Справа № 2а-853/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Справа №
876/7587/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області на постанову Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
25 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.07.2009 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області, уточнивши позов
просила визнати протиправною
бездіяльність, відповідача та
зобов'язати відповідача здійснити
донарахування та виплату за період з
20.01.2009 року по 22.07.2011 року щомісячне
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум за вказаний період.

Постановою Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 25 червня 2012
року позовні вимоги задоволено,
визнано протиправною бездіяльність,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області здійснити
донарахування та виплату позивачу за
період з 20.01.2009 року по 22.07.2011 року
включно щомісячне підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
урахуванням абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум за даний період,
постанову в межах суми стягнення за
один місяць допущено до негайного
виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області оскаржило його в апеляційному
порядку вважає постанову суду
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що у
відповідності до п.15 Положення «Про
Пенсійний фонд України» затв. Указом
Президента України від 01.03.2001 року
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області здійснює свої повноваження по
ефективному використанню коштів
Пенсійного фонду України, реалізація
нормативних приписів і пенсійних
програм здійснюється шляхом
фінансування пенсійних виплат за
рахунок чітко визначених прибутковою
частиною бюджету Пенсійного фонду
України джерел і відповідно до
конкретних напрямів витратної частини
бюджету Пенсійного Фонду України.

Крім того, апелянт вказує, що судом
першої інстанції неправильно
застосовано положення ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки ч.3 ст.28 даного Закону
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений на рівні
прожиткового мінімуму, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно із Законом
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування». Тому
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити
повністю.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
позивач, є дитиною війни, а відтак має
право на встановлене ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії.

Згідно ст. 6 згаданого Закону, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» .

Що стосується вимог позивача за 2010 рік,
то відповідно до ст. 52 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» розміри державних соціальних
гарантій на 2010 рік, що визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
встановлюються відповідними законами
України, цим Законом та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Закон України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» у
наведеній нормі відсилає до
відповідних законів України. Тобто у
даному випаду застосовується
спеціальний закон, яким передбачається
право на отримання підвищення до
пенсії певної категорії осіб - Закон
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 6 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову N 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене, стаття 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підлягає застосуванню до
набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто по 22 липня 2011 року включно.

Стосовно позовних вимог, щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії за період з 20.01.2009 року по 22.07.2011
року, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
такі підлягають задоволенню.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірної допомоги
правильно покладено на відповідача у
справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів також звертає увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбаченого Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії, не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З врахуванням вище наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 25 червня 2012
року у справі № 2а-853/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик