Справа № 2а-6620/08/0970
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р.
м.Київ
К/800/52087/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець
Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Держземагенства
в Івано-Франківській області на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року у справі за позовом Державної
інспекції з контролю за цінами в
Івано-Франківській області до
Головного управління Державного
комітету земельних ресурсів України в
Івано-Франківській області про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2008 року Державна інспекція з
контролю за цінами в
Івано-Франківській області звернулася
з адміністративним позовом до
Головного управління Державного
комітету земельних ресурсів України в
Івано-Франківській області, в якому
просила стягнути економічні санкції в
загальній сумі 32304,66 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2010 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 лютого 2010
року у справі №254/09/0910 визнано
протиправним та скасовано рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами в Івано-Франківській області за
№93 від 06 листопада 2008 року про
застосування економічних санкцій до
Головного управління Держкомзему в
Івано-Франківській області, стягнення
яких є предметом спору у даній справі.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року задоволено частково апеляційну
скаргу Державної інспекції з контролю
за цінами в Івано-Франківській області;
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2010 року скасовано; прийнято нову
постанову, якою адміністративний позов
задоволено частково; стягнуто з
Головного управління Державного
комітету земельних ресурсів України в
Івано-Франківській області суму в
дохід держави економічні санкції в
розмірі 7518,33 грн.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, Головне управління
Держземагенства в Івано-Франківській
області звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року та залишити в силі
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2010 року.

У касаційній скарзі відповідач
зазначає, що Головне управління
Держземагенства в Івано-Франківській
області є територіальним органом
виконавчої влади, а отримані ним кошти
не є виручкою або доходом в розумінні
Закону України «Про ціни і
ціноутворення», а є доходом бюджету,
тому підстави для застосування до
відповідача економічних санкцій та
вилучення в доход держави
необґрунтовано отриманої виручки та
накладення штрафу відсутні.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 07 жовтня 2008
року по 17 жовтня 2008 року Державною
інспекцією з контролю за цінами в
Івано-Франківській області проведено
планову перевірку Головного
управління Держкомзему у
Івано-Франківській області щодо
дотримання державної дисципліни цін
при встановленні, формуванні та
застосуванні тарифів на платні
послуги, що надаються територіальними
органами Держкомзему України за період
з 01 січня 2007 року по 01 жовтня 2008 року. За
результатами перевірки 17 жовтня 2008
року складений акт №5.2 р/4.

Перевіркою встановлено, що Головне
управління Держкомзему в
Івано-Франківській області одержувало
кошти, які не передбачені чинним
законодавством, зокрема плату за
зіпсуті бланки державних актів на
право власності на землю та постійного
користування земельними ділянками у
розмірі від 4,50 грн. до 5,35 грн. за один
бланк.

На підставі акту позивачем 06 листопада
2008 року прийнято рішення за №93 про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін на
підставі ст.14 Закону України «Про ціни
і ціноутворення», яким до відповідача
застосовано економічні санкції на
загальну суму 32304,66 грн. у тому числі
необґрунтовано одержана виручка - 10768,22
грн. та штраф 21536,44 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
Головне управління Держкомзему в
Івано-Франківській області здійснило
дії щодо відшкодування вартості
зіпсутих бланків Державних актів на
право приватної власності та право
постійного користування земельними
ділянками землевпорядними суб'єктами
господарювання з подальшим
перерахуванням коштів до державного
бюджету на суму 10768,22 грн. Вказані дії
здійснено внаслідок виконання
обов'язкової вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Івано-Франківській області від 14
грудня 2007 року №09-07-14/5992, яка була
направлена позивачу на підставі акту
ревізії фінансово-господарської
діяльності за період з 01 липня 2005 року
по 01 жовтня 2007 року. За вказаний період
на рахунки позивача надійшло 10768,22 грн.,
з них від виконавців робіт
землевпорядних суб'єктів
господарювання надійшло 8262,11 грн.,
решта коштів в розмірі 2506,11 грн.
надійшло від фізичних осіб.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанцій про часткове
задоволення позовних вимог Державної
інспекції з контролю за цінами в
Івано-Франківській області.

Основні принципи встановлення і
застосування цін і тарифів та
організацію контролю за їх дотриманням
на території республіки визначає Закон
України «Про ціни і ціноутворення».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» вільні ціни і
тарифи встановлюються на всі види
продукції, товарів і послуг, за
винятком тих, по яких здійснюється
державне регулювання цін і тарифів.

Згідно ст.8 Закону України «Про ціни і
ціноутворення» державне регулювання
цін і тарифів здійснюється шляхом
встановлення: державних фіксованих цін
(тарифів); граничних рівнів цін
(тарифів) або граничних відхилень від
державних фіксованих цін і тарифів.

У відповідності до ст.14 Закону України
«Про ціни і ціноутворення» вся
необґрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін підлягає
вилученню в доход відповідного бюджету
залежно від підпорядкованості
підприємства, організації. Крім того, в
позабюджетні фонди місцевих рад
стягується штраф у двократному розмірі
необґрунтовано одержаної суми виручки.

Отже, підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктом господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.

Судами попередніх інстанцій
обґрунтовано відхилені вимоги
Державної інспекції з контролю за
цінами в Івано-Франківській області
щодо стягнення необґрунтовано
одержаної виручки Головним
управлінням Держкомзему у
Івано-Франківській області в розмірі
8262,11 грн., оскільки відшкодування
вартості зіпсутих бланків
землевпорядними організаціями
здійснено на виконання обов'язкових
вимог Контрольно-ревізійного
управління в Івано-Франківській
області від 14 грудня 2007року №09-07-14/5992.

При цьому, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
кошти у розмірі 2506,11 грн., отримані як
відшкодування вартості зіпсутих
бланків землевпорядними організаціями
від громадян, які не є землевпорядними
організаціями, є необґрунтовано
одержаною виручкою, оскільки одержання
коштів від громадян за зіпсуті бланки
законодавством не передбачено.

Також, ухвалою Вищого
адміністративного суду від 10 березня
2011 року у справі №К-16147/10 за касаційною
скаргою Державної інспекції з контролю
за цінами в Івано-Франківській області
на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 лютого 2010
року в справі за позовом Головного
управління Державного комітету
України із земельних ресурсів у
Івано-Франківській області до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Івано-Франківській області
про визнання недійсним рішення від 06
листопада 2008 року № 93, задоволено
касаційну скаргу Державної інспекції з
контролю за цінами в
Івано-Франківській області, постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 лютого 2010
року скасовано та залишено в силі
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2009 року.

Судом касаційної інстанції під час
розгляду справи встановлено, що
рішення в частині суми 8262,11 грн. та
стягнення штрафу в сумі 16524,22 грн. є
незаконним, порушення порядку
встановлення та застосування цін і
тарифів не було, оскільки дії позивача
пов'язані з відшкодуванням вартості
зіпсованих матеріальних цінностей
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 22 січня 1996 року
№116. Разом з цим, отримання від фізичних
осіб коштів в сумі 2506,11 грн. не
передбачено чинним законодавством. При
цьому такі дії вчинені до проведення
перевірки КРУ, тобто з власної
ініціативи позивача. Таким чином,
відшкодування вартості зіпсованих
бланків шляхом стягнення цих коштів за
рахунок замовників робіт є порушенням
законодавства України у сфері
ціноутворення.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає, що суд апеляційної інстанції
правильно встановив обставини справи,
повно дослідив докази по справі та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи викладені в касаційній скарзі
не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішення
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління
Держземагенства в Івано-Франківській
області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді