Справа № 875/191/14
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/191/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Білуга С.В.,
Штульман І.В.,

секретар судового засідання: Василенко
І.О.,

розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.10.2014р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Центральної виборчої комісії (далі ЦВК)
про визнання протиправним та
скасування рішення,-

в с т а н о в и л а:

02 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання
протиправною та скасування постанови
ЦВК від 29.09.2014р. №1325 в частині відмови в
реєстрації його кандидатом у народні
депутати України, зобов'язання ЦВК
надати йому можливість виправити
виявлені недоліки в поданих документах
та прийняти рішення про реєстрацію
його кандидатом у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №76.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.10.2014р. в
задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач,
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлене
рішення та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини другої
статті 76 Конституції України народним
депутатом України може бути обрано
громадянина України, який на день
виборів досяг двадцяти одного року, має
право голосу і проживає в Україні
протягом останніх п'яти років.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України»
Центральна виборча комісія реєструє
кандидата у депутати, який балотується
в одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови отримання нею:
заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);
автобіографії кандидата в депутати, на
паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 60
вказаного Закону Центральна виборча
комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Так, судами встановлено, що 24.09.2014р.
позивач звернувся до ЦВК із заявою про
реєстрацію його кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №76.

Постановою ЦВК від 29.09.2014р. №1325
відмовлено в реєстрації позивача
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі №76
на позачергових виборах народних
депутатів України 26.10.2014р. на підставі
пункту другого частини першої статті 60
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» у зв'язку з
відсутністю документів, зазначених у
частині другій статті 55 цього Закону,
оскільки в заяві про самовисування
відсутнє зобов'язання припинити
діяльність, яка несумісна з мандатом
народного депутата України, в
автобіографії не зазначено часу
проживання на території України та
відсутні відомості про громадську
роботу (в т.ч. на виборних посадах),
партійність та контактний номер
телефону.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутність у змісті документів
обов'язкових, передбачених законом,
елементів є неналежним їх оформленням,
а не недоліками (неточностями), за
відсутністю яких вони не можуть бути
заявою про самовисування та
автобіографією кандидата в розумінні
пунктів 1, 2 частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
і вважає, що вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права
та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки апеляційного суду не
спростовують і є безпідставними,
оскільки недотримання позивачем вимог
пунктів 1, 2 частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» при зверненні до ЦВК із заявою
про реєстрацію кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №76 виключає
можливість розглядати подані ним
документи як такі, що відповідають
вимогам Закону, а тому рішення суду про
відмову у задоволенні позову є
законним та обгрунтованим.

Крім того, відповідно до статті 8
Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Цей принцип є непорушним і оскаржуване
рішення ЦВК йому не суперечить в
розрізі забезпечення рівності
кандидатів у депутати між собою,
закріплення на законодавчому рівні
обов'язкових вимог до написання заяви
та автобіографії кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
виборчому окрузі в порядку
самовисування.

Відповідно до частини першої статті 200
КАС України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваного рішення суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 196, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.10.2014р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.В. Білуга

І.В. Штульман