Справа № 802/3351/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3351/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ) до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.)
про стягнення податкового боргу в сумі
28269 грн. 69 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за відповідачем рахується
заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 28296 грн. 69 коп., яка
станом на момент звернення до суду не
сплачена.

10 жовтня 2014 року на адресу Вінницького
окружного адміністративного суду від
представника позивача надійшла заява
про зменшення суми позову у зв'язку з
частковим погашенням суми податкового
боргу. Тому з урахуванням зазначеного
Вінницька ОДПІ просить стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 19249
грн. 69 коп.

З урахуванням статей 49, 51 та 137 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом прийнято заяву про зменшення
суми позову.

Представник позивача у судове
засідання не з'явилась, проте надала
заяву про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась проте надала заяву про
розгляд справи без її участі та
зазначила, що не заперечує проти заяви
про зменшення позовних вимог.

Згідно із частиною 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована 16 січня 2007 року
Немирівською районною державною
адміністрацією.

Як випливає із матеріалів справи за
відповідачем рахується
заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 28296 грн. 69 коп., що
підтверджується розрахунком суми
позову (а.с. 5).

Заборгованість з податку на додану
вартість виникла внаслідок самостійно
поданих податкових декларацій від 19
грудня 2013 року, податкової декларації
від 17 січня 2014 року, податкової
декларації від 19 лютого 2014 року,
податкової декларації від 20 березня 2014
року, податкової декларації від 19
квітня 2014 року, податкової декларації
від 20 травня 2014 року, податкової
декларації 19 червня 2014 року, податкової
декларації від 20 липня 2014 року,
податкової декларації від 20 серпня 2014
року (а.с. 39-73).

Окрім того, податковим органом
прийнято податкові
повідомлення-рішення № від 28
лютого 2014 року, № від 21 березня
2014ороку, № від 21 березня 2014 року,
№ від 21 березня 2014 року та №
від 28 лютого 2014 року (а.с. 28, 34, 36,
40).

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України
визначено, що податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49
Податкового кодексу).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК
України, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1.
статті 14 цього ж Кодексу податковий
борг - сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Суд встановив, що платником податку
подано декларацію з податку на додану
вартість проте, у встановлений строк
суму податкового зобов`язання у
повному обсязі не сплачено.

Відповідно до п.п 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податкове
повідомлення-рішення це письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності .

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Разом з тим, пунктом 59.5 цієї ж статті
передбачено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Так, на виконання даної норми,
Вінницькою об`єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області надсилалась фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 " податкова вимога,
про що свідчить корінець податкової
вимоги № 2209-17 від 04 вересня 2013 року (а.с.
26). Проте, ФОП ОСОБА_1 вказану вимогу не
отримала, що підтверджується копією
конверта ( а.с. 27). Однак, відповідно до п.
58.3 статті 58 Податкового кодексу
України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг. У разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення

На момент звернення позивачем до суду,
відповідачем податковий борг у сумі 19249
грн. 69 коп. не сплачено.

Підпунктами 20.1.18, 20.1.28 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
передбачено право податкових органів
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу, звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та з
урахуванням того, що на день розгляду
справи відповідач податковий борг,
який підтверджується матеріалами
справи не сплатила, суд дійшов
висновку, що позов є обґрунтованим та
підлягає повному задоволенню.

Що стосується розподілу судових
витрат, то згідно з частиною 4 статті 94
КАС України у справах, в яких позивачем
є суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_5)
податковий борг у сумі 19249
(дев'ятнадцять тисяч двісті сорок
дев'ять) гривень 69 копійок до
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мультян Марина Бондівна