Справа № 875/208/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/208/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі
судового засідання за участю
представника позивача представника
Центральної виборчої комісіїЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Стрелець Т.Г., Руденко Н.В., ОСОБА_5,
Шкурат В.М.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Центральної виборчої комісії на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови № 1314 від 29
вересня 2014 року та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2014 року ОСОБА_7 пред'явив позов
до Центральної виборчої комісії про
скасування постанови Центральної
виборчої комісії № 1314 від 29 вересня 2014
року «Про відмову в реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_7» та зобов'язання відповідача
зареєструвати його кандидатом у
народні депутати України на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Центральної виборчої
комісії № 1314 від 29 вересня 2014 року «Про
відмову в реєстрації кандидата у
народні депутати України ОСОБА_7».

В іншій частині позовних вимог в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
Київського апеляційного
адміністративного суду в частині
задоволення позовних вимог, апелянт
оскаржив його.

В апеляційній скарзі Центральна
виборча комісія, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати рішення
Київського апеляційного
адміністративного суду в частині
задоволених позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24
вересня 2014 року ОСОБА_7 подав до
Центральної виборчої комісії заяву про
самовисування разом з іншими
документами для реєстрації кандидатом
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 33 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

29 вересня 2014 року Центральна виборча
комісія рішенням № 1314 відмовила в
реєстрації ОСОБА_7 кандидатом у народні
депутати України.

Рішення Центральної виборчої комісії
обґрунтовано тим, що в автобіографії не
зазначено відомостей про адресу місця
проживання та контактні номери
телефонів, тому даний документ не є
автобіографією в розумінні пункту 2
частини 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправною та скасування
постанови Центральної виборчої
комісії № 1314 від 29 вересня 2014 року «Про
відмову в реєстрації кандидата у
народні депутати України ОСОБА_7».
Київський апеляційний
адміністративний суд послався на
положення пункту 2 частини 1 статті 60
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», яким передбачено,
що Центральна виборча комісія
відмовляє в реєстрації кандидата
(кандидатів) у депутати в разі
відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього Закону
та зазначив, що правовою підставою для
відмови в реєстрації кандидата у
депутати могла бути лише відсутність
(неподання) автобіографії, а не
оформлення такої із деякими
порушеннями вимог частини 2 статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», які підлягали
виправленню відповідно до частини 3
статті 60 Закону України «Про вибори
народних депутатів України».

Київський апеляційний
адміністративний суд також зазначив,
що певні неточності в документах, що
надаються Центральній виборчій
комісії для реєстрації згідно Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», не слід вважати відсутністю
самого документа для цілей цього
Закону, що може мати наслідком
позбавлення особи можливості приймати
участь у виборах, адже така позиція
суб'єкта владних повноважень не
відповідає як буквальному тлумаченню
Закону, так і розумному співвідношенню
пропорційності між застосованим
заходом і метою, на яку такий захід
спрямований.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
висновком Київського апеляційного
адміністративного суду погоджується
та не знаходить підстав для скасування
рішення Київського апеляційного
адміністративного суду з огляду на
наступне.

Відповідно до частини третьої статті 77
Конституції України порядок
проведення виборів народних депутатів
України встановлюється законом.

Згідно пункту 2 частини першої статті 60
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» Центральна виборча
комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині 1 статті 54 чи
частинах 1 або 2 статті 55 цього Закону.

Частиною 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
передбачено, що Центральна виборча
комісія реєструє кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
окрузі в порядку самовисування, за
умови пред'явлення ним особисто одного
із документів, передбачених пунктами 1
або 2 частини 3 статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4 х 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Судом встановлено, що основною та
єдиною підставою для відмови в
реєстрації ОСОБА_7 кандидатом у народні
депутати України було те, що у поданій
автобіографії відсутні відомості про
адресу місця проживання та контактні
номери телефону.

Частиною 1 статті 38 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
брати участь в управлінні державними
справами, у всеукраїнському та
місцевих референдумах, вільно обирати
і бути обраними до органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України»:

1. Депутатом може бути обраний
громадянин України, який на день
виборів досяг двадцяти одного року, має
право голосу і проживає в Україні
протягом останніх п'яти років.

2. Проживання в Україні за цим Законом
означає:

1) проживання на території в межах
державного кордону України;

2) перебування на судні, що перебуває у
плаванні під Державним Прапором
України;

3) перебування громадян України у
встановленому законодавством порядку
у відрядженні за межами України в
закордонних дипломатичних установах
України, міжнародних організаціях та
їх органах;

4) перебування на полярній станції
України;

5) перебування у складі формування
Збройних Сил України, дислокованого за
межами України.

3. Такими, що проживають в Україні,
вважаються також особи, які проживають
разом з особами, зазначеними у пункті 3
частини 2 цієї статті, як члени їх сімей.

4. Не може бути висунутий кандидатом й
обраний депутатом громадянин, який має
судимість за вчинення умисного
злочину, якщо ця судимість не погашена
і не знята у встановленому законом
порядку.

Як вбачається із матеріалів справи
контактний номер телефону та адресу
проживання ОСОБА_7, не зазначивши в
автобіографії, зазначив у заяві про
самовисування кандидата у народні
депутати України.

Допущені недоліки при заповненні
автобіографії не можуть бути підставою
для позбавлення позивача права бути
обраним в розумінні статті 9 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Враховуючи викладене та зважаючи на те,
що відомості про адресу місця
проживання та контактні номери
телефону зазначені у заяві про
самовисування кандидата у народні
депутати України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що Центральна
виборча комісія, приймаючи рішення про
відмову ОСОБА_7 в реєстрації кандидата
у народні депутати України по
одномандатному виборчому окрузі № 33,
діяла не на підставі, поза межами
повноважень та у спосіб, що суперечить
Конституції та законам України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не спростовують висновків Київського
апеляційного адміністративного суду
та встановлених обставин справи.

Згідно статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Київський апеляційний
адміністративний суд не допустив
порушень норм матеріального права при
ухвалені судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій, а тому підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись 172, 177, 195, 196, 198, 200, 205, 207 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центральної
виборчої комісії залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді: