Справа № 694/1799/14-а
Суддя: Нестерук Т. М.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1799/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

29.09.2014 року
м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючої - судді Нестерук Т.М.,

при секретарі - Некречій Н.Я.,

з участю представника позивача Кожушка
А.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши адміністративну справу за
позовом Звенигородського районного
сектору УДМС України в Черкаській
області до ОСОБА_2 про примусове
видворення,

в с т а н о в и в:

Звенигородський районний сектор УДМС
України в Черкаській області звернувся
до суду з адміністративним позовом про
примусове видворення громадянина
Республіки Білорусь ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2
прибув на територію України 25.01.2011 року
через КПП «Заболоття», про що свідчить
штамп перетину кордону в паспорті. З
моменту приїзду на територію України
громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_2
проживає без визначеного місця
проживання, стабільного джерела
доходів не має та зловживає спиртними
напоями.

27.10.2011 року ВСГІРФО УМВС України в
Черкаській області було прийнято
рішення про добровільне видворення
ОСОБА_2 із забороною в'їзду терміном на 2
роки. ОСОБА_2 свідомо не виконав умови
процедури видворення та не покинув
території України продовжуючи
переховуватись від органів Державної
міграційної служби, та нелегально
проживав на території Черкаської
області.

24.09.2014 року під час проведення цільових
профілактичних заходів щодо нагляду та
контролю за виконанням законодавства в
міграційній сфері ОСОБА_2 був виявлений
неподалік місцевого сміттєзвалища.

Враховуючи те, що громадянин
Республіки Білорусь ОСОБА_2 своїми
діями порушив вимоги Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» та «Правил в'їзду
іноземців та осіб без громадянства в
Україну, їх виїзду з України та
транзитного проїзду через її
територію» та не має підстав для
подальшого проживання, законних джерел
існування, його подальше перебування
суперечить інтересам охорони
громадського порядку, позивач просить
прийняти рішення про примусове
видворення громадянина Республіки
Білорусь ОСОБА_2 з подальшим
розміщенням в пункт тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають в Україні, стягнути з
відповідача судові витрати та
допустити негайне виконання постанови.

В судовому засіданні представник
позивача Кожушко А.В. підтримав позов
та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позов
повністю та не заперечував проти його
задоволення. Пояснив, що приїхав в
гості до колишньої дружини та дітей,
однак його пограбували в Україні та він
не має коштів, щоб виїхати до
Республіки Білорусь.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані сторонами докази,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

27.10.2011 року за порушення законодавства
України відносно громадянина
Республіки Білорусь ОСОБА_2
інспектором ВГІРФО УМВС України в
Черкаській області, відповідно до ст. 32
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
було прийнято рішення № 332/2011 про його
видворення з України у добровільному
порядку із забороною подальшого в'їзду
протягом 2-х років.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи розписки від 28.10.2011року ОСОБА_2
оголошено, що за порушення
встановлених правил перебування в
Україні прийнято рішення про
видворення його з України, в зв`язку з
чим останній зобов`язувався покинути
територію України до 03.11.2011року. Проте,
відповідач у встановлений строк у
добровільному порядку рішення про його
видворення не виконав.

Правовий статус іноземців та осіб
без громадянства, які перебуваютв
Україні, та порядок їх в'їзду в Україну
та виїзду з України визначено Законом
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» та Правилами
в'їзду іноземців та осіб без
громадянства в Україну, їх виїзду з
України та транзитного проїзду через
її територію.

Так, іноземець та особа без
громадянства можуть бути примусово
повернуті за межі України з
підстав та в порядку, що визначені
статтею 30 Закону України "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства".

Статтею 26 Закону України "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства" передбачено, що
іноземець або особа без громадянства
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю
країну, якщо їх дії порушують закон
про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства або суперечать
інтересам забезпечення національної
безпеки України чи охорони
громадського порядку, або якщо це
необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України за рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органу
Служби безпеки України або органу
охорони державного кордону з
подальшим повідомленням протягом 24
годин прокурору про підстави прийняття
такого рішення.

На виконання вимог Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", з метою
упорядкування роботи з примусового
повернення і примусового видворення
іноземців та осіб без громадянства,
відповідно до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Конвенції про статус біженців,
Законів України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства",
"Про біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту",
"Про Державну прикордонну службу
України", Кодексу адміністративного
судочинства України, Кодексу України
про адміністративні правопорушення
спільним наказом МВС України,
Адміністрації ДПС України, СБУ
затверджено Інструкцію про примусове
повернення і примусове видворення з
України іноземців та осіб без
громадянства від 23.04.2012 р. N 353/271/150 (Наказ
N 353/271/150), яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 21.05.2012 р.
за N 806/21119 .

Відповідно до п.1.5. Інструкції іноземці
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю країну на
підставі рішення територіальних
органів, територіальних підрозділів
ДМС, органів охорони державного
кордону та органів СБУ про примусове
повернення або примусово видворені на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду про
примусове видворення.

Відповідно до ст. 30 Закону «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону або органи Служби безпеки
України можуть лише на підставі
винесеної за їх позовом постанови
адміністративного суду примусово
видворити з України іноземця та особу
без громадянства, якщо вони не виконали
в установлений строк без поважних
причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Згідно з пунктом 8 Типового Положення
про пункт тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства, які
незаконно перебувають в Україні,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1110, поміщення іноземців до пункту
перебування здійснюється його
адміністрацією на підставі рішення
адміністративного суду згідно з актом
приймання-передачі після завершення
органами внутрішніх справ, охорони
державного кордону чи Служби безпеки
документування порушення іноземцями
законодавства України та у разі
неможливості з об'єктивних причин
(відсутність паспортних документів,
коштів для повернення тощо) проведення
організаційних і практичних заходів
щодо їх адміністративного видворення.

Відповідно до п.3.1.1. Положення про пункт
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають в Україні, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 16.10.2007 р. №390,
адміністративне видворення в
примусовому порядку передбачає
затримання іноземця, оформлення
примусового видворення, за
необхідності примусового тримання в
пункті тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства, які
незаконно перебувають в Україні.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, а також беручи
до уваги, що відповідач не має дозволів
на право перебування на території
України, відносно нього було прийняте
рішення про повернення та заборону
в'їзду в Україну, суд приходить до
висновку про наявність обґрунтованих
підстав вважати, що відповідач
ухиляється від виконання рішення про
його примусове повернення, що є
підставою для прийняття судом рішення
про примусове видворення відповідача
за межі України.

Таким чином, суд дійшов висновку про
наявність підстав для прийняття
рішення про примусове видворення
громадянина Республіки Білорусь
ОСОБА_2,. ІНФОРМАЦІЯ_1 з подальшим
розміщенням в пункт тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають в Україні

При цьому, в ході судового розгляду
справи не було встановлено обставин,
передбачених ст. ст. 30, 31 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», які б виключали
прийняття судом рішення про примусове
видворення відповідача, про що
підтвердив останній в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 256 КАС України
постанова підлягає до негайного
виконання.

На підставі ч. 4 ст. 94 КАС України судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі ст. 30 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», керуючись ст.ст. 11, 71, 94,99,
158, 159, 160-163, 183-5, 256 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов
Звенигородського районного сектору
УДМС України в Черкаській області до
ОСОБА_2 про примусове видворення за
межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі території
України громадянина Республіки
Білорусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
подальшим розміщенням в пункт
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають в Україні за адресою:
Чернігівська область, с. Розсудів, вул.
Лісова, 5.

Постанову звернути до негайного
виконання.

Судові витрати з відповідача не
стягувати та віднести на рахунок
Держави.

Повний текст постанови виготовлено 01
жовтня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а в разі їх оскарження - з
моменту проголошення судового рішення
суду апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку в п'ятиденний
строк з дня її проголошення.

Суддя
Т.М. Нестерук