Справа № 2а-7495/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.
Справа № 2894/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бердекс» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2011
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Бердекс»
до Управління Пенсійного фонду України
в Галицькому районі м. Львова про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій за донарахування
органом Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків від 30.05.2011 року,-

В С Т А Н О В
И Л А:

06.07.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків від 30.05.2011
року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
працівниками управління пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова на підставі направлення №87 від
13.05.2011 року проводилась планова
перевірка ТзОВ «Бердекс» з питань
дотримання вимог законодавства щодо
нарахування та сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів та надання
достовірних відомостей до органів
Пенсійного фонду за період з 01.01.2004 року
по 21.01.2011 року, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування з
01.01.2011 року до 26.04.2011 року. За
результатами даної перевірки було
складено Акт №82 від 19.05.2011 року, на
підставі якого, 30.05.2011 року було
винесено рішення №0612 про застосування
фінансових санкцій за донарахування
органом Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків, яким застосовано до позивача
штрафні санкції в сумі 23674,32 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та постановити
нову, якою задовольнити позовну заяву.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що вищенаведена перевірка та
винесення рішення №0612 про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків були
здійснені з перевищенням повноважень
управління пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова, оскільки
на момент перевірки і винесення
рішення пенсійний фонд був позбавлений
такого права.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що
УПФУ в Галицькому районі м. Львова
проведено позапланову перевірку
правильності обчислення, повноти
нарахування страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01.01.2004 року по
21.01.2011 року та достовірності даних,
поданих до Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з 01.01.2011 року
до 26.04.2011 року ТзОВ «Бердекс», за
наслідками якої складено акт від 19.05.2011
року № 82.

З цього акту випливає, що за
результатами перевірки ТзОВ «Бердекс»
щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування УПФУ в Галицькому
районі м. Львова встановлено порушення
п. 1 ст. 19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у зв'язку з чим, позивачу
донараховано страхові внески за період
з січня по грудень 2004 року та з квітня
2005 року по червень 2007 року на загальну
суму 23674,32 грн.

Суд першої інстанції також встановив,
що спір між сторонами виник щодо
правомірності проведення органом
Пенсійного фонду України перевірки
юридичної особи, яка перебуває на
спрощеній системі оподаткування, щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та своєчасності сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а також винесення за
результатами такої перевірки вимоги
про сплату боргу та рішення про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків.

Судова колегія погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що невірним є твердження ТзОВ
«Бердекс» про те, що воно не повинно
сплачувати збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, з тих
підстав, що сплата цього збору для
нього замінена сплатою єдиного
податку, оскільки, зі змісту ч. 1 ст. 5
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вбачається, що дія інших
нормативно-правових актів (зокрема,
указів та розпоряджень Президента
України, Кабінету Міністрів України)
може поширюватись на відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування лише у
випадках, прямо передбачених Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», або в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Судом також встановлено, що позивач за
період з січня по грудень 2004 року та з
квітня 2005 року по червень 2007 року у
розрахунках сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не нараховував 31,8%, 32%, 32,3%
на фактичні витрати на оплату праці, що
вбачається з актів перевірки.

Частиною 5 пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон
України № 2464-VI) передбачено, що
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 01 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

У зв'язку з цим, на правовідносини, які
виникли до 01.01.2011 року, в тому числі
строк сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, застосовуються норми Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», які
були чинні до 01.01.2011 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страхувальниками є
роботодавці, зокрема, підприємства,
установи, організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форм власності, виду
діяльності та господарювання, у тому
числі, юридичні особи, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), а згідно з ч. 1 ст. 15 цього
Закону, страхувальники є платниками
страхових внесків.

Із матеріалів справи вбачається, що
ТзОВ «Бердекс» взяте на облік в УПФУ в
Галицькому районі м. Львова та,
відповідно до норм ст.ст. 14, 15 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» є
суб'єктом системи пенсійного
забезпечення в Україні, а саме,
страхувальником та платником
страхових внесків, отже, несе
відповідальність за порушення норм
цього Закону, а також за невиконання
або неналежне виконання покладених на
нього цим Законом обов'язків.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески. Страхові
внески це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

У статті 18 Закону № 1058-ІУ зазначено, що
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом;
вони не включаються до складу податків,
інших обов'язкових платежів, що
складають систему оподаткування; на ці
внески не поширюється податкове
законодавство, а іншим законодавством
не можуть встановлюватися пільги з
нарахування і сплати таких внесків або
звільнення від сплати.

З аналізу зазначених вище норм Закону
випливає те, що обов'язок сплачувати
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не
залежить від статусу платника податку
як суб'єкта підприємницької
діяльності, системи чи способу
оподаткування.

Згідно п. 16 розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом, Закони
України, та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Указ Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 року № 727/98
на який покликається позивач, не
підлягає до застосування в даному
випадку, оскільки правові відносини
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не пов'язується із
статусом платника податку як суб'єкта
підприємницької діяльності та не
регулюються цим указом.

Відповідно до п.4 ч.9 ст.109 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду обо страхувальником
сум своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що рішення №0612
від 30.05.2011 року про застосування
фінансових санкцій прийнято у
відповідності до вимог чинного
законодавства України.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Бердекс»
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2011
року у справі №2а-7495/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний