Справа № 823/2803/14
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/2803/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року справа № 823/2803/14

10 год. 10 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Коваленка В.І.,

за участю секретаря – Савости С.В.,

за участю представників:

позивача – не з’явився,

відповідача – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області до територіального об’єднання організацій профспілок національного форуму профспілок України в Черкаській області про припинення юридичної особи, що не пов’язане з банкрутством,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у місті Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області звернулась до суду з адміністративним позовом до територіального об’єднання організацій профспілок національного форуму профспілок України в Черкаській області про припинення юридичної особи, що не пов’язане з банкрутством.

Позивач зазначає, що відповідач не подає більше року документи фінансової звітності, визначені законодавством про оподаткування, що згідно статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб – підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 року є підставою для припинення відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв’язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що відповідач, згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, з 25.07.2008р. зареєстрований як юридична особа.

Отже, відповідач, зважаючи на вимоги частини 8 статті 19, частин 1, 2 статті 55, частини 1 статті 58 Господарського кодексу України, визнається суб’єктом господарювання.

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що відповідно до статті 1 Закону України «Про громадські об’єднання» 22 березня 2012 року № 4572-VI громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про громадські об’єднання» встановлено, що громадське об'єднання зі статусом юридичної особи, створені ним юридичні особи (товариства, підприємства) зобов'язані вести бухгалтерський облік, фінансову та статистичну звітність, бути зареєстрованими в органах доходів і зборів та сплачувати до бюджету обов'язкові платежі відповідно до закону.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про громадські об’єднання» передбачено, що припинення діяльності громадського об'єднання зі статусом юридичної особи має наслідком припинення цієї юридичної особи у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що законодавство про профспілки складається з Конституції України, Закону України «Про об'єднання громадян», цього Закону, Кодексу законів про працю України та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Статтею 19 Закону України «Про об’єднання громадян» передбачено, що припинення діяльності об’єднання громадян може бути проведено шляхом його реорганізації або ліквідації (саморозпуску, примусового розпуску). Реорганізація об’єднання громадян здійснюється відповідно до його статуту. Реєстрація новоствореного об’єднання здійснюється у порядку, встановленому цим Законом. Ліквідація об’єднання громадян здійснюється на підставі статуту або рішення суду.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання можуть припинити свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску, примусового розпуску).

Зважаючи на зазначені положення законів, відповідач є одночасно громадською та профспілковою організацією, а тому зобов’язаний своєчасно подавати податковим органам документи фінансової звітності.

Суд зазначає, що спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV (надалі за текстом - Закон № 755-IV).

У відповідності до статті 38 Закону України № 755-IV, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, припинення державної реєстрації юридичної особи не пов'язане з банкрутством юридичної особи проводиться на підставі судового рішення.

Пунктом 157.14 статті 157 Податкового кодексу України передбачено, що Центральний орган державної податкової служби встановлює порядок обліку і подання податкової звітності про використання коштів неприбуткових організацій (визначених у підпункті "є" пункту 157.1 цієї статті в частині обліку і подання податкової звітності за доходами, що підлягають оподаткуванню) та вирішує питання про виключення організацій із Реєстру неприбуткових організацій та установ і оподаткування їх доходів у разі порушення ними положень цього Кодексу та інших законодавчих актів про неприбуткові організації.

Згідно пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Враховуючи право контролюючих органів звертатися до суду щодо припинення юридичної особи, а також ту обставину, що відповідач не подавав до органів доходів і зборів податкової звітності більше одного року, суд вважає, що вказані дії порушують встановлені законодавчими актами правила здійснення господарської діяльності та є підставою для припинення такого суб'єкта господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Вжиті судом заходи по встановленню обставин подання позивачем звітності після 20.04.2012р., свідчать про неподання такої звітності, а тому не спростовують доводів позивача, викладених у позовній заяві.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Копію цієї постанови направити державному реєстратору реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції для виконання обов’язків визначених статтею 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко