Справа № 703/1957/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/1957/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві у відповідності до
положень ст. 41 КАС України без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу апеляційну скаргу
позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 11 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Смілянської міської ради, виконкому
Смілянської міської ради, ОСОБА_4 про
скасування рішення виконавчого
комітету Смілянської міської ради та
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Смілянської міської ради,
виконкому Смілянської міської ради,
ОСОБА_4 про скасування рішення
виконавчого комітету Смілянської
міської ради та зобов'язання вчинити
дії.

Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 11 вересня
2014 року - провадження у справі закрито
на підставі ч. 1 ст. 157 КАС України.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою, позивачі подали апеляційну
скаргу, в якій просять апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на їх
думку, ухвалу та направити справу до
суду першої інстанції для розгляду
справи. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
вважають, що справу слід розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи,
судовими рішеннями за 2011-2012 р.р., які на
даний час скасовано, за позивачами було
визнано право власності на спадковий
будинок АДРЕСА_1, а також ОСОБА_3 є
власником 1/3 частини будинку за
договором купівлі-продажу від 8 грудня
1973 року. Посилаючись на вказані рішення
та договір позивачі звернулись до
органу місцевого самоврядування з
заявами про надання їм дозволу на
розробку документації на приватизацію
земельної ділянки, що знаходиться біля
вказаного будинку. При розгляді справ
№ 2/2303/2011 та № 2/2315/713/2012 встановлено, що
будинку не існує щонайменше з 1994 року,
що підтверджується оспорюваним
рішенням від 28 липня 1994 року, де
вказано, що будинок зруйнований та не
існує, а власники ОСОБА_5, спадщину
після якого нібито прийняв позивач
ОСОБА_5, та ОСОБА_6 на земельну ділянку
не претендують.

Відповідно до п.п.6,7 Постанови Пленуму
ВССУ № 3 від 1 березня 2013 року при
вирішенні питань пов'язаних з
компетенцією судів у спорах, що
виникають із земельних питань слід
виходити з того, що територіальні
громади через свої органи беруть
участь у земельних відносинах з метою
реалізації цивільних та інших прав у
приватно-правових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. В
зв'язку цим суди повинні з'ясовувати чи
є спір приватно-правовим чи
публічно-правовим. Земельні відносини,
суб'єктами яких є фізичні особи чи
юридичні, органи місцевого
самоврядування, а об'єктами землі в
межах території України, земельні
ділянки та права на них, регулюються
земельним та цивільним законодавством.
Захист судом прав на землю
здійснюється способами, визначеними
ст. ст. 16,21,393 ЦК України, ст. 152 ЗК
України, в тому числі шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування. Відповідно до цього
спори, що виникають із земельних
відносин, у яких хоча б одна сторона є
фізичною особою, незважаючи на участь у
них суб'єкта владних повноважень за ст.
15 ЦПК України, розглядаються в порядку
цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦК України справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС
України обов'язковою ознакою справи
адміністративної юрисдикції, окрім
наявності у складі учасників процесу
суб'єкту владних повноважень, також є
публічно-правових характер спору, що
виник між ними.

Отже, як вбачається, згідно заяви
ОСОБА_4 за рішенням виконкому
Смілянської міської ради від 28 травня
1996 року № 447 об'єднані земельні ділянки
будинковолодінь по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
де будинок належить ОСОБА_7 на праві
власності за договором
купівлі-продажу, та визначена одна
земельна ділянка АДРЕСА_2. Цим же
рішенням, рішення № 540 від 28 липня 1994
року, п.п. 6, 6.1 якого оскаржують
позивачі, визнано таким, що втратило
силу. На час звернення до суду з даним
позовом ОСОБА_4 має державний акт на
право власності на спірну земельну
ділянку.

Звернення до суду з позовними вимогами,
розгляд та вирішення яких не належить
до юрисдикції адміністративного суду,
згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, має
наслідком закриття провадження у
справі.

Враховуючи вищевикладене,
проаналізувавши обставини справи,
колегія суддів вважає, що спір існує з
приводу земельної ділянки між
позивачами та ОСОБА_4, а тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
закриття провадження у справі.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Керуючись, ст.ст. 2, 19, 157, 160, 197, 199, 205, 206,
211, 212 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 вересня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
О.О.
Шостак

І.Л. Желтобрюх

Ухвалу складено у повному обсязі 30.09.2014.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.