Справа № 344/8431/13-а 2а/344/561/13
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
Справа №
876/10379/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 21
червня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту соціальної
політики виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
стягнення щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня, як інваліду війни
ІІ групи, -

встановив:

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
визнання дій протиправними та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок недоплаченої суми разової
грошової допомоги в 2013 році як інваліду
війни 2-ої групи, відповідно до вимог
ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" в
розмірі 5042 грн.

Оскаржуваною постановою в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав на неї
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову і прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги повністю.

В апеляційній скарзі
апелянт вказує на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а саме, на думку позивача
постанова Кабінету Міністрів № 149 від
13.03.2013 р. не є перешкодою для здійснення
відповідних виплат, як це раніше
здійснювалося.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в 2013 році в сумі 2110грн. відповідачем
була виплачена позивачу відповідно до
діючого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач в дійсності має право на пільги
встановлені законодавством України
для інвалідів війни 2 групи, що
підтверджується посвідченням Серії
ААБ № 009698.

04.04.2011 року Кабінетом Міністрів України
було прийнято Поставу № 341 «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», згідно якої
установлено, що у 2011 році виплата
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»,
здійснюється у таких розмірах, зокрема,
інвалідам війни 3 групи - 800 гривень.

Однак на даний час, пунктом 4
прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» встановлено, що у 2013 році норми і
положеннястатті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України на 2013 рік.

Вимогами ст. 95 Конституції України
встановлено, що виключно законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

З огляду на вищевикладене, а також
беручи до уваги постанову Кабінету
Міністрів України від 13 березня 2013 року
№ 149 «Деякі питання виплати у 2013 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань»,
відповідачем було виплачено позивачу
щорічну разову грошову допомогу у
розмірі 2110 грн. (довідка №2314 від 09.07.2013
року).

Відповідно до частин першою та другою
статті 23 Бюджетного кодексу України,
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, встановленого
законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пунктів 20 та 29 частини
першої статті 116 Бюджетного кодексу
України, взяття зобов'язань без
відповідних бюджетних асигнувань та
здійснення видатків бюджету з
перевищенням бюджетних призначень є
порушеннями бюджетного законодавства.

Таким чином, доводи позивача стосовно
того, що відповідач не дотримався вимог
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», суд апеляційної інстанції
вважає необґрунтованими та такими, що
не свідчать про незаконність дій
відповідача по нарахуванню та виплаті
позивачу щорічної соціальної допомоги.

Виходячи з вищевикладеного суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в позові на користь позивача.

А відтак з огляду на ст.95 Конституції
України, ст.ст. 20, 23, 29 Бюджетного
кодексу України, Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік», постанову Кабінету Міністрів
України від 13 березня 2013 року № 149
«Деякі питання виплати у 2013 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань».

Колегія суддів приходить до
висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 195, ст. 196, ч.1 ст.197, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради - залишити без
задоволення.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 07 жовтня 2011 року у справі
№ 2а-1929/11 за позовом ОСОБА_2 - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту постановлення.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді :
Р.Й. Коваль

Н.М.
Судова-Хомюк