Справа № 813/6337/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/6337/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року справа № 813/6337/14

10 год. 50 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Павлишин Ю.І.,

за участю:

представники сторін не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до державного підприємства “Львівський державний центр науки інновації та інформатизації” про стягнення коштів, -

встановив:

Відповідач заяву про визнання позову або заперечення на позовну заяву до суду не подав.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі його уповноваженого представника до суду не надходило.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи в судовому засіданні без участі сторін, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглянув справу на основі наявних в матеріалах справи доказах.

Всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Відповідач – державне підприємство “Львівський державний центр науки інновації та інформатизації”, код ЄДРПОУ – 02736432, зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.05.2014р. №18702665. Відповідач перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області з 02.08.1994р. №00701484.

Суд встановив, що заборгованість відповідача з податку на додану вартість виникла, у зв’язку з несплатою самостійно задекларованого зобов’язання у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 22.04.14р. за березень у розмірі 3116 грн., від 20.05.2014р. за квітень у розмірі 5007 грн. від 20.06.2014р. за червень у розмірі 7630 грн., від 20.03.2014р. за лютий у розмірі 4133 грн., та за січень 2014р. у розмірі 3413,2 грн.

Крім того, у зв’язку з несвоєчасним погашенням грошових зобов’язань відповідачу нарахована пеня у розмірі 184,44грн.

Суд встановив, що заборгованість відповідача з чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до бюджету державними унітарними підприємствами та їх об’єднаннями, виникла, у зв’язку з несвоєчасною сплатою самостійно задекларованих сум відповідно до декларації від 27.02.2014р. за 2013 рік у сумі 3276 грн. Враховуючи переплату у розмірі 0,6грн., сума податкового боргу із зазначеного платежу становить 3275,4грн.

На виконання ст. 59 Податкового кодексу України позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу №731-25 від 08.04.2014р. Проте, вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідачем не погашено.

Суд при вирішенні спору виходив з такого.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг – сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов’язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб’єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з положень п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

3. Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 06.10.2014р.

Суддя А.Г. Гулик