Справа № К/9991/6262/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/6262/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційними скаргами виконавчого
комітету Донецької міської ради та
комунальної лікувально-профілактичної
установи Центральна міська клінічна
лікарня №1 м. Донецька на постанову
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 14 грудня 2010 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Донецької
міської ради, треті особи комунальна
лікувально-профілактична установа
Центральна міська клінічна лікарня №1
м. Донецька, державне підприємство
"Донецький обласний геодезичний центр",
Управління земельних ресурсів м.
Донецька, Донецький регіональний
філіал ДП "Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах",
державне підприємство "Донецький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" про визнання
протиправним і скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 14 грудня 2010 року
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 січня 2011 року позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано протиправним і
скасовано рішення виконкому Донецької
міської Ради від 19.12.2007 року № 833 «Про
передачу Центральній міській
клінічній лікарні № 1 земельної
ділянки в постійне користування для
експлуатації існуючих будівель
молочної кухні по вул. Артема, 127-а у
Ворошиловському районі».

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, виконавчого
комітету Донецької міської ради та
комунальної лікувально-профілактичної
установи Центральна міська клінічна
лікарня №1 м. Донецька звернулися до
суду з касаційними скаргами, у яких
просять їх скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційних скарг,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 17.08.2005 року між ОСОБА_5
(продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем)
укладено договір купівлі-продажу
цегляної шлакоблочної будівлі офісу
(літера А-3) загальною площею 422,3 кв. м.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу зареєстровано
в КП БТІ м. Донецька. В подальшому,
позивач почав готувати необхідну
документацію для того, щоб поряд з
належною йому будівлею взяти в оренду
земельну ділянку.

06.04.2006 року позивач звернувся із заявою
до міського голови про виділ земельної
ділянки для розміщення об'єкта, а саме
вже існуючої будівлі офісу (Літера А-3)
загальною площею 422,3 кв. м., яка
розташована за зазначеною адресою і
належить на праві приватної власності
позивачу. Розглянувши заяву, міський
голова дозволив підготовку матеріалів
по розробці проекту землеустрою для
відводу земельної ділянки під вже
існуючий об'єкт, а саме будівлю офісу.

При цьому, позивачем у відповідності з
вимогами норм діючого законодавства
державному підприємству «Донецький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» надано повний
пакет документів для підготовки
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а саме: висновок до
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, погоджений
начальником управління земельних
ресурсів у місті Донецьку Донецької
області; висновок щодо вибору
(відведення) земельної ділянки під
забудову, погоджений головним
санітарним лікарем міста Донецька,
висновок державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, висновок відділу
регуляторної політики, висновок
відділу культури, графічні матеріали,
правовстановлюючі документи на
будівлі та споруди та ін.

Державним підприємством «Донецький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» була
підготована відповідна технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки
позивачу для експлуатації існуючої
будівлі приміщення офісу по по АДРЕСА_1.

У лютому 2008 р. позивачу стало відомо, що
19.12.2007 р. виконкомом Донецької міської
ради прийнято рішення № 833 «Про
передачу Центральній міській
клінічній лікарні № 1 земельної
ділянки в постійне користування для
експлуатації існуючих будівель
молочної кухні по вул. Артема, 127-а у
Ворошиловському районі». Першим
пунктом цього рішення Центральній
міській клінічній лікарні № 1
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
загальною площею 0,1278 га для
експлуатації існуючих будівель
молочної кухні по вул. Артема, 127-а у
Ворошиловському районі. Другим пунктом
рішення, вказана вище земельна ділянка
передана Центральній міській
клінічній лікарні № 1. При цьому,
Центральній міській клінічній лікарні
№ 1 разом з земельною ділянкою буде
передана і частина цегляної
шлакоблочної будівлі офісу (Літера А-3)
загальною площею 422,3 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що на
праві приватної власності належить
позивачу.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
відповідач, приймаючи 19.12.2007 р. рішення
за № 833 «Про передачу Центральній
міській клінічній лікарні № 1
земельної ділянки в постійне
користування для експлуатації
існуючих будівель молочної кухні по
вул. Артема, 127-а у Ворошиловському
районі» фактично позбавив позивача
права користування належним йому
нерухомим майном - будівлею офісу. ЦМКЛ
№ 1 отримала документи для відведення
земельної ділянки під неіснуючу
будівлю і ця обставина не була відома
відповідачу при прийняті спірного
рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на їх правомірність та
обґрунтованість та вважає за доцільне
зазначити про таке.

Відповідно до ст. 116 та 125 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності або
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 123 Земельного кодексу
України надання земельних ділянок
юридичним особам у постійне
користування здійснюється на підставі
рішень органів місцевого
самоврядування за проектами
відведення цих ділянок. Умови і строки
розроблення проектів відведення
земельних ділянок визначаються
договором, укладеним замовником з
виконавцем цих робіт відповідно до
типового договору. Форма типового
договору, нормативи та строки розробки
проектів відведення земельних ділянок
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Проект відведення земельної
ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронними
і санітарно-епідеміологічними
органами, органами архітектури та
охорони культурної спадщини і після
одержання висновку державної
землевпорядної експертизи по об'єктах,
які їй підлягають, подається до
відповідного органу місцевого
самоврядування, які розглядають його у
місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу
України право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.
Права постійного користування
земельною ділянкою із земель державної
та комунальної власності набувають,
зокрема, підприємства, установи та
організації, що належать до державної
та комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності,
відповідно до якого має перевіряти чи
діяли органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи лише на
підставі закону в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно зі ст. 116 ЗК України (станом на
12.09.2008 року), громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Судами встановлено, що позивачу на
праві власності належить цегляна
шлакоблочна будівля офісу (Літера А-3)
загальною площею 422,3 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

При підготовці документів по
відведенню земельної ділянки
з'ясувалось, що комунальною
лікувально-профілактичною установою
«Центральна міська клінічна лікарня №
1" 05.09.2004 р. на ім'я міського голови
подана заява про надання згоди на
оформлення документації щодо
відведення земельної ділянки та видачі
державного акту на право користування
землею фактично займаною будівлею
молочної кухні, розташованої за
адресою: 83055, м. Донецьк, вул. Артема 127 а.

Будівля молочної кухні збудована біля
45 років тому та весь цей час перебуває
на балансі ЦМКЛ № 1 м. Донецька. Частина
нерухомого майна дитячої молочної
кухні знесена, що підтверджується
актом.

Донецькою міською радою прийнято
рішення від 14.06.2005 року за № 01/13-2919 «Про
надання дозволу на складання проектів
відведення земельної ділянки у
Ворошиловському районі». Проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ЦМКЛ № 1 м. Донецька для
експлуатації існуючих будівель
молочної кухні по вул. Артема, 127 а у
Ворошиловському районі м. Донецька
розроблений спеціалізованим
підприємством - ДП «Донецький обласний
геодезичний центр» Мінекоресурсів
України (ліцензія Державного комітету
України по земельних ресурсах від
03.10.2003 р. за № 69).

Відповідно до пояснювальної записки
(арк. 5 Проекту): на час обстеження на
ділянці знаходилась будівля молочної
кухні, котельні та будівлі складів.
Також на відводимій земельній ділянці
знаходилась димова труба, що належить
ОП «Донецькміськтепломережа. Ніяких
зауважень по межах земельних ділянок
не заявлено».

Рішенням Виконкому Донецької міської
ради від 19.12.2007 р. за № 833 затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки загальною площею 0,1278
га для експлуатації існуючих будівель
молочної кухні по вул. Артема, 127а в
Ворошиловському районі; ЦМКЛ № 1 м.
Донецька в постійне користування
передана земельна ділянка загальною
площею 0,1278 га для експлуатації
існуючих будівель молочної кухні по
вул. Артема, 127а в Ворошиловському
районі.

При цьому, згідно п. 3.1 рішення № 833, ЦМКЛ
№ 1 м. Донецька отримано Державний акт
на право постійного користування
земельною ділянкою (серія ЯЯ №0596699).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, що
діяла на час прийняття спірного
рішення, до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначено,
до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Статтею 319 ч. ч. 1, 2 Цивільного кодексу
України передбачено, що власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновки судів попередніх інстанцій
про те, що відповідач у спірних
правовідносинах діяв з порушенням
норм чинного законодавства, що є
наслідком задоволення позову та
скасування протиправного рішення
виконкому Донецької міської Ради від
19.12.2007 року № 833.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційних скарг висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги виконавчого комітету
Донецької міської ради та комунальної
лікувально-профілактичної установи
Центральна міська клінічна лікарня №1
м. Донецька залишити без задоволення, а
постанову Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 14 грудня 2010 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: