Справа № 802/2251/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2251/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача:
Городецького Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області про про визнання
незаконним наказу , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними та скасування наказу про
звільнення, поновлення на посаді та
стягнення коштів за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
19.10.2012 року вказаний позов задоволено, а
саме: визнано протиправним та
скасовано накази управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області № 968 від 21.12.2012
року та № 272 о/с від 29.12.2012 року в частині
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ; поновлено позивача
на посаді старшого оперуповноваженого
оперативно-пошукового відділу
управління карного розшуку УМВС
України у Вінницькій області; стягнено
з управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області на
користь позивача заробітну плату за
час вимушеного прогулу з дня
звільнення по день поновлення на
посаді.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

В судовому засіданні представник
відповідача вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Позивач та його представник в судовому
засіданні заперечили проти
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач перебував на службі в органах
внутрішніх справ з серпня 2000 року,
останній час займав посаду старшого
оперуповноваженого
оперативно-пошукового відділу
управління карного розшуку УМВС
України у Вінницькій області.

Прокуратурою м. Вінниці 18.12.2012 року
розпочато кримінальне провадження №
0000036 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368
КК України, за зверненням ОСОБА_5 щодо
вимагання грошових коштів
працівниками ОПВ УКР УМВС області за не
притягнення до кримінальної
відповідальності її чоловіка.

Під час проведення
оперативно-профілактичних заходів з
перевірки оперативної інформації
19.12.2012 року працівниками ВВБ у
Вінницькій області ДВБ МВС України
спільно з працівниками прокуратури м.
Вінниці затримано старшого
оперуповноваженого
оперативно-пошукового відділу УКР УМВС
України у Вінницькій області капітана
міліції ОСОБА_2 та начальника
оперативно-пошукового відділу УКР УМВС
України у Вінницькій області майора
міліції ОСОБА_6, які вимагали 10000
доларів США незаконної винагороди у
громадянки ОСОБА_5 та отримали з них
частину у розмірі 7000 гривень та 500
доларів США за не притягнення її
чоловіка ОСОБА_7 до відповідальності за
вчинення кримінального
правопорушення.

Згідно спецповідомлення № 2/3517 від
19.12.2012 року за вказаним фактом
керівництвом УМВС України у Вінницькій
області прийнято рішення про
проведення службового розслідування.

На підставі складеного за його
результатами висновку від 21.12.2012 року
наказом начальника управління МВС
України у Вінницькій області № 968 від
21.12.2012 року позивача звільнено з
органів внутрішніх справ за
дискредитацію звання працівника
міліції, що виразилось у вимаганні
грошових коштів у громадянки ОСОБА_5 за
не притягнення її чоловіка ОСОБА_7 до
відповідальності за вчинення
кримінального правопорушення.

Згідно витягу з наказу начальника УМВС
України у Вінницькій області № 272 о/с
від 29.12.2012 року, позивача звільнено з
посади 29.12.2012 року згідно п. 66 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за дискредитація
звання рядового і начальницького
складу). Підставою для прийняття даного
рішення став наказ № 968 від 21.12.2012 року.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскарженої постанови виходив з того, що
звільнення позивача було проведено
незаконно, за відсутності зібраних у
встановленому законом порядку
необхідних доказів, які б
підтверджували протиправність
поведінки позивача, а відтак наявні
підстави для задоволення
адміністративного позову.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Так, ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
міліцію" визначено, що порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів Української РСР
від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до п. 66 Положення особи
рядового і начальницького складу, які
скоїли вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ. При цьому звільнення
проводиться з урахуванням вимог пункту
62 цього Положення.

Згідно із ст. 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 року № 3460-IV (далі - Статут) на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення визначений ст. 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, яка
встановлює, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
вчиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Як свідчать матеріали справи, службове
розслідування за фактом вимагання
грошових коштів проведено відносно
позивача та іншого працівника УМВС
України у Вінницькій області ОСОБА_6

В свою чергу, за наслідками службового
розслідування, комісією складено
висновок, яким встановлений факт
дискредитації працівників міліції, що
виразилось у вимаганні грошових коштів
у громадянки ОСОБА_5

Водночас, вимагання службовою особою є
кримінально караною дією і вказані
обставини підлягають встановленню за
наслідками кримінального провадження
і доведення вини винної особи.

Разом з тим, сам факт дискредитації
матеріалами службового розслідування
не доведений, оскільки висновок
службового розслідування ґрунтується
лише на факті порушення кримінального
провадження та поясненнях позивача та
ОСОБА_6, якими заперечується факт
вчинення правопорушення.

Таким чином, дані обставини жодним
чином не можуть свідчити про
об'єктивність і всебічність
проведеного службового розслідування.

Крім того, в оскарженому наказі
відсутні посилання на висновки
службового розслідування, не
зазначено, які саме приписи Положення
або Статуту порушив позивач.

В силу ст. 14 Статуту, при визначенні
виду дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконанні службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Враховуючи наведені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що крайній вид
дисциплінарного стягнення, а саме
звільнення, був застосований без
урахування оцінки ставлення позивача
до виконання службових обов'язків,
рівня кваліфікації та його професійних
здобутків.

Суд першої інстанції, з метою захисту
прав та інтересів позивача, з
урахуванням вимог ст. 162 КАС України,
правильно вийшов за межі позовних
вимог та задовольнив позов шляхом
визнання протиправним та скасування
наказу УМВС України у Вінницькій
області № 272 о/с від 29.12.2012 року в
частині звільнення позивача,
поновлення його на посаді та стягнення
з УМВС України у Вінницькій області на
його користь заробітної плати за час
вимушеного прогулу з дня звільнення по
день поновлення на посаді.

Однак, суд першої інстанції не взяв до
уваги посилання позивача про
незаконність його звільнення не
чекаючи завершення слідства і судового
розгляду кримінального провадження
виходячи з наступного.

Пунктом 67 Положення про проходження
служби особовим складом органів
внутрішніх справ визначено, що особи
рядового або начальницького складу,
притягнуті до відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
пов'язаного з порушенням обмежень,
передбачених Законом України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", або кримінального
правопорушення, підлягають звільненню
із служби в органах внутрішніх справ у
триденний строк з дня надходження до
органу внутрішніх справ копії
відповідного судового рішення, яке
набрало законної сили.

При цьому судом встановлено, що
позивача було звільнено з органів
внутрішніх справ за іншою підставою
звільнення - за дискредитацію звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, а не у зв'язку
з притягненням до відповідальності за
кримінальне правопорушення.

Отже, вирок Вінницького міського суду
Вінницької області від 24.01.2014 року
відносно позивача, якого у вчиненні
кримінальних правопорушень виправдано
за відсутністю в його діях складу
злочину, не може спростовувати
обставин встановлених службовим
розслідуванням, висновки за яким є
підставою для звільнення у зв'язку із
дискредитацією звання працівника
органів внутрішніх справ.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
залишення в силі постанови суду першої
інстанції, оскільки вона прийнята у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час її розгляду в
суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак, відсутні підстави для
скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 28
липня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 жовтня 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.