Справа № 820/14347/14
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі
Головуючого судді Спірідонова М.О.
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БІЗНЕС РАДІО ГРУП"
до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення ,
Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "БІЗНЕС РАДІО ГРУП",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення,
прийняте Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
В обґрунтування позову вказано, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення, прийняте Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області є
протиправне та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, щодо задоволення
позову заперечував у повному обсязі,
посилаючись на те, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки
податкове повідомлення - рішення
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № від 05
червня 2013 р. прийняте відповідно до
норм чинного законодавства.

Судом встановлено, що працівниками ДПІ
у Дзержинському районі м.Харкова була
проведена позапланова документальну
невиїзну перевірку ТОВАРИСТВА З
ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС
РАДІО ГРУП» () (далі за
текстом ТОВ «БІЗНЕС РАДІО ГРУП») з
питань перевірки відносин з
ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕМИКС» ( ) (далі за текстом ТОВ «СЕМИКС») за
період - січень 2014 року.

За наслідками перевірки було складено
акт від 20.05.2014 року № 1897/20-30-22-03/38000866
яким було встановлено порушення
позивачем положень ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п.
200.3 ст. 200 Податкового кодексу України/

На підставі вище зазначеного акту
перевірки керівником ДПІ у
Дзержинському районі м.Харкова було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 05.06.2014 року №
на суму 115200,00 гривень за
основними платежами та 28 805,00 грн. за
штрафними санкціями.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення
прийняте на підставі акту перевірки
відповідача, котрий ґрунтується на
підставі актів про неможливість
проведення перевірки контрагента
позивача у зв'язку з тим, що ТОВ
«СЕМИКС» та його посадові особи
відсутні за податковою адресою.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Як було встановлено судом, що між ТОВ
"Бізнес Радіо Груп" («Замовник») та ТОВ
«Семикс» («Виконавець») укладено
договори:

- про надання послуг, відповідно
якого Замовник доручає, а
Виконавець зобов'язується за плату
надавати Замовникові рекламні послуги
з розміщення рекламної інформації про
наступні радіостанції: «Шарманка»,
«Шансон», «Ренесанс», «DJ FM», «Бізнес
радіо» на станціях Київського,
Харківського, Дніпропетровського
метрополітену, шляхом розміщення такої
реклами на метролайтах від 03 червня 2013
року №03/06-14;

- про надання послуг, відповідно
якого Замовник доручає, а
Виконавець зобов'язується за плату
надавати Замовникові рекламні послуги
з розміщення рекламної інформації про
наступні радіостанції: „Шарманка",
„Шансон", Ренесанс", „DJ FM", „Бізнес
радіо" на інтернет - сторінках від 03
червня 2013 року №03/06-17.

Судом встановлено, що на виконання умов
зазначених договорів ТОВ «Бізнес Радіо
Груп» отримано від ТОВ «Семикс»
податкові накладні від 30.01.2014 № 14540 на
суму 35900,00 грн., від 30.01.2014 № 14541 на суму
36240,00 гри., від 30.01.2014 № 14542 на суму 35184,00
грн., від : 30.01.2014 № 14543 на суму 32820,00 грн.,
від 30.01.2014 № 14544 на суму 36960,00 грн., і від
30.01.2014 № 14544 на суму 36960,00 грн., від 30.01.2014
№ 14545 на суму 30950,00 грн., від 30.01.2014 № 14555
на суму 16920,00 грн., від 30.01.2014 № 14556 на
суму ; 21600,00 грн., від 30.01.2014 № 14557 на суму
16800,00 грн., від 30.01.2014 № 14558 на і суму 14400,00
грн., від 30.01.2014 № 14559 на суму 15600,00 грн.,
від 30.01.2014 № 14560 і на суму 16756,00 грн., від
ЗГі.01.2014 № 15158 на суму 32640,00 грн., від
31.01.2014 № ; 15159 на суму 36318,00 грн., від 31.01.2014
№ 15160 на суму 28944,00 грн., від 31.01.2014 | № 15161
на суму 34704,00 грн., від 31.01.2014 № 15162 на
суму 36480,00 грн., від І 31.01.2014 № 15163 на суму
36900,00 грн., від 31.01.2014 № 15164 на суму 27600,00
грн., І від 31.01.2014 № 15185 на суму 28164,00 грн.,
від 31.01.2014 № 15186 на суму 30000.00 грн., від
31.01.2014 № 15187 на суму 27318,00 грн., від 31.01.2014
№ 15188 на суму І 29160.00 грн., від 31.01.2014 № 15189
на суму 26772,00 грн., складено акти
виконаних робіт.

Щодо вище зазначених податкових
накладних то суд зазначає, що зuідно
п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового і кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про
прийняття його податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних
в Єдиному реєстрі податкових
накладних та/або порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Згідно Наказу Мінфін від 01.11.2011р. № 1379
"Про затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної"

п.6.1. Оригінал податкової
накладної надається покупцю
(отримувачу) товарів/послуг на його
вимогу.

Податкова накладна, яка відповідно до
пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Кодексу
підлягає реєстрації у Єдиному реєстрі
податкових накладних, надається
покупцю тільки після реєстрації, що
здійснюється в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. І При
цьому у верхній лівій частині
податкової накладної робляться
відповідні відмітки (потрібне
виділяється поміткою "X").

п. 6.2. Податкова накладна є підставою
для віднесення до податкового кредиту
витрат зі сплати податку на додану
вартість у покупця, зареєстрованого як
платник податку.

6.3. Не дає права покупцю на віднесення
сум податку на додану вартість до
податкового кредиту:

відсутність факту реєстрації
платником податку продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних;

Судом встановлено, що на всіх вище
зазначених податкових накладних
відсутня помітка "X" та вони не
зареєстровані в Єдиному і реєстрі
податкових накладних , а отже позивачем
порушено п.6.1, 6.2,6,3 Наказу Мінфін від
01.11.2011р. № 1379, п.201.10 ст.201 та пункту 11
підрозділу 2 розділу XX Податкового
кодексу України у наслідок чого ТОВ
«Бізнес Радіо Груп» (покупець) не має
права на включення сум податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Щодо актів виконаних робіт, то суд
зазначає, що відповідно до п. 2.1, 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від І 24.05.1995 року № 88 первинні документи
- це документи, створені у письмовій або
) електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції
та які повинні мати, зокрема, такі
обов'язкові реквізити як обсяг
господарської операції, одиниці її
виміру.

Проте в актах виконаних робіт не
конкретизовано, які саме роботи було
виконано із зазначенням їхньої
вартості, годин виконання робіт.

Крім цього суд зазначає, що на вимогу
суду позивачем не було надано звіти,
складені ТОВ «Семикс» за результатами
наданих ТОВ «Бізнес Радіо Груп»
рекламних послуг, в яких би було
зазначено, які послуги фактично були
надані, а також відсутні протоколи
договірної ціни.

Відповідно до п. 2.1 договорів про
надання послуг, укладених між ТОВ
«Бізнес Радіо Груп» та ТОВ «Семикс» від
3 червня 2013 року №03/06-14 та від 3 червня 2013
: року №03/06-17, Виконавець бере на
наступні обов'язки:

2.1.1. За погодженим із Замовником
проектом надати рекламні послуги,
викладені в п. 1.1 цього Договору;

2.1.2. Виготовити з власних матеріалів
необхідні ескізи, тексти, оригінал -
макети, необхідні для надання послуг;

2.1.3. Розміщувати рекламну інформацію на
станціях метрополітену, погодженими
Замовником у Замовленням;

2.1.4. Надавати Замовнику засвідчені
належним чином копії ліцензій,
дозволів на розміщення реклами
Виконавця та/або третіх осіб
залучених для виконання цього
Договору.

Відповідно до п. 2.2 Замовник бере на
себе наступні обов'язки:

2.2.1. Затверджувати проект послуг,
наданий йому відповідно до пп. 2.1.1 цього
Договору Виконавцем або повернути йому
із зауваженням в строк 1 календарний
день.

2.2.2. Затверджувати ескізи, оригінал -
макети та інші матеріали, надані йому
відповідно до пп. 2.1.2 Договору
Виконавцем.

Проте, до суду зазначені вище
замовлення, копії ліцензій, дозволів
ТОВ «Бізнес Радіо Груп» не надавалися,
однак є обов'язковими документами,
якими повинно бути підтверджено
реальність господарських операцій з
огляду на те, що наявність таких
документів передбачена в договорах,
укладених між ТОВ «Бізнес Радіо Груп»
та ТОВ «Семикс».

Щодо наданих позивачем та долучених до
матеріалів справи зображень
метролайтів, то до зазначених доказів
суд відноситься критично оскільки з їх
змісту не можливо встановити, на яких
саме станціях метрополітену були
розміщені дані рекламні конструкції,
хто є виконавцем, хто замовником даної
реклами, чи мають взагалі ці метролайти
відношення до предмету договору про
надання послуг, укладеного між ТОВ
«Бізнес Радіо Груп» та ТОВ «Семикс» від
3 червня 2013 року №03/06-14.

Також суд зазначає, що посилання
позивача на зображення монітору
комп'ютера, що були надані позивачем та
долучені до матеріалів справи в
підтвердження факту розміщення
реклами ТОВ «Семикс» на виконання умов
договору від 3 червня 2013 року №03/06-17, то
до зазначено доказу суд також
відноситься критично оскільки з нього
не вбачається можливим встановити
замовника та виконавця даної послуги.
Більше того, на цьому зображенні є
посилання на Інтернет - сторінку, якої
взагалі немає в переліку інтернет -
сторінок, на яких згідно з додатком до
договору від 3 червня 2013 року №03/06-17
повинна міститись реклама.

Крім цього суд зазначає, що позивачем
не були надані пояснення та їх
документальне підтвердження щодо
подальшого використання рекламних
послуг, отриманих від ТОВ «Семикс», їх
зв'язок з господарською діяльністю ТОВ
«Бізнес Радіо Груп».

Також суд зазначає, що позивачем не
було надано обґрунтування та доказів
економічної доцільності зазначених
вище угод оскільки основний вид
діяльності якого згідно довідки про
включення до ЄДРПОУ та статуту
позивача «73.11 - Рекламні агентства».

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Кодексу
витрати - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

У відповідності до ч. 5 ст. 203 ЦК України
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) цієї вимоги є підставою
недійсності правочину (частина 1 ст. 215
ЦК України).

Згідно частини 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Крім того, як
зазначається у листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 р. №742, слід ураховувати, що
наявність укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору або
відсутність визнання такого договору
недійсним або нікчемним сама собою не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції. При цьому в
податкових відносинах не може
застосовуватися стаття 204 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін.
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку ...

За відсутності факту придбання товарів
чи послуг або в разі якщо придбані
товари чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ-документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Суд аналізуючи зміст вище зазначеної
господарської операції між позивачем
та ТОВ «Семикс» приходить до висновку,
що зазначені господарські операції є
фіктивними, оскільки позивачем у
відповідності до вимог ст.. 71 КАС
України та на вимогу суду, не було
надано доказів фактичного виконання
ТОВ «Семикс» вище зазначених робіт,
доказів економічної доцільності
проведення вище зазначених робіт.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що висновки акту
перевірки Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
20.05.2014 року № 1897/20-30-22-03/38000866 є
підтвердженими та правомірними, а
податкове повідомлення-рішення №
від 05 червня 2013 р є законними та
обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України Харківський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "БІЗНЕС РАДІО ГРУП"
до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 06 жовтня 2014
року

Суддя
Спірідонов М.О.