Справа № 2а-3562/08/1570
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 р. Справа № 2а-3562/08/1570

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Аракелян М. М.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлій О.О.

- Романішина В.Л.

за участю секретаря судового
засідання - Вишневської А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом заступника прокурора
Київського району м. Одеси в інтересах
держави в особі Одеської міської ради
до Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області, за
участю третіх осіб Міністерства
охорони здоров'я України, Одеського
міського управління земельних
ресурсів Одеської міської ради,
Державний заклад "Дитячий
спеціалізований (спеціальний)
санаторій "Люстдороф" Міністерства
охорони здоров'я України, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 про визнання
незаконними розпоряджень № 228 від
01.03.2006р. та № 722 від 21.06.2007р.,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2008 року заступник прокурора
Київського району м. Одеси звернувся до
суду в інтересах держави в особі
Одеської міської ради з позовом до
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області, в
якому з урахуванням уточнень до позову
просив визнати незаконними
розпорядження голови Овідіопольської
РДА Одеської області від 1 березня 2006
року №228 «Про припинення права
постійного користування частиною
земельної ділянки дитячого санаторію
«Люстдорф», розташованої на території
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району (за межами
населених пунктів)», а також від 21
червня 2007 року №722 «Про безоплатну
передачу у власність громадянам
України земельних ділянок по вул. Зої
Космодем`янської, 1 (за межами населених
пунктів)». Позивач також просив
поновити прокуратурі Київського
району м. Одеси річний строк звернення
до адміністративного суду щодо
оскарження розпорядження від 1 березня
2006 року № 228.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що під
час проведення прокуратурою
Київського району м. Одеси перевірки
законності відмови дитячого санаторію
«Люстдорф» від права постійного
користування земельною ділянкою
площею 2,5га встановлено порушення
Овідіопольською РДА норм Земельного
кодексу України при видачі оскаржених
розпоряджень. На думку позивача,
Овідіопольська РДА не мала права
припиняти право постійного
користування земельною ділянкою та
передавати цю земельну ділянку у
приватну власність, оскільки зазначена
земельна ділянка являється
комунальною власністю Одеської
міської ради і відповідно до ст. 83
Земельного кодексу України не може
бути передана у приватну власність
громадянам.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року скасовано постанову суду
першої інстанції та ухвалено нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року касаційну скаргу
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області
задоволено. Постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року скасовано.
Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року залишено в силі.

В червні 2013 року Міністерство охорони
здоров'я України звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами Постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 11 листопада 2011 року у справі за
позовом заступника прокурора
Київського району м. Одеси в інтересах
держави в особі Одеської міської ради
до Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області, за
участю третіх осіб про визнання
незаконними розпоряджень № 228 від
01.03.2006р. та № 722 від 21.06.2007р.

Міністерство охорони здоров'я України
в заяві зазначає, що на його запит на
адресу Дитячого санаторію «Люстдорф»
(надалі - Санаторій) листом від 31.05.2013р.
№457 Санаторій надіслав ряд документів,
серед яких виявлено лист Головного
управління Держземагенства в Одеській
області №2-12-14/1024 від 25.03.2013р., де
повідомляється, що земельна ділянка
Санаторія «Люстдорф» відповідно до
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення в натурі меж м. Одеси,
яка розроблена ДП «Одеський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» у 2004р.,
відноситься до земель м. Одеси. На думку
заявника, вказана обставина у
розумінні положень ст.245 КАС України, є
істотною для справи обставиною, що не
була і не могла бути відома під час
розгляду справи по суті.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 року, заяву Міністерства охорони
здоров'я України задоволено. Скасовано
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11.11.2011р. по
справі № 2-а-3562/08/1570 та прийнято нову
постанову, якою адміністративний позов
заступника прокурора Київського
району м. Одеси в інтересах держави в
особі Одеської міської ради до
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області, за
участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору - Міністерства
охорони здоров'я України, Одеського
міського управління земельних
ресурсів Одеської міської ради,
Державного закладу «Дитячий
спеціалізований (спеціальний)
санаторій «Люстдороф» Міністерства
охорони здоров'я України, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 про визнання
незаконними розпоряджень № 228 від
01.03.2006р. та № 722 від 21.06.2007р., задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
розпорядження Овідіопольської
районної державної адміністрації
Одеської області від 01.03.2006р. №228 «Про
припинення права постійного
користування частиною земельної
ділянки дитячого санаторію «Люстдорф»,
розташованої на території Таїровської
селищної ради Овідіопольського району
(за межами населених пунктів)» та
розпорядження Овідіопольської
районної державної адміністрації
Одеської області від 21.06.2007р. №722 «Про
безоплатну передачу у власність
громадянам України земельних ділянок
по вул. Зої Космодем'янської, 1, на
території Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області (за межами населених пунктів)».

Переглядаючи справу, суд погодився з
доводами заявника та дійшов висновку,
що наведені обставини є нововиявленими
в розумінні положень ст.ст. 245-248 КАС
України.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Овідіопольстка районна
державна адміністрація Одеської
області подала апеляційну скаргу, в
який посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права ставить питання
про скасування постанови Одеського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 року з прийняттям нового
рішення про відмову в задоволенні
заяви Міністерства охорони здоров'я
України про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Одеського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2011 року.

Заслухавши доповідача, представників
сторін, дослідивши доводи апелянта в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно ст. 245 КАС України
підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Перегляд судових рішень за
нововиявленими обставинами в разі
прийняття нових законів, інших
нормативно-правових актів, якими
скасовані закони та інші
нормативно-правові акти, що діяли на
час розгляду справи, не допускається,
крім випадків, коли вони пом'якшують
або скасовують відповідальність
фізичної особи.

Перелік підстав для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами,
що зазначені в статті 245 КАС України, є
вичерпним.

Нововиявленими слід вважати обставини
(як фактичного так і правового
характеру), які об'єктивно існували на
момент вирішення адміністративної
справи та не були відомі і не могли бути
відомі на той час суду та хоча б одній
особі, яка брала участь у справі, при
цьому наявність обох цих умов для
визнання обставини нововиявленою є
обов'язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
березня 2006 року розпорядженням голови
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області № 228
«Про припинення права постійного
користування частиною земельної
ділянки дитячого санаторію «Люстдорф»,
розташованої на території Таїровської
селищної ради Овідіопольського району
(за межами населених пунктів)».

06 березня 2006 року рішенням Одеської
міської ради № 5313-IV вирішено, зокрема,
затвердити технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення в натурі
межі міста Одеси.

Таким чином, на момент прийняття
оскаржуваного рішення, а саме, станом
на 01 березня 2006 року, технічну
документацію землеустрою щодо
встановлення в натурі межі міста Одеси
у встановленому законом порядку
затверджено не було, а тому суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
щодо оцінки правомірності
оскаржуваного розпорядження.

Крім того, в матеріалах справи наявне
рішення Одеської міської ради «Про
межі міста Одеси» № 5313-IV від 06 березня
2006 року (т.1 а.с.59), так само як і висновок
Державної землевпорядної експертизи
від 10 грудня 2004 року № 543 на технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення в натурі меж міста Одеси
(т.1 а.с.57), що свідчить про те, що як
сторонам по справі, так і суду було
відомо про наявність даної технічної
документації на момент розгляду справи
по суті.

Зазначена обставина виключає
можливість надавати оцінку питанню
щодо розташування земельної ділянки в
межах міста Одеси або на території
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області в порядку перегляду за
нововиявленими обставинами.

Переглядаючи в касаційному порядку
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року, колегією суддів
Вищого адміністративного суду України
було досліджено обставини та надано
оцінку питанню щодо знаходження
спірної земельної ділянки в межах
міста Одеси або на території
Овідіопольського району Одеської
області, а також правомірності дій,
рішень Овідіопольскої РДА стосовно
розпорядження спірною земельною
ділянкою.

З урахуванням матеріалів справи,
керуючись діючими на час виникнення
спірних правовідносин законодавчими
та підзаконними актами, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що спірна земельна
ділянка віднесена до земель
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області та саме на відповідача
покладено обов'язок щодо розпорядження
спірною земельною ділянкою.

Зокрема судова колегія апеляційного
суду вважає за необхідне звернути
увагу на те, що рішенням Одеської
міської ради від 13 липня 2010 року № 5980-V
відповідно до підпункту 34 пункту 1 ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 25, 46
Закону України «Про землеустрій», ст. 173
Земельного кодексу України, враховуючи
відсутність при прийнятті рішення
Одеської міської ради від 06.03.2006 року №
5313-IV розробленого проекту землеустрою
щодо встановлення і зміни меж
адміністративно-територіальних
утворень, приймаючи до уваги сучасні
соціально-економічні потреби розвитку
міста, Одеська міська рада вирішила
скасувати рішення Одеської міської
ради від 06.03.2006 року № 5313-ІV «Про межі
міста Одеси».

Таким чином, взагалі не зрозуміло, якій
саме технічній документації
землеустрою щодо встановлення в натурі
межі міста Одеси було надано оцінку
судом першої інстанції під час
розгляду заяви про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
апеляційної інстанції дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви Міністерства
охорони здоров'я України про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, оскільки нововиявлені
обставини в розумінні статті 245 КАС
України в даному випадку відсутні.

Керуючись ст.ст. 122-1, 196, 198, 202, 205, 206, 245, 253
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Овідіопольської
районної державної адміністрації
Одеської області задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом заступника прокурора
Київського району м. Одеси в інтересах
держави в особі Одеської міської ради
до Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області, за
участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору - Міністерства
охорони здоров'я України, Одеського
міського управління земельних
ресурсів Одеської міської ради,
Державного закладу «Дитячий
спеціалізований (спеціальний)
санаторій «Люстдороф» Міністерства
охорони здоров'я України, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 про визнання
незаконними розпоряджень № 228 від
01.03.2006р. та № 722 від 21.06.2007р. скасувати.

У задоволенні заяви Міністерства
охорони здоров'я України про перегляд
за нововиявленими обставинами
Постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено та підписано
суддями 30 вересня 2014 року.

Головуючий суддя /підпис/ Єщенко
О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.