Справа № 826/4916/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4916/14
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Надра України» до
відділу Державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: дочірнє
підприємство Національної акціонерної
компанії «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія»,
Деснянський відділ Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними і
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Надра України» (далі - позивач, ПАТ
«НАК «Надра України») звернулося до
суду з позовом до відділу Державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області (далі -
відповідач, ВДВС Прилуцького МУЮ
Чернігівської області), треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: дочірнє підприємство
Національної акціонерної компанії
«Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» (далі - ДП
НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія»),
Деснянський відділ Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції (далі -
Деснянський відділ ДВС Чернігівського
МУЮ) про:

- визнання протиправними дій
відповідача щодо складання акту опису
та арешту майна боржника від 27.03.2014
року, яке знаходиться у користуванні ДП
НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» та є
власністю позивача;

- зобов'язання відповідача виключити з
акту опису від 27.03.2014 року та звільнити
з-під арешту майно, яке знаходиться в
користуванні ДП НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» та є
власністю ПАТ «НАК «Надра України».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
червня 2014 року адміністративний позов
було задоволено частково, а саме: знято
арешт з майна, яке знаходиться в
користуванні ДП НАК «Надра України» та
є власністю позивача.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
вважаючи, що судом неповно з'ясовано
обставини справи та неправильно
застосовано норми матеріального і
процесуального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанова
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
06.09.2012 року Деснянським відділом ДВС
Чернігівського МУЮ було винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження ВП
№34106673, якою накладено арешт на все
майно ДП НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» та
заборонено його відчуження.

27.03.2014 року відповідачем у межах
виконавчого провадження №26732221 про
стягнення з ДП НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія»
заборгованості було складено акт опису
і арешту майна боржника на користь
стягувачів.

Відповідно до зазначеного акту, ВДВС
Прилуцького МУЮ Чернігівської області
було описано та накладено арешт на
наступне майно: ПППТ - 16, 1991 року
випуску, № шасі 000008, зеленого кольору,
д.н.з 0887ЧН; - ППТВЕ 10, 1988 року випуску, №
шасі бн, синього кольору, д.н.з 08307МН; -
ППТВЕ 10, 1990 року випуску, синього
кольору, д.н.з 08308МН; - автомобіль УАЗ 3303
01, 1987 року випуску, № шасі 082204, зеленого
кольору, д.н.з СВ1411АО; - автомобіль ВАЗ
21213, 2002 року випуску, № кузова ХТА
0564, синього кольору, д.н.з 03555МК; -
автомобіль ГАЗ 3110, 2000 року випуску, №
кузова 311000У0398191, білого кольору, д.н.з
СВ0094АТ; - автомобіль УАЗ 3909, 2002 року
випуску, № шасі 683, зеленого
кольору, д.н.з 04916 МН; - автомобіль УРАЛ
4320 АК, 1991 року випуску, № двигуна 627663,
зеленого кольору, д.н.з СВ140АО; -
автомобіль УРАЛ 4320 АЦ-6,2, 1991 року
випуску, № шасі ХТР432000М 167920, зеленого
кольору, д.н.з СВ1409АО; - автомобіль УРАЛ
4320, 1989 року випуску, № шасі 0149616,
зеленого кольору, д.н.з СВ 1406АО; -
автомобіль ВАЗ 21051, 1992 року випуску, №
кузову ХТА 210510N0300454, червоного кольору,
д.н.з СВ 141 ОАО; - автомобіль ГАЗ 6611, 1991
року випуску, № кузова ХТН006611М068199,
зеленого кольору, д.н.з 05293МН; -
автомобіль ОДАЗ 9370, 1988 року випуску, №
шасі 190089, д.н.з 6901ЧО; - автомобіль КАМАЗ
5410, 1988 року випуску, № шасі 551115395,
червоного кольору, д.н.з СВ8920АМ; -
автомобіль ЗИЛ 131, 2003 року випуску; №
шасі 24994, зеленого кольору, д.н.з 07342МН; -
автомобіль КАМАЗ 4310, 1988 року випуску, №
шасі ХТС1261, зеленого кольору, д.н.з
03255МН; - автомобіль ГАЗ 53 АЦ-4,6, 1987 року
випуску, № шасі ХТН 531200Н1057934, зеленого
кольору, д.н.з СВ1408АО; - автомобіль КРАЗ
255Б1А, 1989 року випуску, № шасі 0656445,
зеленого кольору, д.н.з СВ 1408АО; -
автомобіль КРАЗ 255Б АЦ 8,5, 1977 року
випуску, № шасі 255Б295873, зеленого
кольору, д.н.з СВ 1695АТ.

Зазначене майно знаходиться в
користуванні ДП НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» та є
власністю позивача.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України та Законами
України «Про господарські товариства»
(далі - Закон №1576-ХІІ), «Про виконавче
провадження» (далі - Закон №606-XIV).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ст.9 Закону №1576-ХІІ закріплено, що
Товариство має право створювати на
території України та за її межами філії
та представництва, а також дочірні
підприємства відповідно до чинного
законодавства України.

Згідно зі ст.32 Закону №606-XIV, заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Ч.1,2,5 ст.52 Закону №606-XIV передбачено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.57 Закону №606-XIV,
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Згідно з ч.1 ст.66 Закону №606-XIV, у разі
відсутності у боржника - юридичної
особи коштів у обсязі, достатньому для
покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне
такому боржникові або закріплене за
ним, у тому числі на майно, що
обліковується на окремому балансі
філії, представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно.

У ч.2 ст.60 Закону №606-XIV закріплено, що у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що арешт накладається
виключно на майно, яке належить
боржнику.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що спірне майно, про зняття
арешту з якого просив позивач, належить
на праві власності саме ПАТ «НАК «Надра
України» та перебуває лише у
користуванні боржника - ДП НАК «Надра
України» «Чернігівнафтогазгеологія».

При цьому, зі статутів ПАТ «НАК «Надра
України» та ДП НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» чітко
вбачається, що і ПАТ і ДП є самостійними
суб'єктами господарювання, створеними
у формі юридичних осіб, які мають
самостійні баланси, рахунки в
банківських установах та не несуть
відповідальності за зобов'язаннями
один одного.

Виходячи з викладеного, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності та
неправомірності накладення
відповідачем у межах виконавчого
провадження, стороною (боржником) в
якому є ДП НАК «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія», арешту на
майно позивача, яке перебуває в
користуванні дочірнього підприємства.

Посилання апелянта на ч.1 ст.66 Закону
№606-XIV, приписи якої наведені вище,
колегія суддів вважає не
обґрунтованими і безпідставними,
оскільки зазначена правова норма
стосується правового режиму майна
боржників, що знаходиться на окремому
балансі філій та представництв
суб'єкта господарювання, які згідно до
ч.3 ст.95 Цивільного кодексу України не є
юридичними особами на відміну від
дочірніх підприємств. При цьому, судова
колегія також відзначає, що сама по
собі правова природа та мета створення
філій, представництв (задля виконання
окремих функцій юридичної особи та/або
представництво і захист її інтересів)
та дочірніх товариств (задля
здійснення самостійної
господарсько-економічної діяльності) є
відмінними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються обставинами,
встановленими судом першої інстанції,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.