Справа № 826/1505/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1505/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Генеральної прокуратури України на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05 червня 2014 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури
України, Генерального прокурора
України Пшонки Віктора Павловича,
Першого заступника Генерального
прокурора України Білоуса Віталія
Владиславовича, Заступника
Генерального прокурора України Пришка
Анатолія Григоровича про встановлення
відсутності компетенції (повноважень),
скасування та визнання нечинними
наказів, визнання нечинним
попередження про звільнення, визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України Пшонки
Віктора Павловича, Першого заступника
Генерального прокурора України
Білоуса Віталія Владиславовича,
Заступника Генерального прокурора
України Пришка Анатолія Григоровича, в
якому з урахуванням уточнень, просив
суд:

- встановити відсутність
компетенції (повноважень) заступника
Генерального прокурора України Пришка
А.Г. під час виконання обов'язків
Генерального прокурора України, а саме
щодо видання 10.10.2013 року наказів, що
стосуються зміни структури та штатного
розкладу Генеральної прокуратури
України;

- скасувати та визнати повністю
нечинним наказ від 10.10.2013 року №53шц, що
виданий виконувачем обов'язків
Генерального прокурора України
Пришком А.Г.;

- визнати нечинним попередження
про звільнення від 05.11.2013 року
№11-1140вих-13;

- встановити відсутність
компетенції (повноважень) першого
заступника Генерального прокурора
України Білоуса В.В. під час виконання
обов'язків Генерального прокурора
України, а саме щодо видання 08.01.2014 року
наказу про звільнення позивача;

- скасувати та визнати повністю
нечинним наказ від 08.01.2014 року №1ц, що
виданий виконувачем обов'язків
Генерального прокурора України
Білоусом В.В.;

- визнати незаконними дії
Генерального прокурора України Пшонки
В.П. щодо нездійснення належного
контролю за роботою підпорядкованих
йому першого заступника Генерального
прокуратура України Білоуса В.В. та
заступника Генерального прокурора
України Пришка А.Г.;

- зобов'язати Генеральну
прокуратуру України поновити позивача
на посаді начальника відділу нагляду
за додержанням Міністерством
закордонних справ України
законодавства у сфері зовнішніх
відносин України Управління нагляду за
додержанням Міністерством закордонних
справ України законодавства у сфері
зовнішніх відносин України
Генеральної прокуратури України;

- зобов'язати Генеральну
прокуратуру України довести до відома
працівників органів прокуратури суть і
зміст рішення суду за даним позовом.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
червня 2014 року позов задоволено
частково, визнано протиправним та
скасовано наказ від 08.01.2014 року №1-ц та
поновлено позивача на посаді
начальника відділу нагляду за
додержанням Міністерством закордонних
справ України законодавства у сфері
зовнішніх відносин України Управління
нагляду за додержанням Міністерством
закордонних справ України
законодавства у сфері зовнішніх
відносин України Генеральної
прокуратури України; постанову
допущено до негайного виконання в
частині поновлення на посаді; в іншій
частині позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, представник Генеральної
прокуратури України та відповідачів
подав апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 05 червня 2014 року в частині
задоволених позовних вимог та ухвалити
в цій частині нове судове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України не перешкоджає судовому
розгляду справи. У зв'язку з цим,
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, 15 квітня
2013 року позивача наказом Генерального
прокурора України №423ц призначено на
посаду начальника відділу нагляду за
додержанням Міністерством закордонних
справ України законодавства у сфері
зовнішніх відносин України управління
нагляду за додержанням Міністерством
закордонних справ України
законодавства у сфері зовнішніх
відносин України Генеральної
прокуратури України (т. 1 а.с. 37).

Наказом виконуючого обов'язки
Генерального прокурора України від 10
жовтня 2013 року №53шц з метою
удосконалення організації роботи на
підставі ст. ст. 14, 15 Закону України «Про
прокуратуру» у структурі та штатному
розписі Генеральної прокуратури
України ліквідовано Головне
управління міжнародно - правового
співробітництва та європейської
інтеграції та Управління нагляду за
додержанням міністерством закордонних
справ України законодавства у сфері
зовнішніх відносин України. Цим же
наказом у структурі та штатному
розписі Генеральної прокуратури
України утворено Головне управління
міжнародно - правових зв'язків та
європейської інтеграції (т. 1 а.с. 14).

На виконання вимог пункту 1 статті 40,
статті 49-2 КЗпП України листом від 05.11.2013
року №11-1140 вих.13 позивача попереджено
про звільнення з займаної посади у
зв'язку з її ліквідацією з 05 січня 2014
року, яке отримано ним 05.11.2013 року. Також
в зазначеному попередженні позивачу
було запропоновано 29 вакантних посад у
центральному апараті Генеральної
прокуратури України (т. 1 а.с. 15 - 19).

20.12.2013 року позивач звернувся до
Генерального прокурора України з
проханням надати інформацію про наявні
вакантні посади у Генеральній
прокуратурі України, оскільки йому
стало відомо, що на запропоновані в
попередженні посади призначені
працівники (т. 1 а.с. 190).

Згідно довідки, що складена першим
заступником начальника Головного
управління кадрового забезпечення та
внутрішньої безпеки - начальником
управління кадрів Генеральної
прокуратури України Морозовим Ю.,
начальником відділу роботи з кадрами
центрального апарату управління
кадрів Головного управління кадрового
забезпечення та внутрішньої безпеки
Головльовим О., старшим прокурором
відділу роботи з кадрами центрального
апарату управління кадрів Головного
управління кадрового забезпечення та
внутрішньої безпеки Шпаком Д. (т. 1 а.с. 176
- 177), позивача було ознайомлено з
п'ятьма вакансіями, після чого останній
повідомив, що поміркує про можливе
працевлаштування на посаду:

- прокурора Третього наглядового
відділу за додержанням законів при
провадженні досудового розслідування
та підтриманням державного
обвинувачення управління нагляду за
додержанням законів органами
обвинувачення управління нагляду за
додержанням законів органами
внутрішніх справ Головного управління
нагляду за додержанням законів у
кримінальному провадженні Генеральної
прокуратури України;

- прокурора відділу нагляду за
додержанням законів у кримінальному
провадженні управління правозахисної
діяльності, протидії корупції та
злочинності у сфері транспорту
Головного управління захисту прав і
свобод громадян та інтересів держави,
протидії корупції та злочинності у
сфері транспорту Генеральної
прокуратури України.

Наказом виконуючого обов'язки
Генерального прокурора України від 08
січня 2014 року №1ц звільнено позивача з
посади начальника відділу нагляду за
додержанням Міністерством закордонних
справ України законодавства у сфері
зовнішніх відносин України управління
нагляду за додержанням Міністерством
закордонних справ України
законодавства у сфері зовнішніх
відносин України Генеральної
прокуратури України та органів
прокуратури України у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці (пункт 1 статті 40 КЗпП України) з 08
січня 2014 року.

08 січня 2013 року позивач отримав трудову
книжку, про що свідчить витяг з книги
видачі трудових книжок (т. 1 а.с. 146).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Частиною другої вказаної статті
Кодексу передбачено, що звільнення з
підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6
цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

На думку позивача, ним неодноразово на
ім'я Генерального прокурора України
подавалися рапорти від 27.12.2013 року про
призначення його на різні посади,
проте, незважаючи на висловлене
бажання, на жодну з посад його
призначено не було. З такими доводами
погодився суд першої інстанції.

Тому, поновлюючи позивача на посаді,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем порушено процедуру
вивільнення, що визначена в трудовому
законодавстві, оскільки останнім не
доведено відмови позивача від
запропонованих посад.

Колегія суддів не погоджується з цим
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Так, позивачем до позовної заяви було
надано супровідний лист про надіслання
трьох рапортів про призначення на
додатково запропоновані йому вакантні
посади у центральному апараті
Генеральної прокуратури України та
самі рапорти (т. 1 а.с. 21, 22, 23, 24).

Належним доказом звернення із
вказаними рапортами суд першої
інстанції визнав товарно - транспортну
накладну ТОВ «Нова Пошта» №4208 та
лист цього товариства від 01.04.2014 року,
відповідно до яких відправлення
позивача із описом вкладення вручено
30.12.2013 року Генеральній прокуратурі
України та отримано секретарем ОСОБА_3.

Разом з тим, згідно листа генерального
директора ТОВ «Нова пошта» від 01.04.2014
року №199, за результатами службового
розслідування було встановлено, що
відправлення по товарно - транспортній
накладній від 27.12.2013 року №4208 було
доставлено за вказаною відправником
адресою 30.12.2013 року та отримано
представником одержувача секретарем
ОСОБА_3. Під час оформлення товарно -
транспортної накладної в графі «повний
опис відправлення» відправником було
зазначено «документи»; перевірка
вмісту відправлення представниками
товариства не здійснювалась (т. 1 а.с. 45).

Згідно довідки Генеральної
прокуратури України від 15.04.2014 року
№11-406 вих. - 14, особа на прізвище ОСОБА_3 у
грудні 2013 року та на час видання
довідки не працювала (т. 1 а.с. 208).

Також, під час розгляду справи судом
першої інстанції, позивач стверджував,
що після укладення шлюбу ОСОБА_3
змінила прізвище на ОСОБА_3

Проте, згідно довідки Генеральної
прокуратури України від 16.04.2014 року
№11-434 вих. 14, зазначена особа у грудні 2013
року також не працювала (т. 1 а.с. 209).

Згідно з п.п. 3.1 Інструкції з
діловодства в органах прокуратури
України, затвердженої наказом
Генерального прокурора України від
15.01.2013 №3, усі документи, що надходять до
прокуратури, приймаються
централізовано секретаріатом.

Пунктом 6.5.2 Положення про Головне
управління забезпечення діяльності
органів прокуратури Генеральної
прокуратури України, затвердженого
наказом Генерального прокурора
України від 13.11.2013 року №97 передбачено,
що сектором приймання та реєстрації
вхідної кореспонденції відділу
опрацювання та реєстрації документів
управління організації роботи з
документами централізовано
отримується уся вхідна кореспонденція,
яка надходить до Генеральної
прокуратури України поштовим зв'язком,
фельдзв'язком, доставляється кур'єром
та звернення, отримані на особистому
прийомі і вилучені зі скриньки «Для
скарг і заяв».

При отриманні кореспонденції
перевіряються документи, що
посвідчують особу кур'єра та
належність до організації -
відправника, правильність доставки,
цілісність упаковки та наявність усіх
указаних у реєстрі документів і
додатків.

Як встановлено колегією суддів,
уповноваженими особами на отримання
пошти в даному секторі у грудні 2013 року
були спеціалісти ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та оператор комп'ютерного
набору ОСОБА_13

Допитана в судовому засіданні 15.05.2014 в
якості свідка начальник відділу
опрацювання та реєстрації документів
управління організації роботи з
документами Генеральної прокуратури
України ОСОБА_4 пояснила, що отримувати
поштову кореспонденцію мають право
лише уповноважені на те особи (вказані
вище). При цьому вони обіймають посади
спеціалістів та оператора
комп'ютерного набору, а не секретарів.
Такого працівника як ОСОБА_3 ні в
очолюваному нею відділі, ні в
управлінні організації роботи з
документами немає. Уповноважені особи
отримують поштову кореспонденцію в
приміщенні, що знаходиться на першому
поверсі Генеральної прокуратури
України, доступ до якого обмежений.
Його мають лише чітко визначені
працівники УДППЗ, з якою у Генеральної
прокуратури України укладено
відповідний договір. Уповноважені
працівники для отримання пошти за межі
Генеральної прокуратури України не
виходять. У разі надходження
кореспонденції від приватних поштових
служб, кур'єр може її залишити у
«скриньці для скарг», проте в такому
разі відмітки про її отримання
проставлено не буде.

Згідно довідки Генеральної
прокуратури України від 19.02.2014 року
№13/1-57вих.-14 в автоматизованій системі
електронного документообігу
Генеральної прокуратури України
продовж грудня 2013 року - січня 2014 року
рапорти та звернення ОСОБА_2 не
надходили (т. 1 а.с. 139).

Допитані в якості свідків начальник
Головного управління кадрового
забезпечення Морозов Ю.В. та начальник
відділу роботи з кадрами центрального
апарату Генеральної прокуратури
України Головльов О.Є. підтвердили, що
рапорт про призначення ОСОБА_2 до них не
надходили.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
Генеральний прокурор України був
позбавлений можливості забезпечити
позивачу подальші трудові відносини у
зв'язку з відсутністю волевиявлення
останнього.

Враховуючи відсутність бажання
позивача продовжувати трудові
відносини з Генеральною прокуратурою
України, колегія суддів приходить до
висновку про правомірне звільнення
позивача з посади начальника відділу
нагляду за додержанням Міністерством
закордонних справ України
законодавства у сфері зовнішніх
відносин України управління нагляду за
додержанням міністерством закордонних
справ України законодавства у сфері
зовнішніх відносин України
Генеральної прокуратури України у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці на підставі пункту
1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи
та порушено норми матеріального права,
в зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Генеральної
прокуратури України задовольнити.

Скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
червня 2014 року в частині задоволених
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі
складено 06.10.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя

Ісаєнко Ю.А.

Судді:

Оксененко О.М.

Федотов І.В.