Справа № 822/2356/14
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/2356/14
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Славутської об'єднаної державної
податкової інспекції в особі
Ізяславського відділення на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Славутської об'єднаної
державної податкової інспекції в особі
Ізяславського відділення про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду із
позовом до Славутської ОДПІ в особі
Ізяславського відділення про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень. Позовні
вимоги мотивовано тим, що податковим
органом прийняті податкові
повідомлення-рішення форми "С" від
27.09.2013 року за № на суму штрафних
санкцій 26249,80 грн. та № від 27.09.2013
року на суму штрафних санкцій 5000 грн.
Вважаючи висновки податкового органу
безпідставними, а рішення -
неправомірними, просили визнати
податкові повідомлення-рішення
протиправними та скасувати.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
03.07.2014 року адміністративний позов
задоволено частково. Не погоджуючись
із рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли. У зв'язку з неприбуттям
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
його дату, час і місце, а також
враховуючи те, що їх явка в судове
засідання не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, за наявними у справі
матеріалами, при цьому, згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_2
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності 14.08.2008 року,
перебуває на податковому обліку в
органах державної податкової служби
14.08.2008 року за №7-2437. У період, який
перевірявся, суб'єкт господарювання
перебував на загальній системі
оподаткування. Основним видом
діяльності ФОП ОСОБА_2 є роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах з перевагою продовольчого
асортименту (за КВЕД 52.11.0).

Працівниками відділу контролю за
проведенням розрахункових операцій
управління податкового та митного
аудиту Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області,
03.09.2013 року проведено фактичну
перевірку господарської одиниці
магазину "Каріна", що належить позивачу,
з питань дотримання вимог ПК України,
Законів України: "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного, плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", "Про ліцензування певних
видів господарської діяльності", "Про
оплату праці", постанови правління
національного банку України від 15.12.2004
року №637 "Про затвердження Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті України", Кодексу
законів про працю України.

За результатами перевірки
відповідачем складений акт (довідка)
фактичної перевірки від 11.09.2013 року,
який підписаний продавцем ОСОБА_3 без
зауважень.

На підставі висновків даного акту
(довідки) фактичної перевірки від 11.09.2013
року, відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення форми "С" від
27.09.2013 року за № на суму штрафних
санкцій 26249,80 грн. та № від 27.09.2013
року на суму штрафних санкцій 5000 грн.
через встановлені перевіркою
порушення вимог пп. 1, 2, 9, 10 ,11, 12, 13 ст.3
Закону №265/95-ВР, п.2 постанови Кабінету
Міністрів України від 30.10.2008 року №957
"Про встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв" зі
змінами і доповненнями (далі -
Постанова №957 від 30.10.2008 року).

Судом першої інстанції при вирішенні
спору встановлено, що податкове
повідомлення-рішення форми "С" від
27.09.2013 року № на суму штрафних
санкцій 26249,80 грн. підлягає частковому
скасуванню в частині накладення штрафу
за незабезпечення щоденного друку на
реєстраторах розрахункових операцій
(за виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальних звітних
чеків (8840 грн.) та незабезпечення
зберігання фіскальних звітних чеків в
книгах обліку розрахункових операцій
за (4080 грн.) Рішення суду першої
інстанції оскаржуєтсья і
переглядається апеляційним судом лише
в цій частині, враховуючи заявлені межі
апеляційного оскарження.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
згідно ст.17 Закону №265/95-ВР визначено,
що за порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах:

зокрема, у разі встановлення протягом
календарного року в ході перевірки
факту: не проведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня; не
роздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання (у разі
вчинення вперше) - 1 гривня (п.1 ст.17
Закону №265/95-ВР );

у разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання - 20 НМДГ (п.4 ст.17 Закону
№265/95-ВР);

у разі якщо контрольну стрічку не
надруковано або не створено в
електронній формі на реєстраторах
розрахункових операцій або не
збережено контрольну стрічку протягом
трьох років - 10 НМДГ (п.5 ст.17 Закону
№265/95-ВР);

у разі проведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій без
використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості
- 5 НМДГ (п.6 ст.17 Закону №265/95-ВР).

За змістом ст. 20 Закону №265/95-ВР, до
суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше 10 НМДГ.

Згідно абз. 13 ч.2 ст. 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", у разі оптової або
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями, горілкою,
лікеро-горілчаними виробами та вином
за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні оптово-відпускні або
роздрібні ціни на такі напої до
суб'єкта господарювання
застосовується фінансова санкція у
вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків
вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
але не менше 5000 грн.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону №265/95-ВР
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 ст.17 цього Закону у
разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Отже, така фінансова санкція
встановлена за порушення суб'єктами
підприємницької діяльності вимоги
закону щоденно друкувати фіскальний
звітний чек та зберігати його в книзі
обліку розрахункових операцій.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що за дії (бездіяльність), які у
своїй сукупності складають єдине
продовжуване чи триваюче
правопорушення, можливо притягнути до
відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
№265/95-ВР, відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його не зберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
податкове повідомлення-рішення форми
"С" від 27.09.2013 року № є частково
протиправним і підлягає скасуванню в
цій частині - за незабезпечення
щоденного друку на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальних звітних чеків за 26 днів х 20
НМДГ = 8840 грн. та незабезпечення
зберігання фіскальних звітних чеків в
книгах обліку розрахункових операцій
за 12 днів х 20 НМДГ = 4080 грн.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо часткового
задоволення заявлених вимог у спосіб
та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Славутської
об'єднаної державної податкової
інспекції в особі Ізяславського
відділення, - залишити без задоволення,
а постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.