Справа № 2а-9932/11/2670
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

.Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва 23 червня 2014 року у
адміністративній справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
Концерну «Техвоєнсервіс» про
стягнення податкового боргу у розмірі
5637797,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Концерну
«Техвоєнсервіс» про стягнення
податкового боргу у розмірі 5637797,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
січня 2013 року, що залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року, позов задоволено.

17 жовтня 2013 року у справі видано
виконавчий лист.

11 червня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва від
Концерну «Техвоєнсервіс» надійшла
заява, в якій відповідач просив суд
відстрочити на один рік виконання
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03.01.2013 року.

В обґрунтування заяви відповідач
посилається на те, що через своє
скрутне фінансове становище та в силу
мораторію на відчуження статутного
майна, у підприємства не має змоги
виконати постанову суду. Як наслідок
виконання вказаного судового рішення в
примусовому порядку фактично призведе
до банкрутства підприємства. Також,
заявник звертає увагу на те, що
підприємство здійснює відновлення
техніки військово - промислового
комплексу на виконання Указу
Президента «Про часткову мобілізацію»,
та на підставі Розпорядження Кабінету
Міністрів України від 10.06.2009 року №626-р -
уповноважений здійснювати реалізацію
на внутрішньому ринку певного
військового майна, на підставі
укладених з Міністерством оборони
України договорів. А тому з урахуванням
механізму виконання таких судових
рішень існує реальна загроза списання
коштів з рахунків підприємства, що
натомість належить державі в особі
Міністерства оборони України, що
призведе до нецільового використання
бюджетних коштів.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.06.2014 року заяву
задоволено, відстрочено виконання
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 січня 2013 року до 23
червня 2015 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, в якій просить скасувати ухвалу
та постановити нову, якою у задоволенні
заяви відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача про
обставини справи, перевіривши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Частиною другою статті 14 КАС України
визначено, що постанови та ухвали суду
в адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно положень статті 254 КАС України у
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення.

Тому, відповідно до статті 254 КАС
України постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва
набрала законної сили 16.04.2013 року.

Згідно частини першої статті 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Таким чином, як вірно зазначено
апелянтом, суд може відстрочити
виконання судового рішення лише у
випадку здійснення заходів з
примусового стягнення за таким
рішенням органами державної
виконавчої служби.

Під час апеляційного розгляду справи,
на вимогу колегії суддів представник
відповідача не надав докази стосовно
відкриття виконавчого провадження.

Окрім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що частиною
першою статті 3 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
в випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Відповідно до положень статті 41 ПК
України контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків регулюється
статтями 95 - 99 Податкового кодексу
України.

Також, Механізм виконання судових
рішень про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу
передбачений главою 12 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22.

Згідно пп. 17.1.5 п. 17.1 ст. 17 ПК України
платник податків має право одержувати
відстрочення, розстрочення сплати
податків або податковий кредит в
порядку і на умовах, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до пп. 191.1.24 п. 191.1 ст. 191 ПК
України контролюючі органи виконують
функції щодо здійснення відстрочення,
розстрочення та реструктуризацію
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу, недоїмки із сплати
єдиного внеску, а також списання
безнадійного податкового боргу.

Статтею 100 ПК України передбачений
порядок розстрочення та відстрочення
грошових зобов'язань або податкового
боргу платника податків.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року №1235 затверджено
Перелік обставин, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу, і
доказів існування таких обставин.

Таким чином, ПК України встановлено
особливий порядок виконання судових
рішень про стягнення податкового
боргу, а органом стягнення за таким
рішенням є контролюючий орган.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що судом необґрунтовано
задоволено заяву про відстрочення
виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
червня 2015 року у справі №2а-9932/11/2670.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 202 КАС України підставами для
скасування ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні заяви
про відстрочення виконання постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 червня 2015 року у справі
№2а-9932/11/2670.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 199, 204, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва 23 червня 2014 року скасувати
та постановити нову, якою відмовити у
задоволенні заяви Концерну
«Техвоєнсервіс» про відстрочення
виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
червня 2015 року у справі №2а-9932/11/2670.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
06.10.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М.
Оксененко

Суддя:
І.В.
Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.