Справа № 2а-3122/12/1070
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-3122/12/1070
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу Державного
підприємства «Підприємство з
реконструкцій та будівництва
майнового комплексу Національного
університету державної податкової
служби України» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від "22" серпня
2012 року у справі за адміністративним
позовом Київського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Державного підприємства
"Підприємство з реконструкцій та
будівництва майнового комплексу
Національного університету державної
податкової служби України про
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року позивач звернувся до
Державного підприємства "Підприємство
з реконструкцій та будівництва
майнового комплексу Національного
університету державної податкової
служби України у якому просив стягнути
адміністративно-господарські санкції
та пені у розмірі 20291, 67 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду м. Києва від "22"
серпня 2012 року позов було задоволено
частково.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 22.08.2012 року та
прийняте нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Державного підприємства «Підприємство
з реконструкцій та будівництва
майнового комплексу Національного
університету державної податкової
служби України» - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
"22" серпня 2012 року - залишити без змін,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Як було встановлено судом
першої інстанції, відповідно до звіту
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2012 рік за формою №10-ПІ,
поданого відповідачем до Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів,
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу (осіб) на
підприємстві фактично за рік - 12; з них:
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність (осіб) - 0; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" -1.
Згідно з
розрахунком, наданим позивачем, за
порушення нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідач
зобов'язаний сплатити на користь Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
в сумі 20291 грн. 67 коп. та пеню в сумі 259
грн. 84 коп., що разом становить 20551 грн. 51
коп.
Листом від 23.05.2012 року за № 231/05/01-13
Ірпінський міський центр зайнятості
повідомив про те, що Державним
підприємством "Підприємство з
реконструкції та будівництва
майнового комплексу Національної
академії Державної податкової служби
України" статистичні звіти по формі 3-ПН
за 2011 р. подано не були. Ірпінським
міським центром зайнятості на
зазначене підприємство на посаду
сторожа було направлено інваліда
ОСОБА_2, де йому було відмовлено у
працевлаштуванні.
Згідно з
медичними показниками, що підтверджено
листом МВЕК від 29.03.2011 року, ОСОБА_2 не
було рекомендовано працювати в
сторожевій охороні в нічний час.
Також, інвалідом ОСОБА_3 08.11.2011 року
було подано заяву про прийом на роботу
на посаду сторожа ДП «Підприємство з
реконструкції та будівництва
майнового комплексу Національної
академії Державної податкової служби
України» на період відпустки постійних
працівників з 8 листопада 2011 року.
Наказом від 08.11.2011 №11-к директора ДП
«Підприємство з реконструкції та
будівництва майнового комплексу
Національної академії Державної
податкової служби України» з 08.11.2011року
ОСОБА_3 призначено на посаду сторожа.
Відповідно до
уточнюючого розрахунку, відповідач на
користь Фонду соціального захисту
інвалідів повинен сплатити
адміністративно-господарські санкції
та пеню в сумі 20551 грн. 51 коп., разом з
тим, з урахуванням поданих
відповідачем доказів що з листопада 2011
року на підприємстві працює інвалід,
сума адміністративно-господарських
санкцій становить 16909 грн. 70 коп. та пеня
- 216 грн. 50 коп., що разом становить 17126
грн. 20 коп. Суму
адміністративно-господарських санкцій
та пені відповідач добровільно не
сплатив.

Не погоджуючись з вищевикладеними
обставинами, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Київський окружний
адміністративний суд прийшов до
висновку про необхідність частково
задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої
статті 17 Закону України №875-ХІІ "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" з метою реалізації
творчих і виробничих здібностей
інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, яка не заборонена законом.
Право інвалідів на працю, їх
працевлаштування реалізується шляхом
створення спеціального робочого місця,
адаптацією основного і додаткового
обладнання, технічного оснащення і
пристосування тощо з урахуванням
обмежених можливостей інваліда.

Статтею 18 Закону
України №875-ХІІ встановлено обов'язок
для підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб, які
використовують найману працю, виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.
Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою статті 19
Закону України №875-ХІІ, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При цьому,
згідно зі статтею 20 Закону України
№875-ХІІ підприємства (об'єднання),
установи і організації незалежно від
форми власності і господарювання, де
кількість працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим частиною першою статті 19
цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів штрафні
санкції, сума яких визначається у
розмірі середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві (в
об'єднанні), в установі, організації за
кожне робоче місце, не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Частиною другою статті 20 Закону
України №875-ХІІ передбачено, що
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку
сплати підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрі України від 31.01.2007
№70, роботодавці сплачують суму
адміністративно-господарських санкцій
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів за місцем їх реєстрації як
юридичних осіб до 15 квітня року, що
настає за роком, в якому відбулося
порушення нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів, а
порушення строків сплати суми
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені у
розмірі 120 відсотків річних облікової
ставки національного банку України за
кожний календарний день прострочення.

Відповідно до Наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19.12.2005 року № 420
"Про затвердження форм звітності та
інструкцій щодо їх заповнення" формою
звітності про наявність вакантних
місць на підприємстві є форма № 3-ПН
"Звіт про наявність вакансій", яка
подається підприємствами щомісячно до
державної служби зайнятості.
Матеріали справи свідчать, що
відповідач не дотримався вимог,
встановлених частиною першою статті 19
Закону України №875-ХІІ, тому він
зобов'язаний відповідно до закону
сплатити до Фонду соціального захисту
інвалідів штрафні санкції в розмірі
середньої річної заробітної плати за
кожне робоче місце, не зайняте
інвалідом.
Положенням про Фонд
соціального захисту інвалідів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2002 №1434,
передбачено, що Фонд соціального
захисту інвалідів є урядовим органом
державного управління, який діє у
складі Мінпраці та підпорядковується
йому, здійснює контроль за виконанням
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами і організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, які використовують
найману працю, нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів,
установленого Законом України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", а отже, - є
суб'єктом владних повноважень, спори за
зверненнями якого в силу пункту 4
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглядаються адміністративними
судами.

Докази, які б підтвердили наявність
працюючого інваліда за попередні
десять місяців 2011 року, в матеріалах
справи відсутні. У наявних у справі
звітах, поданих відповідачем до
Ірпінського міського центру
зайнятості, не міститься відомостей
про вакантні місця для інвалідів, що не
заперечував представник відповідача в
судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки викладені в
постанові суду першої інстанції від
22.08.2012 року та не можуть бути підставою
для її скасування.

З огляду на наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державного підприємства «Підприємство
з реконструкцій та будівництва
майнового комплексу Національного
університету державної податкової
служби України» - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
"22" серпня 2012 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги
Державного підприємства «Підприємство
з реконструкцій та будівництва
майнового комплексу Національного
університету державної податкової
служби України» - відмовити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від "22" серпня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.