Справа № 2а-7651/12/1370
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р.
Справа № 876/1531/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.

представника позивача
Турчина І.Я.

представника відповідача
Гринихи Х.А.

представника третьої особи
Юхименко Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
першого заступника прокурора
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013 р. у
справі №2а-7651/12/1370 за позовом в.о.
прокурора міста Львова до Львівської
міської ради, третіх осіб:
виробничо-торгівельна фірма «Надія»,
дочірнє підприємство
торгово-виробнича фірма «Львів», мале
приватне підприємство «МПМ», про
визнання протиправною бездіяльності,

встановив:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013 р. у
справі №2а-7651/12/1370 за позовом в.о.
прокурора міста Львова до Львівської
міської ради, третіх осіб:
виробничо-торгівельна фірма «Надія»,
дочірнє підприємство
торгово-виробнича фірма «Львів», мале
приватне підприємство «МПМ» про
визнання протиправною бездіяльності
та скасування п. 5 Переліку об'єктів, що
підлягають приватизації способом
викупу, затвердженого ухвалою сесії
Львівської міської ради № 2838 від 17.11.2005
року «Про приватизацію об'єктів
комунальної власності способом
викупу», у позові було відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі скаржник просить
постанову скасувати та задовольнити
позов. Апеляційна скарга мотивована
неврахуванням необхідності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно. На момент прийняття Львівською
міською радою ухвали №2838 від 17.11.2005 р. у
відповідача була відсутня реєстрація
права власності на приміщення у м.
Львові по вул. Городоцькій 141, площею 228,3
кв.м.

В судовому засіданні представники
відповідача та третьої особи - Малого
приватного підприємства «МПМ»,
апеляційну скаргу заперечили за
безпідставністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
в задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та
матеріалами справи підтверджується, що
Львівською міською радою 17.11.2005 р.
прийнято ухвалу № 2838, якою затверджено
Перелік об'єктів, що піддягають
приватизації способом викупу. Пунктом 5
Переліку передбачено викуп
Виробничо-торговельною фірмою «Надія»
- дочірнього підприємства
виробничо-торговельної фірми «Львів»
нежитлового приміщення, площею 228,3
кв.м., 1 поверху будинку № 141 по вул.
Городоцькій у м. Львові.

За результатами проведеної
прокуратурою м. Львова перевірки
законності відчуження нежитлового
приміщення першого поверху будинку №141
по вул. Городоцькій у м. Львові,
загальною площею 228,3 кв.м.,
відповідачеві 09.08.2012 року внесено
протест № 37-4018 вих-12, мотивований тим,
що рішенням Франківського районного
суду м. Львова від 07.12.2010 року у справі №
2-2697/10 скасовано реєстрацію права
власності на будинок № 141 по вул.
Городоцькій у м. Львові від 21.01.2005 року
та витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 21.01.2005 року, виданий
ЛОДК БТІ та ЕО територіальній громаді в
особі Львівської міської ради. У
рішенні Франківського районного суду
м. Львова від 07.12.2010 у справі № 2-2697/10
зазначено, що рішення Франківського
(Радянського) райвиконкому м. Львова №
271 від 26.05.1987 «Про затвердження реєстру
житлових будинків по Франківському
району» не є підставою для реєстрації
права власності територіальної
громади м. Львова в особі Львівської
міської ради на вищевказане нежитлове
приміщення. Таким чином, на момент
прийняття сесією Львівської міської
ради рішення № 2838 від 17.11.2005 у ради була
відсутня належна реєстрація права
власності на нежитлове приміщення,
площею 228,3 кв.м., 1 поверху будинку № 141
по вул. Городоцькій у м. Львові. Листом
від 05.10.2012 р. відповідач повідомив
прокуратуру про відхилення внесеного
протесту.

У відповідності до ст. 19 Закон України
«Про прокуратуру» предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є,
у тому числі, відповідність актів, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам, додержання законів, що
стосуються економічних відносин.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству. Повноваження прокурора
щодо нагляду за додержанням і
застосуванням законів передбачені ст.
20 цього Закону. При виявленні порушень
закону прокурор або його заступник у
межах своєї компетенції має право, у
тому числі, опротестовувати акти
Прем'єр-міністра України, Кабінету
Міністрів України, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, виконавчих
органів місцевих Рад, підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, а також рішення і дії
посадових осіб, давати приписи про
усунення очевидних порушень закону.
Згідно зі ст. 21 Закон України «Про
прокуратуру» протест на акт, що
суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу,
який його видав, або до вищестоящого
органу. У такому ж порядку приноситься
протест на незаконні рішення чи дії
посадової особи. У протесті прокурор
ставить питання про скасування акта
або приведення його у відповідність з
законом, а також припинення незаконної
дії посадової особи, поновлення
порушеного права. Протест прокурора
зупиняє дію опротестованого акта і
підлягає обов'язковому розгляду
відповідним органом або посадовою
особою у десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору.

Судом першої інстанції підставно
встановлено, що рішення Франківського
районного суду м. Львова від 07.12.2010 у
справі № 2-2697/10, яким скасовано
реєстрацію права власності на будинок
№ 141 по вул. Городоцькій у м. Львові від
21.01.2005 та витяг з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 21.01.2005, виданий
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» територіальній
громаді в особі Львівської міської
ради, і яке покладено в основу як
підстава позовних вимог, скасоване
рішенням апеляційного суду Львівської
області від 24.01.2013 року, залишеним без
змін ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24.04.2013 року.
Витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 21.01.2005 року, про
скасування якого був заявлений позов у
Франківському районному суді міста
Львова, та на недійсність якого в даній
адміністративній справі покликається
прокурор, був виданий як дублікат на
реєстраційне посвідчення від 08.02.1988
року. Реєстрація права власності на
будинок № 141 по вул. Городоцькій 1414 у м.
Львові відбулась не 21.01.2005 року, як
зазначає прокурор, а була проведена ще
08.02.1988 року на підставі Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства
Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно
з п. 7 цієї Інструкції реєстрація
проводилась на підставі документів, що
встановлюють право власності
(правовстановлюючих документів) згідно
з додатком 1. Розділ ІІІ цієї Інструкції
регулював питання порядку оформлення
права власності на будинок або
домоволодіння за відсутності
правовстановлюючих документів. В цих
випадках рішення про оформлення права
власності на будинок за наявних
підстав приймав виконавчий комітет.
Відповідно до п. 13 Інструкції при
винесенні виконкомом рішення про
оформлення права власності на будинок
або домоволодіння, що належить,
зокрема, місцевій Раді депутатів
трудящих, бюро технічної
інвентаризації на підставі цього
рішення проводив реєстрацію будинку
або домоволодіння та видавав
реєстраційне посвідчення.

Отже, реєстрація права власності на
будинок № 141 по вул. Городоцькій в місті
Львові за місцевими радами була
проведена 08.02.1988 року на підставі
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства
Української РСР 31 січня 1966 року. Витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 21.01.2005р. на будинок №
141 по вул. Городоцькій в місті Львові
був виданий як дублікат на
реєстраційне посвідчення згідно з п.6.4.
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 р. N 7/5, у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 28
січня 2003 р. N 6/5.

Суд першої інстанції також підставно
зазначив, що у своєму протесті прокурор
безпідставно ставив перед
відповідачем питання про скасування
свого рішення, на підставі якого у
третіх осіб виникли цивільні права.
Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно з ч.1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відтак, висновки суду першої інстанції
відповідають закону і матеріалам
справи.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу першого заступника
прокурора Львівської області залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013 р. у
справі №2а-7651/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 06.10.2014
року.