, що відповідач
зобов'язаний «опосвідчити» факт
проживання позивача у спірних
приміщеннях, а також її володіння та
користування відповідними
приміщеннями.

Суд встановив, що у відповідача
відсутні повноваженння на
«опосвідчення» фактів проживання, а
також володіння чи користування
приміщеннями, відтак суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити за безпідставністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_1 зазначає, що законним є
судове рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права. Суд прийняв
постанову в порушення процесуальної
норми п.2ст.71 КАС України «Обов'язок
доказування». Не відібрано пояснень
від відповідача. А саме, правомірність
дії відповідача по розгляду заяви від 12
жовтня 2010р. ОСОБА_1 адресовану на
АДРЕСА_2 до Сихівської районної
адміністрації «Про опосвідчення факту
проживання за адресою: по АДРЕСА_1,
приміщеннях під літ. 1-5, 1-6, 1-7, та
володіння, користування госпбудівлею
під літ. «Б», вбиральнею «В», що
позначенні в поверхових планах будівлі
від 1976, 2008 рр.».

Апелянт також посилається на те, що суд
не забезпечив доказами, не відібрав
пояснень від третіх осіб, свідків, не
встановив наявність або відсутність
обставин у справі. Дані обставини
встановлюються на підставі пояснень
сторін, чого не було зроблено судом
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, 12.10.2010 року позивач звернулась до
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради із заявою про
«опосвідчення» факту її проживання за
адресою: АДРЕСА_1, в приміщеннях під
літерами 1-5, 1-6, 1-7, та володіння,
користування господарською будівлею
під літерою «Б», вбиральнею під літерою
«В», що позначені на поверхових планах
будівлі від 1976 року, 2008 року (а.с.5).

На звернення ОСОБА_1 відповідачем
надано відповідь від 05.11.2010 року
№34/3-Д-1021 (а.с.6), за якою повідомлено
позивача про те, що ЛКП «Старий Сихів»
складено акт про дійсне проживання
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 без
реєстрації. Для тримання акту та
довідки про місце проживання необхідно
звернутись в ЛКП «Старий Сихів».

Крім того, на повторне звернення
позивача, Департаментом житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради 25.01.2011 року за
вих.№ 2501в-304 ОСОБА_1 була надана
відповідь. Із даної відповіді слідує,
що згідно з інформацією наданою
Сихівською районною адміністрацією
Львівської міської ради у листі від
17.01.2011 року № 34/3-Д-25337, Львівським
комунальним підприємством "Старий
Сихів" складено акти від 14.10.2010 року та
від 06.01.2011 року, які підтверджують факт
проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 і
користування приміщеннями під
літерами 1-5, 1-6, 1-7 та будівлями під
літерою «Б» та «В» (а.с.35).

На думку ОСОБА_1, відповідач в даному
випадку проявив бездіяльність
стосовно поданої нею заяви про
«опосвідчення» факту її проживання за
адресою: АДРЕСА_1, в приміщеннях під
літерами 1-5, 1-6, 1-7, та володіння,
користування господарською будівлею
під літерою «Б», вбиральнею під літерою
«В», що позначені на поверхових планах
будівлі від 1976 року, 2008 року.

Відтак, позивач звернувся до суду за
захистом своїх прав та інтересів із
позовом до Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Львівське
комунальне підприємство"Старий Сихів"
про зобов'язання вчинити дії.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, Закон України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №
280/97-ВР (із змінами та доповненнями),
відповідно до Конституції України
визначає систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України №
280/97-ВР, органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Так, Сихівська районна адміністрація є
структурним підрозділом Львівської
міської ради. Районна адміністрація є
підзвітною і підконтрольною міській
раді, підпорядкована міському голові,
першому заступнику міського голови.
Районна адміністрація є
відповідальною за виконання частини
повноважень виконавчих органів
міської ради, покладених на неї у
встановленому порядку.

Повноваження міських рад та їх
виконавчих органів зокрема закріплені
в ст.ст.26-40 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Аналізуючи правові норми
вищенаведених статей Закону, колегія
суддів виходить з того, що нормами
Закону України № 280/97-ВР не передбачено
повноважень Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
щодо «опосвідчення» факту проживання а
також володіння чи користування
приміщеннями.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до
вірного висновку, що у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити
за їх безпідставністю та
недоведеністю.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195,
196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Галицького
районного суду м. Львова від 15.11.2013 р. по
справі № 461/1467/13-а (2-а/461/190/13) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
Н.В. Ільчишин

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 30.09.2014
року.