Справа № 826/4895/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4895/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
приватного акціонерного товариства
«Броварське шляхово-будівельне
управління №50» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Київській області про
визнання дій протиправними та
скасування наказу, припису, постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство
«Броварське шляхово-будівельне
управління №50» (далі - позивач, ПрАТ
«Броварське ШБУ №50») звернулося до
суду з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Київській області (далі - відповідач,
Інспекція) про:

- визнання протиправними дій
відповідача з реалізації результатів
планової перевірки ПрАТ «Броварське
ШБУ №50» з питань дотримання вимог
законодавства у сфері
містобудівельної діяльності,
будівельних норм, стандартів і правил;

- визнання протиправними та скасування
наказу від 04.03.2013 року №2, припису від
12.03.2013 року №С1203/3 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, постанови
від 26.03.2013 року №3-2603/4 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
травня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року, у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
м. Києва від 25 квітня 2014 року зазначені
судові рішення були скасовані, а справа
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи
Окружним адміністративним судом м.
Києва було ухвалено постанову від 26
травня 2014 року, якою адміністративний
позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправними та скасовано
припис від 12.03.2013 року №С1203/3 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності та постанову від 26.03.2013 року
№3-2603/4 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог та
ухвалити нове рішення в цій частині,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, вважаючи, що судом
неповно з'ясовано обставини справи та
неправильно застосовано норми
матеріального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанова
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
Інспекцією було проведено планову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил ПрАТ
«Броварське ШБУ №50» під час виконання
робіт з реконструкції магістральної
вулиці загальноміського значення (вул.
Київської в м. Бровари Київської
області), за результатами якої складено
акт від 06.02.2013 року.

05.03.2013 року відповідачем було скасовано
зазначений акт перевірки у зв'язку з
необхідністю доопрацювання
документації та продовжено строк
перевірки на п'ять робочих днів.

По закінченню перевірки Інспекцією
складено акт від 12.03.2013 року, в якому
зафіксовані виявлені порушення, а саме:
відсутність журналу приймання та
обліку матеріалів (журнал вхідного
контролю) та проекту виконання робіт.

На підставі акту перевірки від 12.03.2013
року Інспекцією було винесено припис
від 12.03.2013 року №С1203/3 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності до 10.04.2013
року.

21.03.2013 року відповідачем складено
протокол №2 про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

На підставі вказаних акту перевірки та
протоколу Інспекцією винесено
постанову від 26.03.2013 року №3-2603/4 про
накладення на позивача штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 20646,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправними і скасування
припису від 12.03.2013 року №С1203/3 та
постанови від 26.03.2013 року №3-2603/4, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем при винесенні
оскаржуваних припису і постанови були
порушені норми чинного законодавства
України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та здійснивши системний аналіз
чинного законодавства, погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законами України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), «Про
архітектурну діяльність» (далі - Закон
№687-ХІV), відповідними
Державно-будівельними нормами (далі -
ДБН).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст.41 Закону №3038-VI
закріплено повноваження Інспекції
здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль
шляхом проведення планових та
позапланових перевірок, а також
складання у разі виявлення
правопорушень у галузі містобудівної
діяльності протоколу про
адміністративне правопорушення,
припису про усунення порушень вимог
містобудівного законодавства та
постанови про накладення
адміністративних стягнень щодо осіб,
винних у вчиненні правопорушення

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №687-ХІV,
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

У ст.10 Закону №687-ХІV закріплено, що для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Відповідно до п.1.8 ДБН Г.1-4-95 «Правила
перевезення, складування та зберігання
фіалів, виробів, конструкцій і
устаткування в будівництві», вхідному
контролю підлягають будівельні
матеріали, вироби, конструкції, що
надходять з супровідними доментами та
мають штамп відділу технічного
контролю. Вхідний контроль матеріалів,
виробів та конструкцій, що надходять на
об'єкти або склади, здійснюють
матеріально-відповідальні працівники
цих об'єктів - майстер, виконроб або
завідуючий складом. Запис про
проведення вхідного контролю
матеріалів і конструкцій, що надходять
на будівельний об'єкт, здійснюється в
спеціальному журналі приймання і
обліку матеріалів майстрами,
виконробами будівельних організацій.
Основою приймання будівельних
матеріалів, виробів, конструкцій
виробництва слугують висновки
відповідального працівника в журналі
приймання та обліку матеріалів.

Згідно п. 22.4 ДБН В.2.3-4:2007, виконавча
виробничо-технічна документація, що
складається в процесі виконання і
здавання робіт, повинна включати: -
виконавчі креслення, загальні журнали
робіт і авторського нагляду; - акти
огляду прихованих робіт і проміжного
приймаки; - журнали лабораторного
контролю, акти визначень
фізико-механічних показників
будівельних матеріалів, паспорти,
сертифікати на матеріали, що
використовуються.

У п.3.3.1 ДБН А.3.1-5-2009 закріплено, що
генпідрядник, виходячи з переліку
обсягів і складності робіт, їх
розподілу між виконавцями, поетапних
змін виробничих умов на будові тощо,
вирішує, розробляти проект виконання
робіт на будівництво об'єкта в цілому
чи на окремі частини об'єкта, етапи
будівництва, види робіт тощо.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що законодавством
регламентовано повноваження Інспекції
здійснювати контроль за дотриманням
суб'єктами господарювання приписів
законодавства в галузі містобудівної
та архітектурної діяльності.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу на те, що правопорушеннями, на
підставі виявлення яких відповідачем
були прийняті оскаржувані припис і
постанову, є: 1) відсутність журналу
приймання та обліку матеріалів, що
призвело до незабезпечення
товариством вхідного контролю
матеріалів та, на думку відповідача, до
порушення п.1.8 ДБН Г.1-4-95; 2) відсутність
проекту виконання робіт, що за
висновками Інспекції, викладеними в
акті перевірки від 12.03.2013 року, є
порушенням вимог п.2.2.1 ч.2.2 ДБН А.3.1-5-2009.

Водночас, колегія суддів відзначає, що
дійсно у п.1.8 ДБН Г.1-4-95 закріплена
вимога про обов'язковість наявності у
суб'єкта господарювання журналу
приймання та обліку матеріалів, за
допомогою якого ним здійснюється
вхідний контроль матеріалів шляхом
фіксації відповідних записів у цьому
журналі. Однак, згідно з преамбулою
зазначених ДБН, їх норми поширюються на
будівельні матеріали, вироби,
конструкції, устаткування, засоби
механізації для
вантажно-розвантажувальних та
підйомно-транспортних робіт, а також
засоби малої механізації, що
використовуються на будівельному
майданчику і робочих місцях, в
приміщеннях при спорудженні і
капітальному ремонті будинків
промислового, житлово-цивільного та
сільськогосподарського призначення, а
не при будівництві та/або
реконструкції автомобільних доріг, яка
здійснювалася позивачем.

При цьому, ДБН, регулюючими
проектування, будівництво нових і
реконструкцію існуючих автомобільних
доріг загального користування та
будівництво, реконструкцію та ремонт
автомобільних доріг, є ДБН В.2.3-4:2007
«Споруди транспорту, автомобільні
дороги», у п.22.4 яких, серед переліку
виконавчо-технічної документації не
зазначено журналу вхідного контролю.

Більш того, як підтверджується
матеріалами справи, у ПрАТ «Броварське
ШБУ №50» наявний журнал вхідного
контролю по будівництву вищевказаного
об'єкта, копія якого міститься в
матеріалах справи та була надіслана
відповідачу до проведення перевірки
супровідним листом від 06.02.2013 року №23/6
і отримано Інспекцією 12.02.2013 року, що,
зокрема, підтверджується копією
рекомендованого поштового
відправлення.

Стосовно відсутності у позивача
проекту виконання робіт, що за
висновками Інспекції, викладеними в
акті перевірки від 12.03.2013 року, є
порушенням вимог п.2.2.1 ч.2.2 ДБН А.3.1-5-2009,
колегія суддів звертає увагу на те, що
дослідження змісту ДБН А.3.1-5-2009 і
додатків до них надає підстави
стверджувати про те, що склад та форма
проекту виконання робіт носять
виключно рекомендаційний характер. При
цьому, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем, як генеральним
підрядником, розроблено проект
виконаних робіт на їх окремі види, а
саме: схеми організації руху, які
погоджені та затверджені в УДАІ ГУ МВС
України в Київській області,
технологічна карта на влаштування
дорожнього одягу, крім того, процес
реконструкції з розподілом видів робіт
представлено річною схемою та описано
в Документованій процедурі - ДП 07.06.01
«Управління будівництвом» системи
управління якістю підприємства, яка
сертифікована в 2002 році та проходить
щорічні наглядові аудити органу з
сертифікації.

Окрім того, в доповнення до ДП 07.06.01 на
підприємстві розроблено наступні
документи окремих видів робіт: робочі
інструкції на робочих місцях для
робітників, що виконують технологічні
операції; локальні схеми процесів як
деталізація загальної схеми,
представленої в ДП 07.06.01; перелік
можливих дефектів при виконанні
технологічних грацій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що відповідачем
помилково застосовано до позивача ДБН
Г.1-4-95, які визначають правила
будівництва зовсім інших об'єктів і
безпідставно зроблено висновок про
порушення товариством п.2.2.1 ч.2.2 ДБН
А.3.1-5-2009, що свідчить про протиправність
винесення Інспекцією оскаржуваних
припису від 12.03.2013 року №С1203/3 та
постанови від 26.03.2013 року №3-2603/4 і
необхідність їх скасування.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються обставинами,
встановленими судом першої інстанції,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Таким чином, відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, діючи в
порушення приписів ч.2 ст.71 КАС України,
не довів правомірності оскаржуваних
припису і постанови та не переконав
судову колегію у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності
достатніх і необхідних правових
підстав для задоволення даного
адміністративного позову в частині
позовних вимог про визнання визнано
протиправними та скасування припису
від 12.03.2013 року №С1203/3 і постанови від
26.03.2013 року №3-2603/4 та приходить до
висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Київській області залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.