Справа № 686/9776/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 686/9776/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Логінова
Суддя-доповідач: Курко О. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

при секретарі: Швець А.І.

за участю представників сторін:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Молявчик О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 17 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про перерахунок пенсії
, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - Позивач) звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м.Хмельницькому (далі -
Відповідач) про зобов'язання вчинити
дії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 17 червня 2014
року позов задовольнити.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції -змінити,
виходячи з наступного.

Позивачз 1994 року по 2010 рік працював за
трудовими договорами на ЗАТ «Артіль
старателів «Вітім», що підтверджується
вкладками до його трудової книжки
оригінали знаходяться в матеріалах
пенсійної справи №871817. Робота носила
сезонний характер, що обумовлено
кліматичними та іншими природними
умовами місцевості виконання робіт.
Заробітна плата виплачувалась йому
згідно норм, тарифних ставок, за
результатами промивочного сезону,
залежно від видобутку металу, а під час
сезону декілька разів виплачувався
аванс.

20 липня 2011 р. Позивач подав Відповідачу
заяву про призначення пенсії та
оригінали з копіями трудової книжки із
двома вкладками до неї, копію паспорта
та ідентифікаційного коду, довідки про
заробітну плату, видані ЗАТ "Артіль
старателів" Вітім» (Росія, Іркутська
обл., м. Бодайбо), за періоди:

з 01.04.1994 року по 31.12.1999 року (від 13.06.2008
року №111),

з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року (від 13.06.2008
року № 112),

з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року (від 13.06.2008
року № 113),

з 23.03.2008 року по 31.12.2009 року (від 18.03.201І
року №77),

в яких його заробітна плата зазначена
помісячно.

Згідно протоколу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому від 29.07.2011 р. №9803
Позивачу призначено пенсію за віком на
загальних підставах з 28.07.2011 р.

Проте, згодом Відповідачем двічі
переглянуто документи його пенсійної
справи №871817 та здійснено перерахунок
уже призначеної пенсії у результаті
чого її розмір суттєво зменшено: з
01.05.2013 року Відповідачем для розрахунку
пенсії заробітну плату Позивача за
періоди роботи з 01.01.1998 року по 26.12.2010
року враховано у місяці її виплати; з
01.04.2014 року Відповідачем взято для
розрахунку пенсії заробітну плату
Позивача без урахування північної
надбавки та північного коефіцієнта.

Згідно ст. 1 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
пенсійне забезпечення громадян держав
- учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Згідно п. 2 ст. 6 означеної Угоди для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсію на пільгових умовах і за
вислугу років, громадянам держав -
учасниць Угоди враховується трудовий
стаж, набутий на території будь-якої з
цих держав, а також на території
колишнього СРСР за час до набуття
чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться із
заробітку (доходу) за періоди роботи,
які зараховуються до трудового стажу
(п. 3 ст. 6).

Згідно ст. 7 Угоди розмір пенсії
переглядається відповідно до
законодавства держави - учасниці Угоди
за новим місцем проживання пенсіонера
з дотриманням вимог, передбачених
пунктом 3 статті 6 цієї Угоди.

Згідно з постановою Верховної Ради
України «Про порядок тимчасової дії на
території України окремих актів
законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 р. №
І545-ХІІ до прийняття відповідних актів
на території України застосовуються
законодавчі акти Союзу РСР з питань,
які не врегульовано законодавством
України, за умови, що вони не суперечать
Конституції і законам України.

Указами Президії Верховної Ради СРСР
«Про впорядкування пільг для осіб, що
працюють в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» від 10 лютого 1960року,
та «Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» від 26.09.1967року № 1908 в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі працівникам
встановлена виплата надбавки до
місячного заробітку без урахування
районного коефіцієнту і винагороди за
вислугу років за відповідними
розмірами.

Районний коефіцієнт, як доплата за
особливі кліматичні умови праці,
виплачується незалежно від стажу
роботи, а передбачені надбавки
нараховуються незалежно від
безперервного стажу роботи в північних
регіонах.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Згідно п. 1, п. 8 Порядку визначення
заробітної плати, затвердженого
постановою КМ України від 20.04.2005 року
№306 «Про реалізацію абзацу 2 статті 41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», для осіб, що були зайняті
на сезонних роботах, працювали у
старательських артілях та сплачували
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
заробітна плата (дохід), що підлягає
зарахуванню до суми заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії,
визначається шляхом ділення суми
заробітної плати (доходу), виплаченої
за результатами роботи, на кількість
місяців виконання такої роботи.

Дія цього Порядку поширюється на таких
осіб, що до 01.07.1998 р. отримували
заробітну плату (дохід) за результатами
роботи, строк виконання якої
перевищував календарний місяць.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Згідно ст. 11 Угоди необхідні для
пенсійного забезпечення документи,
видані у належному порядку на
території держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав і
держав, що входили до складу СРСР або до
1 грудня 1991 року, приймаються на
території держав - учасниць
Співдружності без легалізації.

Із усіх наданих Позивачем довідок
встанволено, що із зазначених сум
виплати здійснювались відрахування в
Пенсійний фонд за встановленими
тарифами.

У відповідності до ч.1 ст.66 Закону
"України "Про пенсійне забезпечення" до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне
страхування"нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" об'єктом
оподаткування є для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону - фактичні витрати на оплату
праці працівників, які включають
витрати на виплату основної і
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно - правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці".

Частиною 1 ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що
перерахунок пенсій за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами цього
Закону на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату (дохід)
та інших документів, що знаходяться на
час перерахунку в пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасників
Співдружності Незалежних Держав в
області пенсійного забезпечення,
пенсійне забезпечення громадян держав
- учасників цієї Угоди і членів їх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають. Для визначення права на
пенсію громадянам держав учасників
Угоди зараховується трудовий стаж,
набутий на території будь-якої із цих
держав, а також на території колишнього
СРСР за час до введення в дію цієї
Угоди. Обчислення пенсій проводиться
із заробітку (доходи) за періоди, які
зараховуються до трудового стажу.

Згідно із Положенням про порядок
призначення та виплати державних
пенсій від 03.08.1972р., Законом СРСР "Про
пенсійне забезпечення громадян в СРСР"
від 15.05.1990 р. особам, які проживали у
районах, де до заробітної плати
робітників і службовців встановлено
районні коефіцієнти, при призначенні
пенсій враховувалася фактична
заробітна плата, обчислена із
застосуванням районного коефіцієнта.

Відповідно до п. 1,8 Порядку визначення
заробітної плати, затвердженого
постановою КМ України від 20.04.2005 року №
306 «;Про реалізацію абзацу 2 ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» для
осіб, що були зайняті на сезонних
роботах, працювали у старательських
артілях та сплачували внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування заробітна плата (дохід), що
підлягає зарахуванню до суми
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії, визначається шляхом
ділення суми заробітної плати (доходу),
виплаченої за результатами роботи, на
кількість місяців виконання такої
роботи.

Згідно з п. 2 ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5, 6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи колегія суддів вважає, що
доводи, викладені Відповідачем в
апеляційній скарзі, є
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами і не відповідають вимогам
закону, що регулює спірні
правовідносини.

Разом із тим, колегія суддів
апеляційного суду звертає увагу на
наступне.

Відповідно до вимог статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені Позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а Відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких Позивачеві
відмовлено.

Судові витрати, згідно ст. 87 КАС
України, складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції помилково присудив стягнути
з рахунку управління Пенсійного фонду
України в м.Хмельницькому судових
витрат, оскільки такі витрати
підлягають стягненню з Державного
бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду.
Підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права (ч.1 ст. 201 КАС
України).

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
позову, однак помилково застосував
норми права, відтак рішення суду
підлягає зміні в частині розподілу
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому задовольнити частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про перерахунок
пенсії, - змінити.

Абзац шостий резолютивної частини
постанови Хмельницького
міськрайонного суду від 17 червня 2014
року викласти в наступній редакції:
"Присудити із Державного бюджету
України на користь ОСОБА_4 понесені
судові витрати в розмірі 73 (сімдесят
три) грн. 08 коп."

В решті постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 17 червня 2014
року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі 03.10.14 .

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.