Справа № 826/10328/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/55243/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ) на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 9 серпня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
Професійний Кур'єр» (далі - Товариство)
до ДПІ,

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року Товариство звернулося
до суду з адміністративним позовом про
скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ № від 29
березня 2013 року.

На обґрунтування позову зазначило, що
висновки контролюючого органу є
безпідставними, оскільки вони не
підтверджуються чинним законодавством
та спростовуються наявними у
Товариства первинними документами.

Товариство не може бути притягнуто до
відповідальності за результати
діяльності інших суб'єктів
підприємницької діяльності, оскільки
не впливає на діяльність будь-якого
суб'єкта господарювання, на його
відносини з іншими суб'єктами
підприємницької діяльності, а також на
його звітність перед податковими
органами.

9 серпня 2013 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 жовтня 2013 року, позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ №
від 29 березня 2013 року скасовано.

Мотивуючи рішення, суди попередніх
інстанції зазначили, що у Товариства
наявні всі необхідні документи на
підтвердження реальності
господарської операції із
контрагентами, які надають право на
формування відповідних показників
при обчисленні податку на додану
вартість та податку на прибуток.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою
про скасування постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва та
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, у період з 4
березня 2013 року до 11 березня 2013 року ДПІ
здійснила невиїзну позапланову
документальну перевірку Товариства з
питань повноти та достовірності сплати
податку на додану вартість при
здійснені фінансово-господарських
взаємовідносин з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український комунальний союз» за
період з 1 серпня 2012 року до 31 серпня 2012
року, за результатами якої 12 березня 2013
року був складений акт №226/22-5/36017637.

На підставі висновків ДПІ, викладених
у вищезазначеному акті, Товариство
порушило п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, і занизило податок на
додану вартість.

29 березня 2013 року ДПІ прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким Товариству була збільшена
сума грошового зобов'язання з податку
на додану вартість, у розмірі 318 891 грн.,
в тому числі за основним платежем - 212 594
грн. та штрафні (фінансові) санкції - 106
297 грн.

1 вересня 2011 року між Товариством
(замовник) та ТОВ «Український
комунальний союз» (виконавець) був
укладений договір №6, за умовами якого
виконавець зобов'язується надавати
замовнику послуги з доставки
документів та іншої поліграфічної
продукції, а замовник зобов'язується
оплатити послуги виконавця в строки та
на умовах, що передбачені договором.

У замовленні №12 від 1 серпня 2012 року
сторони узгодили перелік та вартість
робіт за договором - замовник повинен
виконати такі роботи: як доставка
платіжних документів юридичним та
фізичним особам у регіонах України
(Чернігів, Житомир, Донецьк та Донецька
область, Львівська область та інші),
доставка єдиного рахунку фізичним
особам у Вінниці, маршрутизація за
маршрутами, упаковка по маршрутам,
доставка до місця видачі, сортування за
маршрутами.

На підтвердження виконання
господарських зобов'язань, протягом
серпня 2012 року, до матеріалів справи
надано копії актів про надання послуг,
податкові накладні виписані ТОВ
«Український комунальний союз»,
виписки банку на підтвердження оплати
товару.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що придбані у ТОВ «Український
комунальний союз» послуги замовлялись
Товариством з метою виконання
зобов'язань перед ТОВ «Український
мейлінговий центр» з доставки поштових
відправлень ВАТ «Укртелеком» та
кур'єрських відправлень, згідно
договорів №52 від 4 січня 2011 року, №09/12
від 27 квітня 2012 року та додаткових угод
до нього, а також з метою виконання
зобов'язань перед ПАТ «Укртелеком» з
надання кур'єрських послуг, що не
відносяться до національної пошти
(доставці споживачем телеграм,
рахунків, рекомендованих листів,
претензій-попереджень) за договорами
№156/04 від 10 лютого 2012 року та №010803-925 від
31 липня 2012 року.

На підтвердження використання
придбаних послуг у господарській
діяльності Товариство надало копії
вищезазначених договорів та
додаткових угод до них, реєстрів
доставлених поштових відправлень,
актів наданих послуг, зведених актів
здавання-приймання наданих послуг,
актів ненаданих послуг з доставки
поштових відправлень, актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
та виписок банку.

Також встановлено, що на момент
здійснення вказаних правовідносин, ТОВ
«Український комунальний союз» було
зареєстровано в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців як платник податку та
мало індивідуальний податковий номер.

Відповідно до ст. 1 Закону України №
996-XIV від 16 липня 1999 року «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон №
996-XIV) первинним документом є документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, підставою для виникнення у
платника права на податковий кредит з
податку на додану вартість є
реальність здійснення операції з
придбання товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення відповідної операції
належним чином складеними первинними
документами, які містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Суди попередніх інстанції
обґрунтовано зазначили, що необхідними
та достатніми підставами для включення
Товариством до складу податкового
кредиту відповідних сум податку на
додану вартість є або придбання ним
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності, або сплата чи нарахування
сум податку на додану вартість у
зв'язку з таким придбанням.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 9 серпня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Юрченко
В.П.