Справа № 810/4903/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року
справа №810/4903/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Брагіна О.Є.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до державного
реєстратора реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Нечипорука Григорія Євгеновича про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с
т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського
окружного адміністративного суду з
вимогами до реєстратора реєстраційної
служби Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Нечипорука Г.Є. про зобов?язання
вчинити дії по внесенню до ЄДР даних
про наявність обмежень повноважень
директора ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс», а
саме запису наступного змісту
«директор вправі без довіреності
здійснювати від імені товариства
(укладати угоди, приймати та звільняти
працівників, давати їм вказівки
обов?язкові для виконання всіма
працівниками та інше», зобов?язати
відповідача вчинити дії щодо внесення
в ЄДРПОУ даних про установчі документи
вищевказаного товариства.

В обґрунтування заявлених вимог
вказав на порушення своїх прав як
учасника ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс»,
якому належить 49% статутного капіталу
та зазначив, що діючий директор
товариства вчиняє дії, які порушують
його права співзасновника товариства.
Як на доказ такого порушення
посилається на одноособове прийняття
рішення директором товариства про
відчуження майна на користь третьої
особи.

В судове засідання відповідач,
повідомлений належним чином про дату
та місце розгляду справи, не прибув,
надав письмові заперечення на позовну
заяву та просив розглянути справу за
його відсутності. У письмових
запереченнях вказав, що особисто до
нього чи до реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської област із
заявами про внесення змін до статутних
документів ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс»
чи інших відомостей, ніхто не
звертався, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАСУ, суд
здійснив розгляд даної справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи та
матеріали, з наданням їм відповідної
правової оцінки, суд прийшов до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позову, з огляду на таке:

однією з найважливіших характеристик
правової держави є її здатність нести
відповідальність за свої рішення і дії
перед суспільством і громадянином.
Серед форм забезпечення такої
відповідальності є судовий контроль.
Проте, судовій перевірці підлягають не
всі рішення, дії (або) бездіяльність
державних органів. Вирішення цього
питання знаходиться у площині поняття
"право на звернення до
адміністративного суду з позовом". Таке
право є складовою права на судовий
захист, що передбачено ст. 55
Конституції України, відповідно до
якої права і свободи людини і
громадянина захищаються судом і
кожному гарантується право на
оскарження в суді дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

В загальному вигляді право на
адміністративний позов можна
визначити як наявність передбачених
нормами процесуального та
матеріального закону фактів. Особа, яка
має на це право, може вимагати від
конкретного суду винесення рішення про
захист порушеного права, а суд
зобов'язаний винести відповідне
рішення.

Згідно із приписами ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За змістом ч.8 ст.3 КАС України позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

З аналізу ч.1 ст.2, ч.1 ст.6 КАС України
вбачається, що викладений у них принцип
адміністративного судочинства полягає
у захисті права, свободи або інтересу
від порушення, що відбулося, тобто в
наявності матеріально-правового
інтересу позивача щодо оскаржуваного
рішення, дій або бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

Справа в адміністративному суді може
бути порушена лише за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні статті 3 КАС
справа адміністративної юрисдикції -це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі, на
виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод (стаття 2,
пункт 1 частини 1 статті 17 КАС).

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд, тобто
суб?єктивно, визначає порушені його
права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень, чи ні. Однак ці рішення,
дія або бездіяльність повинні бути
такими, які породжують, змінюють або
припиняють права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
право на звернення до
адміністративного суду з позовом не
завжди співпадає з правом на судовий
захист, яке закріплено у ст.6 КАС
України. Саме по собі звернення до
адміністративного суду за захистом ще
не означає, що суд зобов'язаний надати
такий захист. Адже для того, щоб було
надано судовий захист суд повинен
встановити, що особа дійсно має право,
свободу та інтерес, про захист яких
вона просить і це право, свобода чи
інтерес порушені відповідачем у
публічно-правових відносинах.

У даній справі судом встановлено, що
позивач є учасником ТОВ «Вимпел
«Спец-Сервіс», якому належить 49%
статутного фонду товариства. На його
думку, права директора, які були
визначені протоколом зборів учасників
товариства від 23.04.2002 р., є надмірно
широкими.

Позивач, 12.08.2014 р., звернувся до
реєстраційної служби із запитом про
надання інформації та стверджує, що
така інформація йому надана не була.

У своїх вимогах наполягає на
зобов?язанні відповідача вчинити дії
щодо внесення до ЄДР даних про
наявність обмежень повноважень
директора ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс», а
саме запису наступного змісту
«директор вправі без довіреності
здійснювати від імені товариства
(укладати угоди, приймати та звільняти
працівників, давати їм вказівки
обов?язкові для виконання всіма
працівниками та інше» та зобов?язати
відповідача вчинити дії щодо внесення
в ЄДРПОУ дані про установчі документи
вищевказаного товариства.

Оскільки із відповідною заявою про
внесення таких змін в ЄДР позивач до
реєстраційної служби не звертався, а
відповідач жодних дій з цього приводу
не вчиняв, суд вважає, що у даному
випадку відсутній публічно-правовий
спір між сторонами, а врегулювання
спірних відносин позивача із ТОВ
«Вимпел «Спец-Сервіс» лежить виключно
у площині взаємовідносин позивача з
товариством, отже позовні вимоги є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Брагіна О.Є.