Справа № 826/15172/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2014 року м.
Київ № 826/15172/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Добрянська Я.І.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами:

за позовом Громадянина Ісламської
Республіки Пакистан ОСОБА_4до
відповідача-1Посольства України в
Ісламській Республіці
Пакистанвідповідача-2Керівника
консульського підрозділу Посольства
України в Ісламській Республіці
Пакистан, аташе з консульських питань
Мельникова О.В.третя особаДержавна
казначейська служба
Українипроскасування рішення про
відмову в оформленні візи та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
оформлення візи для в'їзду в Україну

ВСТАНОВИВ:

Позивач Громадянин Ісламської
Республіки Пакистан ОСОБА_4 звернувся в
Окружний адміністративний суд м. Києва
з позовом до відповідачів: Посольства
України в Ісламській Республіці
Пакистан та Керівника консульського
підрозділу Посольства України в
Ісламській Республіці Пакистан, аташе
з консульських питань Мельникова О.В.,
третя особа - Державна казначейська
служба України, про скасування рішення
про відмову в оформленні візи та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
оформлення візи для в'їзду в Україну.

Відповідно до вимог статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує,
зокрема, чи відповідає позовна заява
вимогам, встановленим статтею 106 цього
Кодексу (пункт 3 частини першої). Суддя
відкриває провадження в
адміністративній справі на підставі
позовної заяви, якщо відсутні підстави
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду чи відмови у
відкритті провадження у справі
(частина друга).

Так, дана позовна заява подана з
порушенням вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до позовної заяви додається
також документ про сплату судового
збору, крім випадків, коли його не
потрібно сплачувати.

Однак, в даному випадку, позивачем до
позовної заяви не долучено жодного
доказу сплати ними судового збору за
подання адміністративного позову не
майнового характеру, що, відповідно до
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»
(в редакції Закону від 19.09.2013 року, що
набрала чинності з 23.10.2013 р.), за подання
до адміністративного суду позову
немайнового характеру становить 0,06
розміру мінімальної заробітної плати,
а саме (з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року) - 73,08
грн.

Також, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» визначена категорія
осіб, які звільняються від сплати
судового збору.

Так, у своїй позовній заяві позивач
просить суд звільнити його від сплати
судового збору на підставі п. 6-1 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір» - за
подання позовів щодо спорів, пов'язаних
із дискримінацією.

Проте, позивачем не долучено до
позовної заяви жодних доказів щодо
його приналежності до певної категорії
осіб, які згідно ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» звільняються від
сплати судового збору.

Зокрема, не долучено жодних доказів
проявів відповідачами дискримінації
по відношенню до позивача, проте як всі
посилання позивача на ті чи інші
обставини - повинні підтверджуватися
допустимими доказами по справі.

В даному випадку, із наданої позивачем
позовної заяви (долучених до неї
документів) взагалі не вбачається
будь-яких правовідносин між позивачем
та суб'єктами владних повноважень, що
визначені відповідачами по справі, а
саме: Посольством України в Ісламській
Республіці Пакистан та Керівником
консульського підрозділу Посольства
України в Ісламській Республіці
Пакистан, аташе з консульських питань
Мельниковим О.В.

А саме, в позовній заяві та доданих до
неї документах відсутні будь-які
підтвердження звернення позивача до
відповідачів із тими чи іншими
питаннями, та вчинення відповідачами
будь-яких дій у відношенні до позивача
за наслідками таких звернень.

Єдиними документами, що долучені
позивачем до позовної заяви є: копія
договору із адвокатом про надання
правової допомоги; копія договору на
працевлаштування; та копія відповіді
Міністерства закордонних справ
України (що не є відповідачем по справі)
на скаргу.

Враховуючи зазначене, посилання
позивача на прояв дискримінації
відносно нього з боку відповідачів, та
як наслідок його право не сплачувати
судовий збір на підставі п. 6-1 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір», не
підтверджуються жодними доказами по
справі, внаслідок чого клопотання
позивача про звільнення останнього від
сплати судового збору не може бути
задоволено судом.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 106
КАС України, позивачу необхідно надати
до позовної заяви докази слати
судового збору за подання
адміністративного позову не майнового
характеру в розмірі 73,08 грн., або надати
допустимі докази щодо права звільнення
позивача від сплати судового збору, із
посиланням на відповідні положення ч. 1
ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 106
КАС України, на підтвердження обставин,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Так, в даній позовній заяві позивач
зазначає про протиправне рішення
відповідача-2 щодо відмови позивачу в
оформленні візи для в'їзду в Україну.

Однак, на підтвердження зазначеного,
позивачем не було долучено до позовної
заяви жодних доказів взагалі наявності
такого рішення відповідача-2 щодо
відмови позивачу в оформленні візи для
в'їзду в Україну.

Як було зазначено вище, єдиними
документами, що долучені позивачем до
позовної заяви є: копія договору із
адвокатом про надання правової
допомоги; копія договору на
працевлаштування; та копія відповіді
Міністерства закордонних справ
України (що не є відповідачем по справі)
на скаргу.

Тобто, як також було зазначено вище, в
даному випадку, із наданої позивачем
позовної заяви (долучених до неї
документів) взагалі не вбачається
будь-яких правовідносин між позивачем
та суб'єктами владних повноважень, що
визначені відповідачами по справі, а
саме: Посольством України в Ісламській
Республіці Пакистан та Керівником
консульського підрозділу Посольства
України в Ісламській Республіці
Пакистан, аташе з консульських питань
Мельниковим О.В.

З наведеного вище судом не вбачається,
яким саме чином відповідачами були
порушені права та інтереси позивача,
оскільки жодних доказів зазначеного
позивачем до позовної заяви надано не
було.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 106
КАС України, позивачу необхідно надати
до позовної заяви копії всіх
документів та доказів, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, а в
разі неможливості - письмово зазначити
об'єктивні причини неможливості
подання таких документів із наданням
відповідних документальних
підтверджень наведеного.

Згідно вимог частини першої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Враховуючи зазначене, суд вважає за
необхідне залишити позовну заяву
Громадянина Ісламської Республіки
Пакистан ОСОБА_4 до відповідачів:
Посольства України в Ісламській
Республіці Пакистан та Керівника
консульського підрозділу Посольства
України в Ісламській Республіці
Пакистан, аташе з консульських питань
Мельникова О.В., третя особа - Державна
казначейська служба України, про
скасування рішення про відмову в
оформленні візи та зобов'язання
вчинити певні дії щодо оформлення візи
для в'їзду в Україну - без руху, з
наданням позивачу часу для усунення
недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 106, 107, 108
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву Громадянина
Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4
до відповідачів: Посольства України в
Ісламській Республіці Пакистан та
Керівника консульського підрозділу
Посольства України в Ісламській
Республіці Пакистан, аташе з
консульських питань Мельникова О.В.,
третя особа - Державна казначейська
служба України, про скасування рішення
про відмову в оформленні візи та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
оформлення візи для в'їзду в Україну -
без руху.

2. Встановити позивачу строк на
усунення недоліків позовної заяви до
15.10.2014 р.

3. Попередити позивача про наслідки
недотримання вимог ухвали про
залишення позовної заяви без руху,
передбачені п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України.

Дана ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС
України.

Суддя
Я.І. Добрянська