Справа № 487/7171/14-а
Суддя: Притуляк І. О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/487/263/14
Справа № 487/7171/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.10.2014 року Заводський районний
суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О.

при секретарі: Уманському І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у
м.Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т
А Н О В И В:

18.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення АВ2 №527437, винесеної
15.06.2014 року, за якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КпроАП України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн., мотивуючи тим,
що працівниками ДАІ безпідставно, без
врахування всіх обставин, було
складено відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення та на
підставі цього протоколу винесено вище
зазначену постанову, що призвело до
порушення його прав.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, суду пояснив,
що 15.06.2014 року, керуючи автомобілем «ВАЗ
2109» державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, рухався по вул.. Херсонське шосе
в районі будинку №100, при проїзді
перехрестя був безпідставно зупинений
інспектором ДПС м. Миколаєва, та
стосовно нього, без достатніх правових
підстав за порушення вимоги п.14.6 «а»
Правил дорожнього руху України,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р.
№1306 (далі ПДР України) було складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2№527437.
Спростовував факт надання особисто ним
пояснень у протоколі та стверджував, що
підпис у протоколі, а також
оскаржуваній постанові виконано не
ним, а іншою особою. Посилаючись на
вищенаведене просив скасувати
вищезазначену постанову про
адміністративне правопорушення.

У подальшому до судового засідання не
з'явився, надав суду заяву, в якій
просив суд, враховуючи його
матеріальне становище, той факт, що він
вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
порушення ним норм ПДР України не
потягло тяжких наслідків, просив суд
звільнити його від адміністративної
відповідальності за скоєне
правопорушення на підставі ст. 22 КпроАП
та закрити провадження по справі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
наполягаючи на правомірності
винесеної постанови. Стверджував, що
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2№527437, було
складено у відповідності до вимог
діючого законодавства. Пояснення у
протоколі ОСОБА_1 виконав власноручно,
що засвідчив своїм підписом. Копії
протоколу та постанови було вручено
особисто позивачу 15.06.2014 року.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

15.06.2014 року інспектором ДПС м. Миколаєва
Гоманюк Є. Г. було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №527437, з тих підстав, що 15.06.2014 року
ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109»,
н/з НОМЕР_1, рухався по вул.. Херсонське
Шосе, 100 в м. Миколаєві, та в порушення
вимог п.14.6 «а» ПДР України, здійснив
обгін іншого транспортного засобу на
перехресті доріг, за що передбачена
відповідальність ч.2 ст.122 КпроАП
України. Того ж дня на підставі
зазначеного протоколу інспектором ДАІ
було винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення
ПС1№302724 про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в дохід держави у розмірі 425
грн.

Адміністративна відповідальність за ч.
2 ст. 122 КпроАП України настає в разі
порушення водіями транспортних
засобів правил обгону і
зустрічного роз'їзду.

Пунктом 14.6 «а» ПДР передбачено, що
обгін заборонено на перехресті.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних та юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності. Відповідно до ч.2 ст.71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст.69 КАС України, доказами у
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Судом в судовому засіданні було
оглянуто оригінал протоколу по справі
про адміністративне правопорушення
серії АВ2№527437 від 15.06.2014 року,
складеного відносно ОСОБА_1 Відповідно
до вищезазначеного протоколу, в графі
«пояснення особи» ОСОБА_1 власноручно
надав пояснення щодо підтвердження
факту скоєння порушення, що засвідчив
власним підписом.

Крім того в заяві, що надійшла до суду
16.09.2014 року, позивач підтвердив
обставини, викладені у протоколі по
справі про адміністративне
правопорушення серії АВ2№527437 від 15.06.2014
року, та не оспорював факту вчинення
ним правопорушення за ч.2 ст.122 КпроАП
України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
щодо доведеності факту скоєння ОСОБА_1
вказаного правопорушення. Та вважає,
що постанова в справі про
адміністративне правопорушення від
15.06.2014 року серії АВ2 №527437 є
правомірною.

Міру адміністративного стягнення
застосовано у мінімальних розмірах
визначених санкцією ст.122 ч.2 КпроАП
України, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 є
не обгрунтованими та задоволенню не
підлягають.

При цьому, суд не вбачає підстав для
застосування положень ст. 22 КпроАП
України, оскільки дії позивача,
розцінює як намагання уникнути
відповідальності за скоєне
правопорушення.

Керуючись ст.ст. 158-162 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення АВ2№527437 від 15.06.2014 року
- відмовити.

Постанова суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:

І.О.ПРИТУЛЯК

Провадження № 2-а/487/263/14

Справа № 487/7171/14-а

ПОСТАНОВА

Іменем України

Вступна та резолютивна частини

02.10.2014 року Заводський районний
суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О.

при секретарі: Уманському І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у
м.Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т
А Н О В И В:

Керуючись ст.ст. 158-162 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення АВ2№527437 від 15.06.2014 року
- відмовити.

Постанова суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:

І.О.ПРИТУЛЯК