Справа № 496/4843/13-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 р. Справа № 496/4843/13-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Буран В.М. Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Жука С.І.,

- Кравченка К.В.

при секретарі
-Романові Д. І.,

за участю: представників ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 ( за довіреністю), ОСОБА_4 (
договір про надання правової допомоги);
представника третьої особи ОСОБА_5 -
ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 29 січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до Великодальницької сільської
ради Біляївського району Одеської
області, третя особа - ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
рішення Великодальницької сільської
ради Біляївського району Одеської
області та про зобов'язання
Великодальницької сільської ради
Біляївського району Одеської області
усунути перешкоди у користуванні
земельними ділянками, шляхом демонтажу
металевої арки та викорчовування
багаторічних насаджень, розміщених на
землях загального користування між,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду з
адміністративним позовом до
Великодальницької сільської ради
Біляївського району Одеської області,
третя особа - ОСОБА_5 про:

- визнання протиправним та скасування
рішення Великодальницької сільської
ради Біляївського району Одеської
області від 01 березня 2013 року № 319 про
надання дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки
громадянину ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

- зобов'язання Великодальницьку
сільську раду Біляївського району
Одеської області усунути перешкоди у
користуванні земельними ділянками
розташованими за адресами: АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_3, шляхом демонтажу металевої
акри та викорчовуванням багаторічних
насаджень, розміщених на землях
загального користування між проїзною
дорогою по АДРЕСА_4 та земельними
ділянками ОСОБА_8, ОСОБА_7

Постановою Біляївського районного
суду Одеської області від 29 січня 2013
позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Великодальницької сільської
ради Біляївського району Одеської
області від 01 березня 2013 року № 319 про
надання дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки
громадянину ОСОБА_5 в с. Великий
Дальник, по АДРЕСА_1

Зобов'язано Великодальницьку сільську
раду Біляївського району Одеської
області усунути перешкоди у
користуванні земельними ділянками
розташованими за адресами: АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_3, шляхом демонтажу металевої
арки та викорчовуванням багаторічних
насаджень, розміщених на землях
загального користування між проїзною
дорогою по АДРЕСА_4 та земельними
ділянками ОСОБА_8, ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
встановив, що рішенням
Великодальницької сільської ради
Біляївського району Одеської області
від 01 березня 2013 року № 319 надано дозвіл
на складання проекту відведення
земельної ділянки громадянину ОСОБА_5 в
с. Великий Дальник, по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
на площі 0,30 га, за рахунок земель
житлової та громадської забудови, які
розташовані в межах АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Біляївської міжрайонної прокуратури з
заявою про перевірку законності
вищезазначеного рішення сільської
ради № 319.

Згідно відповіді Біляївської
міжрайонної прокуратури від 21.ґ05.2013
року №2/2621 вих/13, перевіркою
встановлено, що рішення
Вилькодальницької сільської ради
Біляївського району Одеської області
№319 від 01.03.2013 року про надання дозволу
на складання проекту відведення
земельної ділянки ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 є
незаконним, оскільки містить порушення
норм Земельного Кодексу України. На
вказане порушення Великодальницькому
сільському голові внесено подання про
усунення порушень вимог законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги являються
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, оскільки спірне рішення
прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства; відповідач як власник
земельної ділянки чинить перешкоди у
користуванні земельними ділянками, які
належать позивачам.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь - якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до вимог ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених ЗК
України. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Відповідно до статті 123 Земельного
кодексу України надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування. Надання у користування
земельної ділянки здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). Особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки (ч. 2 ст. 123 ЗК
України).

За правилами ст. 125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Як вбачається із матеріалів справи, що
ОСОБА_7 належить земельна ділянка
площею 0,13 га, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, яка
розташована по АДРЕСА_3 що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІV-ОД № 034304.

Власником земельної ділянки площею 0,1509
га, по АДРЕСА_3 Біляївський район,
Одеська область, являється ОСОБА_8, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 770414.

Також, судом першої інстанції вірно
встановлено обставини щодо
безпідставного користування ОСОБА_5 на
теперішній час земельною ділянкою
сільськогосподарського призначення
для ведення городництва загальною
площею 0,05 га, оскільки дія договору на
користування земельною ділянкою
терміном 5 років, укладеного між
Великодальницькою сільською радою
Біляївського району Одеської області
закінчилася 15.07.2004 року .

Відтак, суд першої інстанції цілком
обґрунтованого дійшов висновку, що
ОСОБА_5 самовільно зайнята земельна
ділянка, яка належить до земель
загального користування.

Доводи відповідача стосовно того, що
земельна ділянка приведена до стану
який відповідає вимогам діючих норм,
оскільки металева арка знесена, а
насадження викорчувані, суд першої
інстанції не прийняв до уваги, оскільки
вказане не знайшло свого підтвердження
ані під час розгляду справи у суді
першої інстанції, ані під час розгляду
справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно протоколу № 24 засідання комісії
при Великодальницькій сільській раді
від 10.12.2013 року, вбачається, що дана
територія приведена в належний стан
(зачищена від буряну та кущів). На
спірній земельній ділянці площею 0,02 га,
порушення норм чинного законодавства
усунені ОСОБА_5, ширина доріг становить
від 5,5 до 12 м.

Проте, вказаний протокол не може
слугувати безперечним доказом
приведення території в належний стан,
оскільки матеріали справи не містять
доказів щодо знесення металевої арки
на спірній земельній ділянці та
відсутність багаторічних насаджень.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у
разі видання органом виконавчої влади
або органом місцевого самоврядування
акта, яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ
№ 7 від 16.04.2004 року із змінами, внесеними
з постановою Пленуму ВСУ від 19.03.2010 року
№ 2 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
справ» - власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
згідно з вимогами ч.3 ст. 152 ЗК , шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

При розгляді справ за позовами до
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування в разі
незгоди з рішеннями з питань,
віднесених у галузі земельних відносин
до їх компетенції (зокрема, про відмову
в передачі земельної ділянки у
власність чи користування, у продажі
земельної ділянки, в наданні дозволу і
вимог на розроблення проекту
відведення земельної ділянки тощо), суд
за наявності підстав для задоволення
позову визнає рішення такого органу
недійсним і зобов'язує його залежно від
характеру спору виконати певні дії,
передбачені його компетенцією (або не
вчиняти чи припинити їх), на захист
порушеного права, як цього вимагає
законодавство, або надає право
позивачеві вчинити певні дії для
усунення порушень його права.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закон України «Про
місцеве самоврядування» акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Колегія суддів зазначає, що наявність
збудованої металевої арки на спірній
земельній ділянці, яка перебуває у
користуванні ОСОБА_5 є перешкодою для
використання та подальшої
експлуатації позивачами проїзду по цій
земельній ділянці безпосередньо до
їхніх земельних ділянок.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини, встановлені
обставини справи, колегія суддів
дійшла висновку, що прийнятим рішенням
про надання дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки
відповідач допустив порушення , що в
свою чергу призвело до порушення прав
позивачів, й відповідно суд дійшов
правильного висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, постанову Біляївського
районного суду Одеської області від 29
січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
О.В. Лук'янчук

Суддя:
С.І. Жук

Суддя:
К.В. Кравченко