Справа № 822/1602/14
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1602/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Замкової виправної
колонії (№58) управління Державної
пенітенціарної служби України у
Хмельницькій області про визнання
відмови протиправною , -

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2014 року позивач звернулася до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Замкової
виправної колонії (№58) управління
Державної пенітенціарної служби
України у Хмельницькій області про
визнання відмови в наданні побачення
із засудженим 19.07.2013 року
адміністрацією Замкової виправної
колонії (№58) управління Державної
пенітенціарної служби України у
Хмельницькій області протиправною.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Замкової виправної колонії
(№58) управління Державної
пенітенціарної служби України у
Хмельницькій області про визнання
відмови протиправною відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов повністю.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно зі статтею 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи:

1) що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних
стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції.

Відповідно до ст. 22
Кримінально-виконавчого кодексу
України прокурорський нагляд за
додержанням законів при виконанні
кримінальних покарань в органах і
установах виконання покарань
здійснюється Генеральним прокурором
України і підпорядкованими йому
прокурорами відповідно до Закону
України "Про прокуратуру".

Згідно зі ст. 23 КВК України за
діяльністю органів і установ
виконання покарань здійснюється
відомчий контроль вищестоящими
органами управління і посадовими
особами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері виконання
кримінальних покарань.

В силу вимог ст. 539 Кримінального
процесуального кодексу України
питання, які виникають під час та після
виконання вироку, вирішуються судом за
клопотанням (поданням) прокурора,
засудженого, його захисника, законного
представника, органу або установи
виконання покарань, а також інших осіб,
установ або органів у випадках,
встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач,
цивільний відповідач та інші особи
мають право звертатися до суду з
клопотаннями про вирішення питань, які
безпосередньо стосуються їх прав,
обов'язків чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду за захистом
порушених прав, з питань, що виникають
під час та після виконання вироку,
встановлені ст. 539 КПК України.

Крім того, вирішення судом питання про
наявність чи відсутність порушення в
діях адміністрації установи виконання
покарань вимагає перевірки дотримання
останньою норм
кримінально-виконавчого
законодавства.

Таким чином, правовідносини, які
регулюються нормами іншого
процесуального законодавства, зокрема,
кримінального процесуального та
кримінально-виконавчого, не можуть
бути предметом розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що заявлений
позивачем позов не підлягає розгляду в
порядку Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки
стосується питань відбування покарань
засудженим, а спірні правовідносини
регулюються нормами кримінального
процесу та кримінально-виконавчого
права, внаслідок чого суд першої
інстанції правомірно відмовив у
відкритті провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а ухвалу суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
процесуального права, а тому підстави
для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.