Справа № 1704/523/12 (2а/558/1/13)
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/25595/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Демидівської селищної ради
Демидівського району Рівненської
області на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 28.03.2013р. у справі

за позовом Районного виробничого
кооперативно-державного комбінату
сільського комунального господарства
«Райсількомунгосп»

до відповідача Демидівської районної
ради

з участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору - Демидівська
селищна рада

про визнання рішення нечинним , -

В С Т А Н О В И В :

8.09.2010р. до суду з позовом про визнання
нечинним рішення Демидівської
районної ради звернувся районний
виробничий кооперативно-державний
комбінат сільського комунального
господарства «Райсількомунгосп» (далі
Комбінат). Свої вимоги позивач
мотивував тим, що рішенням відповідача
від 25.04.2001р. передано безоплатно у
комунальну власність територіальної
громади селища Демидівка будівлю, що
знаходиться за адресою : с. Демидівка,
вул. Миру,35. Вважаючи, що рішення
відповідача порушує права та інтереси
Комбінату як власника будівлі, позивач
просив задовольнити позов.

Постановою Демидівського районного
суду Рівненської області від 8.01.2013р. в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 28.03.2013р. судове рішення місцевого
суду скасовано та задоволено позов.

Не погодившись з постановою
апеляційного суду, Демидівська селищна
рада звернулась з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просила її
скасувати та залишити в силі постанову
суду першої інстанції. При цьому
скаржник зазначив, що суд дійшов
помилкового висновку про
обґрунтованість позовних вимог та не
врахував пропуск позивачем строку на
звернення до суду.

У своїх запереченнях Комбінат
вважає, що рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення попередніх інстанцій
вказаним вимогам не відповідають в
зв'язку з наступним.

Комбінатом оскаржуються законність
рішення Демидівської районної ради №178
від 25.04.2001р., яким передано безоплатно в
комунальну власність територіальної
громади селища приміщення лазні, що
знаходиться по вул. Миру,35.

Частиною першою та другою статті 99
КАС України обумовлено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини першої статті
100 КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Обґрунтовуючи причини пропуску
строку звернення до суду, позивач
послався на те, що про існування
рішення №178 від 25.04.2001р. він дізнався у
січні 2010р.

Проте, до матеріалів справи залучено
копію постанови Вищого господарського
суду України від 16.12.2008р. у справі №14/334,
під час розгляду якої вирішувалось
питання щодо переходу права власності
на будівлю, що знаходиться у с.
Демидівка, по вул. Миру,35

З тексту судового рішення
вбачається, що Комбінат приймав участь
у її розгляді в якості відповідача.
Скасувавши рішення судів попередніх
інстанцій, Вищий господарський суд
України зазначив, що власником будівлі
є територіальна громада Демидівської
селищної ради і це право
підтверджується відповідними
рішеннями органу місцевого
самоврядування. Відтак, про наявність
рішення Демидівської районної ради
щодо передання в комунальну власність
територіальної громади селища
приміщення Комбінат повинен був
дізнатися у грудні 2008р.

Попри це, судами питання
обґрунтованості тверджень позивача
щодо початку перебігу передбаченого
статтею 99 КАС України строку в січні
2010р. не досліджувалось.

Крім того, відповідно до частини
першої статті 2442 рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

В своїй постанові від 10.04.2012р. (номер
справи в Єдиному державному реєстрі
судових рішень 21-1115во10) зазначив
наступне :

Відповідно до статті 17 КАС
компетенція адміністративних судів
поширюється, зокрема, на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Із наведених положень убачається, що
суд захищає лише порушені, невизнані
або оспорювані права, свободи та
інтереси учасників адміністративних
правовідносин.

Аналогічні правові позиції наведено
у Постановах Верховного Суду України
від 9.10.2012р. №21-173а12 та від 26.03.2013р.
№21-438а12, в яких наголошено, що
відповідно до частини першої статті 2,
пунктів 6, 8 частини першої статті 3,
частини першої статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом захисту в адміністративному
судочинстві є саме порушені рішенням,
дією чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, їхніх посадових чи
службових осіб права та інтереси
юридичних осіб.

Отже, під час розгляду справи
адміністративної юрисдикції, позивач
повинен зазначити, які саме його права
або законні інтереси порушено рішенням
та діями суб'єкта владних повноважень.

Адміністративний позов Комбінату
обґрунтовано тим, що рішення
Демидівської районної ради №178 порушує
права позивача, який є власником
будівлі. Проте, матеріали справи не
містять належних та допустимих доказів
того, що позивач на час прийняття
оскаржуваного рішення у передбаченому
законом порядку набув право власності
на об'єкт нерухомості.

Посилання позивача на те, що об'єкт
нерухомості певний час знаходився на
балансі Комбінату не є доказом
виникнення у останнього права
власності, оскільки чинне
законодавство не ототожнює поняття
балансоутримувача та власника майна.

За таких обставин, коли суди
попередніх інстанцій в порушення вимог
ст. 159, 161, 162 КАС України неповно
з'ясували обставини справи, тобто
порушили норми процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а
касаційний суд не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
не можуть залишатися без змін і
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Демидівської
селищної ради задовольнити частково.

Постанову Демидівського районного
суду Рівненської області від 8.01.2013р. та
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2013р.
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз