Справа № 577/217/14-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/31342/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу, подану
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року

справа № 577/217/14-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та Конотопському
районі Сумської області

про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотоп та Конотопському
районі (далі -Управління ПФУ) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 24.02.2014 позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі
та Конотопському районі щодо відмови
призначити ОСОБА_3 пенсію відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Конотопі та
Конотопському районі вчинити дії щодо
призначення ОСОБА_3 пенсії на підставі
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» з 28.10.2013.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.04.2014
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове - про
відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3
оскаржив його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказане рішення суду
апеляційної інстанції з мотивів
порушення названим судом норм
матеріального права та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У своїх запереченнях на касаційну
скаргу Управління ПФУ просило залишити
рішення суду апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, 28.10.2013 позивач звернувся до
Управління ПФУ з заявою про
переведення на пенсію згідно Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Листом від 11.11.2013 № 23384/05 Управління ПФУ
ОСОБА_3 повідомлено про відмову в
призначенні пенсії відповідно до
закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» у зв'язку
з відсутністю належного наукового
стажу.

Відмова Управління ПФУ обгрунтована
відсутністю підстав для переведення
позивача на наукову пенсію, оскільки
робота позивача на посадах директора
Конотопського електромеханічного
заводу «Червоний металіст» та
заступника директора Конотопського
електромеханічного заводу «Червоний
металіст» не передбачена пунктом 4
Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівня
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до статті 24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Відповідно до записів у трудовій
книжці позивач працював в період з
10.09.1964 по 16.12.1974 заступником директора
Конотопського електромеханічного
заводу «Червоний металіст», з 17.12.1974 по
11.10.1976 - заступником генерального
виробничого об'єднання
«Углеавтоматика».

Згідно з довідкою від 07.06.2002, виданою за
підписом начальника управління кадрів
ВАТ «Червоний металіст», директора ДП
«Автоматуглерудпром», позивач
працював на таких посадах:

- з 10.09.1964 по 16.12.1974 заступником
директора Конотопського
електромеханічного заводу «Червоний
металіст»;

- з 17.12.1974 по 11.10.1976 заступником
генерального директора виробничого
об'єднання «Углеавтоматика»;

- з 02.12.1977 по 04.03.1991 директором
Конотопського електромеханічного
заводу «Червоний металіст»;

- з 05.03.1991 по 16.10.1995 генеральним
директором наукового-виробничого
об'єднання «Червоний металіст»;

- з 16.10.1995 по 03.02.1997 заступником
директора інституту
«Автоматуглерудпром»;

- з 03.02.1997 по 02.06.1997 заступником
директора по виробництву та новим
технологіям ДП «Автоматуглерудпром».

Крім того, судом першої інстанції
установлено, що у довідці ВАТ «Червоний
металіст» від 10.02.2005 № АК23С вказано, що
в період з вересня 1964 року по жовтень 1976
року, з грудня 1977 року по червень 1997
року позивач займався
науково-технічною і
науково-організаційною діяльністю, що
підтверджується науково-технічними
звітами, конструкторською та
технологічною документацією, планами
нової техніки заводу, НВО, ВАТ
«Червоний металіст», ВО
«Вуглеавтоматика». ОСОБА_3 отримував
наукові і науково-технічні результати.
Його кваліфікація була підтверджена
результатами атестації, а наукова,
науково-технічна і
науково-організаційна діяльність була
основною його діяльністю відповідно до
посадової інструкції (стандартів
підприємства, підсистемою управління
розробки продукції). За великий
особовий вклад у досягнення
підприємством високих
техніко-технологічних показників,
розробку та освоєння нових видів
продукції та технологій Указом
Президента СРСР від 04.12.1991 позивачу
присвоєне почесне звання «Заслужений
працівник промисловості СРСР», 30.03.1993
Указом № 1457 присвоєне звання
«Заслужений працівник промисловості
України».

Згідно з повідомленням Міністерства
палива та енергетики України від 26.07.2005
№ 03/30-1165 на підставі постанови Ради
Міністрів СРСР від 26.05.1960 № 562 та
постанови Ради Міністрів УРСР від
19.07.1960 № 1186 в структурі Конотопського
електромеханічного заводу «Червоний
металіст» на базі існуючих на цьому
підприємстві науково-дослідних
лабораторій, конструкторських та
технологічних відділів,
експериментально-виробничих та
виробничих підрозділів з 1962 року почав
функціонувати науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
«Автоматвуглерудпром». З метою
подальшого прискорення
науково-технічного прогресу на основі
нових розробок в галузі науки і
техніки, технології, наукової
організації виробництва, постійного
удосконалення науково-організаційної
структури управління 22.04.1991 наказом
Міністерства вугільної промисловості
СРСР № 48 було створене
Науково-виробниче об'єднання «Червоний
металіст», головним підприємством
якого був завод «Червоний металіст». До
1992 року Конотопський
електромеханічний завод «Червоний
металіст» був одним з підрозділів
колишнього Міністерства вугільної
промисловості СРСР. На цьому заводі у
1962-2002 роках проводилися дослідження і
було створено науковоємке,
високотехнологічне обладнання більше
140 найменувань. Наукова та
науково-технічна діяльність НВО
«Конотопський електромеханічний завод
«Червоний металіст» була основною і
складала від загального обсягу більше
70%.

У висновку ВАТ «Червоний металіст» від
11.08.2004 № 48-01/23-7 зазначено, що на всіх
посадах, які займав ОСОБА_3 відповідно
до трудового договору (контракту) та
посадових інструкцій, він професійно
займався науковою, науково-технічною,
науково-організаційною діяльністю,
отримував наукові та науково-технічні
результати, його кваліфікацію було
підтверджено результатами атестації.
Результати наукової
(науково-технічної) діяльності
позивача містили елементи наукової
новизни, впровадження яких забезпечило
отримання таких характеристик об'єкта,
що переважали характеристики відомих у
світі аналогів. Це було зафіксовано на
носіях наукової (науково-технічної)
інформації та у відповідній
документації. В період з вересня 1964
року по червень 1997 року наукова,
науково-технічна та
науково-організаційна діяльність
позивача відповідно до посадових
інструкцій підприємств була основною
його діяльністю. Загальний стаж
наукової, науково-технічної та
науково-організаційної діяльності
позивача складає 31 рік і 7 місяців.

Згідно з листом Федерального
державного унітарного підприємства
«Проектно-конструкторський і
науково-дослідницький інститут з
автоматизації вугільної
промисловості» ФДУП
«Гіпровуглеавтоматизація» до 1992 року
Конотопський електромеханічний завод
«Червоний металіст» був одним із
структурних підрозділів колишнього
Міністерства вугільної промисловості
СРСР. Для вдосконалення діяльності
заводу в 1962 році при заводі був
створений інститут
«Автоматвуглерудпром». З того часу
діяльність керівників заводу була
постійно протягом 30 років пов'язана з
рішенням не тільки виробничих, ще й
наукових задач. Наукову і
науково-виробничу діяльність
керівників заводу «Червоний металіст»
як при його самостійній діяльності,
так і входженні до різних
науково-виробничих структур, можливо
віднести до числа їх головних
обов'язків, а зайнятість колишнього
керівника ОСОБА_3 в науково-виробничому
процесі складала більше 70-80%.

Положенням про НДПКІ
«Автоматвуглерудпром», затвердженим
07.03.1962, установлено, що директором
інституту був директор заводу
«Червоний металіст», заступник
директора - головний інженер інституту,
який здійснював безпосереднє
керівництво роботами інституту, був
заступником голови науково-технічної
ради.

Відповідно до повідомлення головного
управління статистики у Сумській
області, форма №1- наука «Звіт про
наукову та науково-технічну
діяльність», затверджена для наукових
організацій, починаючи зі звіту за 1989
рік, за 1989 рік за ф. №1 - наука звітував
«Конотопський електромеханічний
завод», з 1990 по 1995 роки (включно) -
звітувало НВО «Червоний металіст», з 1996
по 1997 роки - ВАТ НВО «Червоний
металіст», що підтверджується звітами
про виконання плану важливіших робіт з
розвитку науки та техніки, відомостями
про обновлення промислової продукції,
про діяльність інституту
«Автоматвуглерудпром» заводу
«Червоний металіст», тематичним планом
по новій техниці заводу «Червоний
металіст».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що наданими
уточнюючими довідками підприємств
доведено право ОСОБА_3А, на отримання
наукової пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що займані позивачем
посади з 10.09.1964 по 16.12.1974 заступника
директора Конотопського
електромеханічного заводу «Червоний
металіст», з 02.12.1977 по 04.03.1991 директора
Конотопського електромеханічного
заводу «Червоний металіст», які
зазначені у довідці від 07.06.2002, відсутні
в пункті 4 Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівня
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до статті 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 04.03.2004 № 257 (далі -
Перелік №257).

У той же час, суд апеляційної інстанції
зазначив, що Лист Міністерства палива
та енергетики України від 26.07.2005 №
03/30-1165, лист ФДУП
«ГИПРОУГЛЕАВТОМАТИЗАЦИЯ» від 11.02.2005 №
17 та довідка Мінпалива та енергетики
України від 10.02.2005 №АК 23 с, надані
позивачем, не можуть бути належними
доказами наявності у позивача
наукового стажу отриманого у науковій
установі, оскільки вказані листи та
довідки, які підтверджують віднесення
заводу до наукової установи та
наявність у позивача наукового стажу,
не містять інформації щодо первинних
документів за час виконання роботи
позивачем, на підставі яких вони
видані.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про відсутність
підстав для призначення позивачу
наукової пенсії.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується із названим висновком
суду апеляційної інстанції з огляду на
таке.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» (далі - Закон №1977) умовами
призначення пенсії науковим
працівникам - чоловікам є досягнення
пенсійного віку та наявність
страхового стажу роботи не менше 25
років, в тому числі наукової роботи не
менше 20 років.

Відповідно до статті 24 вказаного
Закону визначено, що перелік посад
наукових (науково- педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
ІІІ-ІУ рівнів акредитації, перебування
на яких дає право на призначення пенсії
та виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до цієї
статті, затверджується Кабінетом
Міністрів України з урахуванням
положень статей 22-1, 22-2 цього Закону.

На виконання зазначеного положення 24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»
Кабінетом Міністрів України
затверджено Перелік №257.

Зазначеним Переліком визначено 4
категорії підприємств, установ,
організацій з переліком посад,
перебування на яких дає право на
призначення пенсії відповідно до
статті 24 Закону №1977.

Пунктом 3 Переліку №257 установлено, що
правом на наукову пенсію користуються
в наукових установах та організаціях
(їх філіалах, відділеннях тощо):
керівник (президент, генеральний
директор, генеральний конструктор,
директор, начальник); заступник
керівника (віце-президент, заступники
генерального директора, генерального
конструктора, директора, начальника),
радник при дирекції наукової установи,
організації (їх філіалів) з наукової,
науково-технічної роботи; головний
учений секретар, учений секретар та їх
заступники; головний конструктор
(інженер, технолог тощо) та їх
заступники з основного напряму
діяльності наукової установи,
організації; провідний конструктор
(інженер, технолог тощо) з основного
напряму діяльності наукової установи,
організації; керівник (завідуючий,
начальник), заступники керівника
(завідуючого, начальника), головний
конструктор (інженер, технолог тощо),
провідний конструктор (інженер,
технолог тощо) наукового підрозділу
(відділення, відділу, комплексу, центру,
лабораторії, сектору, бюро, групи);
головний інженер (конструктор,
технолог, архітектор) проекту; головний
науковий співробітник; провідний
науковий співробітник; старший
науковий співробітник; науковий
співробітник; науковий
співробітник-консультант; молодший
науковий співробітник;

Пунктом 4 Переліку № 257 передбачено, що
право на наукову пенсію мають особи,
які на підприємстві, установі,
організації, не зазначені в пунктах 1 - 3
цього переліку, працювали на таких
посадах:

- заступник головного конструктора
(інженера, технолога) з наукового,
науково-технічного напряму діяльності
підприємства, установи, організації;

-керівник (завідуючий, начальник),
заступники керівника (завідуючого,
начальника), головний конструктор
(інженер, технолог тощо), провідний
конструктор (інженер, технолог тощо)
наукового підрозділу (відділення,
комплексу, центру, відділу,
лабораторії, сектору, бюро, групи);

- головний науковий співробітник;
провідний науковий співробітник;
старший науковий співробітник;
науковий співробітник; молодший
науковий співробітник.

Відповідно до Порядку підтвердження
наявності трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у них, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 №637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У пункті 20 вказаного Порядку
встановлено, що у випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Відповідно до статті 22-1 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» посадами наукових
працівників наукових установ та
організацій (їх філіалів, відділень
тощо), зокрема, є: керівник (президент,
генеральний директор, генеральний
конструктор, директор, начальник);
заступник керівника (віце-президент,
заступники генерального директора,
генерального конструктора, директора,
начальника) з наукової роботи.

Отже, згідно приписів наведеної норми
посадами, перебування на яких дає право
на призначення пенсії відповідно до
статті 24 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», є
керівник, заступник керівника з
наукової роботи наукових установ та
організацій.

Згідно з приписами статті 1 Закону №1977
науково-дослідна (науково-технічна)
установа (далі - наукова установа) -
юридична особа незалежно від форми
власності, що створена в установленому
законодавством порядку, для якої
наукова або науково-технічна
діяльність є основною і становить
понад 70 відсотків загального річного
обсягу виконаних робіт.

Ураховуючи, що, як установлено судом
першої інстанції, Конотопський
електромеханічний завод «Червоний
металіст» був науково-дослідною
установою у період роботи на ньому
ОСОБА_3 на посадах директора і
заступника директора (повідомлення
Міністерства палива та енергетики
України від 26.07.2005 № 03/30-1165), суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок суду першої
інстанції щодо наявності у позивача
права на отримання пенсії відповідно
до статті 24 Закону №1977.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги заслуговують на
увагу, підтверджуються викладеними
нормами права та встановленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 226
КАС України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року в цій справі скасувати, залишити в
силі постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 24 лютого 2014 року.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.