Справа № 363/3311/14-а
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"22" вересня 2014 р.
Справа №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року суддя Вишгородського
районного суду Київської області Рудюк
О.Д., розглянувши у м. Вишгороді
Київської області у порядку
скороченого провадження справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі про визнання дій
та бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що вона є
інвалідом ІІ групи із числа учасників
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, 1 категорії. Вважає,
що відповідач нараховує і виплачує їй
пенсію у неналежному розмірі, що не
відповідає вимогам ст.ст.49,50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі Закон). В зв'язку із викладеними у
позовній заяві обставинами позивач
просила суд:

· витребувати у відповідача
розгорнуту довідку про розміри
нарахованих/перерахованих та
виплачених позивачу сум пенсій,
передбачених ст.ст.49,50,54 Закону,
починаючи з 01.01.2005р. і до моменту подачі
цього позову до суду;

· звернутися до Верховного Суду
України з клопотанням для вирішення
питання стосовно внесення до
Конституційного Суду України подання
щодо конституційності постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р.
№1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

· визнати незаконними дії
відповідача щодо застосування ним під
час нарахування/перерахунку пенсій
позивача положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
вимог і норм, визначено розміри пенсій
для осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до того, ще
й значно менші, ніж передбачені
статтями 50,54 Закону для відповідної
категорії громадян;

· визнати бездіяльність
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати ним позивачу
недоотриманих сум державної та
додаткової пенсій, передбачених
ст.ст.49,50,54 Закону протиправною;

· зобов'язати відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
державної пенсії позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом у редакції діючих
Законів №230/96, №231 та пов'язаними із ним
Законами, а саме у розмірі не нижчому
восьми мінімальних пенсій за віком, за
період, починаючи з 01.01.2005р. і до моменту
винесення рішення у цій справі, де
розмір пенсії за віком визначається у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом одночасно
враховуючи вимоги ст.67 Закону, за якими
розміри пенсії збільшуються у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, - без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
КМУ, якими визначено розміри пенсій для
осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відмінні
від законодавчо встановлених, ще й у
бік зменшення;

· зобов'язати відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом у редакції діючих
Законів №230/96, №231, та пов'язаними із ним
Законами, а саме у розмірі сімдесяти
п'яти процентів мінімальної пенсії за
віком, за період, починаючи з 01.01.2005р. і
до моменту винесення рішення у цій
справі, де розмір пенсії за віком
визначається у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого законом
одночасно враховуючи вимоги ст.67
Закону, за якими розміри пенсії
збільшуються у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, - без
урахування приписів Бюджетних законів,
а також підзаконних
нормативно-правових актів КМУ, якими
визначено розміри пенсій для осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й у бік зменшення;

· зобов'язати відповідача
перераховувати у подальшому позивачу,
визначені с.ст.50,54 Закону розміри
пенсій, у зв'язку зі збільшенням
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом для відповідної
групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належні йому
пенсії;

· стягнути з відповідача у порядку
негайного виконання, передбаченого
ст.256 КАС України на користь позивача
боргову суму за пенсійними виплатами,
що виникла за весь період невиконання
вимог Законів України щодо нарахування
та перерахунку пенсій позивача,
передбачених ст.ст.50,54 Закону.

Відповідач про відкриття скороченого
провадження повідомлений належним
чином, про що у матеріалах справи
мається відповідна розписка..

Заперечення на позовну заяву у
встановлений строк, тобто до 19 вересня
2014 року, відповідачем суду не надано,
тому справа розглядається судом
відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
наступного.

З матеріалів справи, вбачаються
спірні правовідносини, що виникли між
Управлінням Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі та позивачем з
приводу обчислення розміру основної та
додаткової пенсії і доплати до пенсії.

Так, позивач дійсно є постраждалою
особою внаслідок аварії на ЧАЕС 1
категорії та інвалідом ІІ групи,
внаслідок захворювання, яке пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС. Зазначене підтверджується
поданими позивачем доказами.

Перебуваючи на обліку у відповідача,
позивач звернувся до нього із вимогою
про здійснення перерахунку пенсії
відповідно до розмірів, визначених
ст.ст.49,50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, листом відповідача від 02.042014р. №
47/к-01-01 у проведенні перерахунку йому
було відмовлено. Зокрема, свою позицію
відповідач обґрунтував тим, що
нарахування та виплата пенсії позивача
проводиться у розмірах, визначених
постановами Уряду України.

У ч.1 ст.46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, який включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом, а
згідно ст.19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством, органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства в тому
числі на виконання делегованих
повноважень; до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 6 КАС України
закріплено право кожної особи в
порядку, встановленим Кодексом
адміністративного судочинства,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вона вважає що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права свободи
або інтереси.

Відповідно до ст.8 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.18 КАСУ, місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні усі адміністративні справи у
спорах фізичних осіб з суб'єктами
владних повноважень з приводу
обчислення, призначення, перерахунку,
одержання пенсійних виплат та інших
соціальних виплат, допомоги, захисту,
пільг, що вказує про належність
позивача та правомірність його
звернення.

Ст.183-2 КАС України, у тому числі,
визначено особливості провадження у
справах щодо оскарження фізичними
особами рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії
особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Також відповідно до ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розміри
пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо
яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, становить
200 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; ст.50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема інвалідам ІІ групи у
розмірі 20 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свої прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 95
Конституції України регламентовано, що
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків.

19.06.2011р.
набрав чинності Закон України Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
яким врегульовано, зокрема, що у 2011 році
норми і положення ст.ст.39,50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»" (796-12) (Відомості Верховної
Ради України, 1992 р., N13, ст.178 з наступними
змінами), ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей
війни» (2195-15) (Відомості Верховної Ради
України, 2005р., N4, ст.94 з наступними
змінами), ст.ст.14,22,37 та ч.3 ст.43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб»
(2262-12) (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N29, ст.399 з наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011
рік».

23.072011р.
набрала чинності постанова Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011р. № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» постановлена на
виконання п.7 Закону України від 14.06.2011р.
№3491-VI (3492-17) «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» яка врегульовує у
яких розмірах до прожиткового
мінімуму, встановленого законом
виплачується щомісячна додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю,
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, та підвищення до пенсій
установлене не працюючим пенсіонерам,
котрі проживають на території
радіоактивного забруднення
передбачене ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає,
що вимоги позивача не підлягають
задоволенню в частині здійснення
перерахунку та виплати основної та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, з січня 2005 року і до моменту
винесення рішення, оскільки з 23 липня
2011 року на виконання пункту 7 Закону
України від 14 червня 2011 р. № 3491-VI (3492-17)
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» встановлено розміри виплат
відповідно до прожиткового мінімуму
встановленого законом відповідно до
чинного Закону України Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», тому судом не
вбачається підстав вважати дії
відповідача стосовно нарахування
пенсії позивачу неправомірними.

Згідно ст.152 Конституції України
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про
неконституційність.

Закон України Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», є чинним, а тому
доказів неправомірності дій
відповідача не вбачається, а тому
суд вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-160, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі про визнання дій
та бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом 10 днів з дня її отримання
шляхом подання апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд
Київської області.

Постанова є остаточної крім
випадків її оскарження в апеляційному
порядку.

Суддя

О.Д.Рудюк