Справа № 826/16114/13-а
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
07 жовтня 2014 року м. Київ
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
розглянувши в порядку письмового
провадження заяву Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві про
перегляд за нововиявленими
обставинами судових рішень у справі №
за позовомПублічного акціонерного
товариства «Родовід-Банк»до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у м.
Києві про про визнання
протиправною та скасування постанови
від 25 вересня 2013 року № 000142 про
накладення стягненьВ С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулась Інспекція з питань
захисту прав споживачів у м. Києві із
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами судових рішень, прийнятих
по даній справі судом першої та
апеляційної інстанції. Так, позивач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції від 06.11.2013 р.,
відповідно до якою позо було
задоволено, та ухвалу суду апеляційної
інстанції 25.02.2014 р., відповідно до якої
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Щодо наявності нововиявлених обставин
заявник посилається на рішення
Апеляційного суду м. Києва від 23.07.2014 р.,
в якому, як зазначає заявник,
розглянуто та встановлено факт
порушення зі сторони банку умов
кредитного договору, укладеного із
споживачем.

Ухвалою судді від 02.09.2014 р. відкрито
провадження за нововиявленими
обставинами та розгляд заяви
призначено на 07.10.2014 р.

За згодою сторін та на підставі ч. 4 ст.
122 КАС України ухвалено розглядати
заяву в порядку письмового
провадження. Розглянувши заяву
відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 245 КАС
України постанова або ухвала суду, що
набрала законної сили, може бути
переглянута у зв'язку з нововиявленими
обставинами; підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є: істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Іншими словами, якби
нововиявлена обставина була відома
суду під час винесення судового
рішення, то вона б обов'язково вплинула
на остаточні висновки суду.
Необхідними ознаками нововиявлених
обставин є, по-перше, їх наявність на
час розгляду справи, по-друге, те, що ці
обставини не були і не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи.

Виникнення нових або зміна обставин
після вирішення спору не можуть бути
підставою для зміни або скасування
судового рішення за правилами глави 4
розділу IV КАС України.

Слід додати, що не вважаються
нововиявленими обставинами нові
докази, які виявлені після
постановлення рішення суду, а також
зміна правової позиції суду в інших
подібних справах.

Згідно з постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
06.11.2013 р. у справі № 826/16114/13-а за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві про
визнання протиправною та скасування
постанови від 25 вересня 2013 року №000142
про накладення стягнень, позов ПАТ
"Родовід Банк" задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у м. Києві від 25 вересня
2013 року №000142 про накладення стягнень
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів".

Судом у вказаному рішенні встановлено,
що на підставі звернення ОСОБА_1
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у м. Києві було проведено
позаплановий захід щодо дотримання ПАТ
"Родовід Банк" законодавства про захист
прав споживачів, про що складено Акт
№001351 від 06 серпня 2013 року.

На підставі акту перевірки від 06 серпня
2013 року №001351 Інспекція з питань
захисту прав споживачів у м. Києві
винесла постанову №000142 від 25 вересня
2013 року про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів", якою за
порушення умов п. 2.1 Кредитного
договору №77.2/СЖ-268.07.2 від 25 липня 2007
року застосувала до Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
штрафну санкцію у розмірі 13303,17 грн.

Судом у постанові зазначено, що 25 липня
2007 року між відкритим акціонерним
товариством "Родовід Банк"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Родовід Банк")
та ОСОБА_1 був укладений Кредитний
договір №77.2/СЖ-268.07.2.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Тобто, як зазначено судом,
предметом кредитного договору є
винятково грошові кошти, що надаються
позичальнику на умовах, визначених в
договорі.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного
договору №77.2/СЖ-268.07.2. від 25 липня 2007
року Банк надає Позичальнику кредит на
споживчі цілі у вигляді
відновлювальної кредитної лінії, на
загальну суму 90000 доларів США строком
(терміном) по 25 липня 2009 року включно.

Підставою для здійснення
відповідачем перевірки позивача було
звернення ОСОБА_1 (позичальника за
Кредитним договором №77.2/СЖ-268.07.2. від 25
липня 2007 року) від 17 липня 2013 року щодо
невиконання (на її думку) Банком п. 2.1
Кредитного договору, а саме ненадання
Банком 2700 доларів США в рахунок
кредитної лінії на заяву позичальника
від 10 жовтня 2008 року.

Відповідно, як зазначено судом, за
ненадання Банком 2700 доларів США в
рахунок кредитної лінії на заяву
позичальника від 10 жовтня 2008 року,
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у м. Києві застосувала до
Банку штрафні санкції.

Судом при цьому звернуто увагу на ту
обставину, що на час проведення
Інспекцією перевірки (06 серпня 2013 року)
обставини виконання сторонами умов
Кредитного договору №77.2/СЖ-268.07.2., в т. ч.
і виконання Банком п. 2.1 Кредитного
договору, досліджувались судами в
порядку цивільного судочинства та
знайшли своє відображення у судових
рішеннях, які набрали, на час перевірки,
законної сили.

Так, з мотивувальної частини рішення
Дарницького районного суду міста Києва
від 17 квітня 2013 року у справі № 2-1879/12 за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_1,
третя особа орган опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про стягнення
заборгованості за кредитним договором
вбачається, що з вини відповідача
(ОСОБА_1) зобов'язання перед позивачем
(Публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк") не виконано.

Зокрема, у самому рішенні Дарницького
районного суду м. Києва від 17.04.2013 р. (про
стягнення заборгованості за кредитним
договором) зазначено, що Банк надав в
межах кредитної лінії кошти у розмірі 66
872,98 доларів США. Встановлено, що Банк
виконав свої зобов'язання за кредитним
договором, позичальник в свою чергу не
виконав покладені на нього
зобов'язання , у зв'язку з чим станом на
30.06.2011 р. виникла заборгованість, яка
складає 111 061,64 долари США, у т.ч. 65 372,98
доларів США.

Зазначено, що відповідач (позичальник)
в односторонньому порядку відмовився
виконувати взяті на себе зобов'язання.

В апеляційній скарзі на рішення
Дарницького районного суду від 17
квітня 2013 року у справі №2-1879/12, ОСОБА_1
звертала увагу апеляційної інстанції
на те, що вона зверталася до Банку із
заявою від 10 жовтня 2008 року про
отримання в рахунок кредитної лінії
суми в розмірі 2700 доларів США, проте цю
заяву Банк проігнорував, чим не виконав
п. 2.1 Кредитного договору №77.2/СЖ-268.07.2
від 25 липня 2007 року.

Разом з тим, Апеляційний суд міста
Києва, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ухвалою від 09 липня 2013 року
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 17 квітня 2013 року
залишив без змін. При цьому, зазначив,
що позивач (Банк) на виконання
Кредитного договору надав
відповідачці кредити в межах кредитної
лінії у розмірі 66872,98 доларів США 98
центів, відповідачка ж порушила умови
договору, не виконує свої зобов'язання
та протягом тривалого часу не
розраховується з позивачем.

Окружний адміністративний суд м.
Києва ухвалюючи постанову по даній
справі, виходив з того, що наведене
спростовує твердження Інспекції з
питань захисту прав споживачів у м.
Києві, що судами не досліджувалися
обставини щодо виконання Банком п. 2.1
Кредитного договору за наслідками
звернення позичальника із заявою від 10
жовтня 2008 року.

Приймаючи рішення по справі, суд у
постанові по вищевказаній справі
дійшов до висновку, що з урахуванням
норм статей 901 та 1054 Цивільного кодексу
України, положень Закону України "Про
захист прав споживачів", - укладений між
Публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" та ОСОБА_1 25 липня 2007 року
Кредитний договір №77.2/СЖ-268.07.2 не є
договором про виконання робіт або
надання послуг. Відповідно, як дійшов
висновку суд у вказаній постанові,
Інспекція не вправі застосовувати до
позивача штрафні санкції за
невиконання умов договору, який не був
укладений взагалі.

У зазначеній постанові суду також
міститься посилання на ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 04
липня 2012 року за наслідками розгляду
апеляційної скарги представника
ОСОБА_1 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 28 травня 2012
року у цивільній справі №2-2607/2090/2012 за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
про визнання недійсним п. 4.5 та внесення
змін до п./п. 1.1, 4.1 Кредитного договору:
"…Оскільки після укладення договору
між сторонами виникають кредитні
правовідносини, то до спорів щодо
виконання кредитного договору Закон
України "Про захист прав споживачів" не
може застосовуватись".

Суд дійшов до висновку, що договір
кредитної лінії не є споживчим
договором в розумінні Закону України
"Про захист прав споживачів".

Підсумовуючи, судом зроблено
узагальнюючий висновок, що наведене
свідчить про те, що Закон України "Про
захист прав споживачів" не може
застосовуватись до спорів щодо
виконання сторонами умов кредитних
договорів, а відтак контролюючий орган
у сфері захисту прав споживачів не
вправі встановлювати обставини з
приводу виконання сторонами умов
кредитних договорів та застосовувати
фінансові санкції за невиконання таких
договорів. До того ж, положення Закону
України "Про захист прав споживачів" не
містять відповідальності за
невиконання банками або іншими
фінансовими установами умов кредитних
договорів.

Саме виходячи з наведеного судом було
задоволено позов.

Відповідно до ухвали КААС від 25.02.14 р.
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

При цьому, в ухвалі КААС зазначено, що
так як позивач ПАТ «Родовід Банк»
повністю виконав свої зобов'язання за
кредитним договором, то у відповідача -
Інспекції з питань захисту прав
споживачів були відсутні підстави для
винесення постанови про накладення
штрафу.

Саме тому з мотивувальної частини
рішення суду першої інстанції слід
виключити твердження про те, що Закон
України «Про захист прав споживачів»
не може застосовуватись до спорів щодо
виконання сторонами умов кредитних
договорів, оскільки посилання
позивачем на таку підставу в позові не
визначалося.

У свою чергу, зазначаючи про наявність
нововиявлених обставин, заявник
посилається на рішення Апеляційного
суду м. Києва від 23.07.2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк»,
третя особа інспекція з питань захисту
прав споживачів про розірвання
кредитного договору та договору
іпотеки, які були укладені 25.07.2007 р.,
стягнення з відповідача пені у розмірі
253 240,87 доларів США.

Із застосуванням правил про позовну
давність зазначеним рішенням було
скасовано рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 19.03.2014 р. про
стягнення з банку на користь позивачки
по справі пені у розмірі 2 024 157,27 грн.

У цьому рішення також зазначено
обставини укладання та виконання
вищезгаданого договору. Зазначається,
що Банк на вищезгадану заяву
позичальниці від 10.10.2008 року не
відреагував і коштів не надав. Під час
розгляду справи відповідач (Банк) не
заперечував, що на заяву позичальниці
відповіді не надав, грошові кошти
позичальниці не видав. Апеляційний суд
м. Києві зробив висновок, що відповідно
до ст. 530 ЦК України банк зобов'язаний
був видати позичальнику кошти у
семиденний строк з моменту отримання
її заяви. Проте, вказаної дії вчинено не
було.

Враховуючи наведене Апеляційний суд м.
Києва зробив висновок, що у зв'язку з
невиконанням банку свого обов'язку про
надання позичальнику 2700 доларів США
позичальник мала право на отримання
неустойки у розмірі 3% від ненаданої
суми.

У той же час, наведені обставини щодо
укладання та виконання кредитного
договору, а також щодо звернення до
банку із вищезгаданою заявою від 10.08.2008
р., невидачі на підставі цієї заяви
кредитних коштів був встановлений і
під час розгляду даної справи, а також у
судових рішеннях, на які посилається
суд першої інстанції у постанові від
06.11.2013 р. Тобто, наведені обставини не є
нововиявленими.

У взаємозв'язку з наведеним, слід також
додати, що преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
обставинам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), а не правовій
оцінці таких обставин, здійсненій
іншим судом.

Правові висновки суду і встановлені
судом обставини не є тотожними
поняттями. Висновки (судження) суду
щодо прав і обов'язків сторін, зроблені
на підставі встановлених при розгляді
справи обставин, не є преюдиційними.

Проте, в даному випадку заявник
фактично посилається на правові
висновки, наведені у рішенні
Апеляційного суду м. Києва від 23.07.2014 р.
щодо обставин виконання кредитного
договору, на надану судом правову
оцінку цих обставин, яке у той же час не
встановлює обставин, які існували, але
не були відомі Окружному
адміністративному суду м. Києва при
ухваленні від 06.11.2013 р., тобто у
вказаному рішенні Апеляційного суду м.
Києва відсутні обставини, які є
новоиявленими.

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що
заявником не доведено обставин та
підстав, які б відповідно до положень
глави 4 розділу IV КАС України могли б
бути підставою для задоволення заяви
позивача про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами, а
відтак у задоволенні заяви Інспекції
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 245, 252, 253, 160, 165, Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

У Х В А Л И В:

Заяву Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 06.11.2013 р. у справі № 826/16114/13-а
залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили та може
бути оскаржена у порядку,
встановленому в ст. 254 та ст. ст.185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.А.
Кармазін