Справа № 442/6073/14-а
Суддя: Івасівка А. П.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/6073/14-а
Провадження № 2-а/442/206/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дрогобич
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради, третьої
особи - Органу опіки та піклування
Дрогобицької міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача, в якому просить визнати
протиправним та скасувати пункт 6
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради Львівської
області від 17 липня 2014 року за №98 - про
відмову ОСОБА_1 у частині її заяви про
надання дозволу від імені її
малолітньої дитини ОСОБА_2 на продаж
належної частки у праві власності на
садовий будинок літ. «А-2», загальною
площею 103,6 кв.м., з відповідною часткою
господарських споруд під №84 у
Обслуговуючому кооперативі Садівниче
товариство «Світанок» у м. Дрогобичі
Львівської області та ? частки
земельної ділянки для ведення
садівництва площею 0,0340 га, кадастровий
номер :01:079:0084, розташованої у м.
Дрогобич Львівської області.

В обґрунтування позову покликається на
те, що вказане рішення таке не
відповідає нормам права і таким не
враховано інтереси дитини, адже згідно
норм Податкового кодексу України
садовий будинок це будинок літнього
(сезонного) використання, а підстав,
передбачених п. 1-6 ч.5 ст. 177 СК України не
існує. Крім цього, за ОСОБА_2
залишається право власності, відтак і
право проживання у інших обєктах
нерухомості, які належить їй на праві
спільної часткової власності : ?
частину квартири АДРЕСА_3, ? частину
цегляного житлового будинку, житловою
площею 75,5 кв.м., загальною 154,3 кв.м., з
відповідною частиною господарських
будівель, що по АДРЕСА_2, ? частини
цегляного будинку, житловою площею 67,7
кв.м., загальною 216,1 кв.м., з відповідною
частиною господарських будівель, що по
АДРЕСА_1; 1/2 частина земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,25 га,
кадастровий номер :06:001:0083, що по
АДРЕСА_1; 1/2 частина земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства площею 0,1521 га,
кадастровий номер :06:001:0084, що по
вул. Ходорівська у с. Буковина
Жидачівського району.

Позивачка у судовому засіданні вимоги
підтримала, поклалась на обставини,
викладені у позовній заяві, яку просила
задоволити. Додатково пояснила, що її
дочці відомо, що вона має намір
відчужити спірний садовий будинок та
земельну ділянку належну до такого і
немає заперчень проти цього.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти
задоволення позову заперечив, в
подальшому у судове засідання не
з'явився не повідомивши причин своєї
неявки, хоча належним чином був
повідомлений про проведення такого.

Представник третьої особи ОСОБА_5 проти
позову заперечив з тих підстав, що у
разі надання дозволу на продаж
вказаного садового будинку та
земельної ділянки до такого звужаться
житлові права дитини. Додатково суду
пояснив, що думка дитини не була
врахована при прийнятті оскаржуваного
рішення.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов слід задоволити.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Як вбачається з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмету доказування.

Матеріалами справи встановлено, що
батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є мати
ОСОБА_1 та батько ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Рішенням виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 17.07.2014
року №98, у частині заяви ОСОБА_1
відмовлено, а саме щодо надання їй
дозволу від імені малолітньої дитини
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та
зареєстрована в АДРЕСА_2, на укладення
договору продажу належної їй на праві
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 17.06.2014 року 1/2 ідеальної
частки садового будинку з відповідною
часткою господарських споруд під №84 в
кооперативі «Світанок» в м. Дрогобичі
та належної до нього ? ідеальної частки
земельної ділянки площею 0,0340 га,
кадастровий №:01:079:0084, з метою
захисту майнових прав малолітньої
дитини ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції
Організації Об'єднаних Націй «Про
права дитини» прийнятої резолюцію 44/25
Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 1989 року, що ратифікована
Постановою Верховної Ради України
№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та
набула чинності для України 27 вересня
1991 року, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно абз.2 ч.5 ст.177 СК України на
вчинення одним із батьків правочинів
щодо транспортних засобів та
нерухомого майна малолітньої дитини
повинна бути письмова нотаріально
засвідчена згода другого з батьків.

Згідно ст.32 ЦК України фізична особа у
віці від 14 до 18 років (неповнолітня
особа) має право на вчинення правочину
щодо транспортних засобів або
нерухомого майна, на вчинення
неповнолітньої особи такого правочину
повинна бути письмова нотаріально
посвідчена згода батьків
(усиновлювачів) або піклувальника і
дозвіл органу опіки та піклування.

Дозвіл органу опіки і піклування
потрібен не лише в тому разі, якщо
дитина є співвласником нерухомості, а й
у тому випадку, якщо має місце лише
реєстрація дитини в житловому
приміщенні. Оскільки одним із
правочинів, які не можуть вчиняти
батьки без дозволу органів опіки та
піклування відповідно до ст.177 СК
України є відмова від майнових прав
дитини до яких належить і право
користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.18 Закону
України «Про охорону дитинства» діти -
члени сімї наймача або власника
житлового приміщення мають право
користуватися займаним приміщення
нарівні з власником або наймачем.

На думку суду, оскаржуване спрямоване
на захист прав дитини, але по суті є
формальним, без урахуванням всіх
обставин справи, думки дитини.

При прийнятті рішення не було оцінено
належним чином те, що малолітня ОСОБА_2
разом з позивачкою - своєю матірю, яка
піклується про неї і створює належні
умови для проживання, навчання і
виховання дочки. Позивачка з дочкою
проживають у власній квартирі, за
адресою якою вони також зареєстровані.
Неповнолітня ОСОБА_2 має у своїй
власності й інше житлове та нерухоме
майно : ? частину земельної ділянки
площею 0,0340 га, кадастровий номер
:01:079:0084, що у м. Дрогобичі на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
приватним нотаріусом Дрогобицького
районного нотаріального округу від
25.03.2014 року (а.с.19-21); ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, по вул. Б.
Хмельницького, 36, у м. Дрогобичі на
підставі свідотва про право на
спадщину за заповітом від 12.03.2009 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Дрогобицької нотаріальної
контори Бекиш В.О. (а.с.22-23), ? квартири
АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 26.03.2014
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_9 (а.с.2425), ?
частини житлового будинку з
гопопдарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 27.03.2014
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_9 (а.с.35-37).

Поряд з цим, у садовому будинку, на який
позивачка просила дозвіл на продаж
ніхто не проживає, що позбавляє її
можливості підтримувати зазначене
майно у належному стані.

Суд приймає до уваги покликання
позивачки, що згідно норм Податкового
кодексу України садовий будинок це
будинок літнього (сезонного)
використання.

Відповідно ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Вважаючи неправомірним надання
дозволу матері неповнолітньої дитини,
спірним рішенням не тільки позбавлено
вільно розпорядитися своєю власністю,
але фактично позбавлено можливості
використати вартість 1/2 частки майна
позивачки та ? частки майна дитини, яка
фактично не приносить користі в даний
момент, а з часом може втратити своє
функціональне призначення, в інтересах
самої дитини, яка розуміє і підтримує
дії матері, не враховано думку дитини.

Враховуючи особу матері, у суду немає
сумнівів, що така може діяти всупереч
інтересів і прав неповнолітньої дочки
чи не захистить їх у майбутньому. Суд не
вбачає в діях позивачки стосовно
продажу ? садового будинку та ? частки
земельної ділянки, тільки її особисту
зацікавленість чи намір позбавити
дочку майна не враховуючи її інтересів.

У призмі правовідносин, що виникли, суд
приходить до переконання про
протиправність оскаржуваного рішення,
оскільки таке прийнято без дотримання
необхідного балансу, який би виключав
будь-які несприятливі наслідки для
прав, свобод та інтересів дитини.

Керуючись ст. ст. 11, 72, 86, 158-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 6 рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради Львівської
області від 17 липня 2014 року за №98 - про
відмову ОСОБА_1 у частині її заяви про
надання дозволу від імені її
малолітньої дитини ОСОБА_2 на продаж
належної частки у праві власності на
садовий будинок літ. «А-2», загальною
площею 103,6 кв.м., з відповідною часткою
господарських споруд під №84 у
Обслуговуючому кооперативі Садівниче
товариство «Світанок» у м. Дрогобичі
Львівської області та ? частки
земельної ділянки для ведення
садівництва площею 0,0340 га, кадастровий
номер :01:079:0084, розташованої у м.
Дрогобич Львівської області.

Постанова може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги, а у
випадку відкладення складення
постанови у повному обсязі чи її
прийняття у письмовому провадженні - в
цей же строк з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Івасівка А.П.