Справа № 806/2324/14
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/2324/14

категорія 9.5

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Липа В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної фінансової
інспекції в Житомирській області до
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" про зобов`язання
виконати підпункти 1, 4, 5, 6, 7 пункту 3
вимоги від 18.12.2013 року № 65-17/1891,

встановив:

У травні 2014 року Державна фінансова
інспекція в Житомирській області
звернулася до адміністративного суду з
позовом, у якому просить зобов'язати
Державне підприємство "Радомишльське
лісомисливське господарство" виконати
підпункти 1, 4, 5, 6, 7 пункту 3 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області "Про усунення
виявлених у ДП "Радомишльське
лісомисливське господарство" порушень
законодавства з фінансових питань" від
18.12.2013 року № 65-17/1891. Обґрунтовуючи свої
позовні вимоги позивач зазначив, що у
ході проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01.01.2011 року по
01.08.2013 року виявлено окремі порушення і
недоліки, відображені в акті ревізії №
65-09/32 від 01 листопада 2013 року.
Державному підприємству
"Радомишльське лісомисливське
господарство" було надіслано
лист-вимогу від 18 грудня 2013 року №
65-17/1891 про усунення виявлених ревізією
порушень, зокрема, відображених у
підпунктах 1, 4, 5, 6, 7 пункту 3 цієї вимоги,
з наданням інформації про вжиті заходи
до 18 січня 2014 року. Оскільки
відповідачем не було забезпечено
виконання в установлені строки
вказаної вимоги, тому контролюючий
орган просить у судовому порядку
зобов'язати підприємство виконати її у
частині пп. 1, 4, 5, 6, 7 пункту 3.

Представник позивача подав клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача подав заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Зважаючи на відсутність перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні
та приймаючи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що у період з 12.08.2013 року по
01.11.2013 року (з призупиненням з 19.08.2013
року по 30.08.2013 року, з 09.09.2013 року по
13.09.2013 року та з 11.10.2013 по 31.10.2013 року),
відповідно до п.2.13 плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції на ІІІ
квартал 2013 року та на підставі
направлень від 23.09.2013 року № 903, від
30.09.2013 року № 937, № 938, № 939, від 09.08.2013
року № 778, посадовими особами Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Житомирській області
проведено ревізію фінансово -
господарської діяльності Державного
підприємства "Радомишльське
лісомисливське господарство" за період
з 01.01.2011 по 01.08.2013 року. За результатами
ревізії складено акт № 65-09/32 від 01
листопада 2013 року.

Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" на акт ревізії були
подані до Державної фінансової
інспекції в Житомирській області
заперечення, однак вони не були взяті
до уваги контролюючим органом, про що
свідчать висновки на заперечення до
акту ревізії фінансово-господарської
діяльності ДП "Радомишльське
лісомисливське господарство" за період
з 01 січня 2011 року по 01 серпня 2013 року,
від 01 листопада 2013 року № 65-09/32,
затверджені заступником начальника
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області 16.12.2013 року.

18 грудня 2013 року Овруцькою міжрайонною
державною фінансовою інспекцією
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області направлено
директору Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" Гладишу О.М. лист № 65-17/1891
про усунення виявлених у ДП
"Радомишльське лісомисливське
господарство" порушень законодавства з
фінансових питань.

У вказаному листі відповідач, з метою
повного усунення виявлених порушень та
попередження їх виникнення в
подальшому, керуючись п. 7 ст. 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" вимагав у пункті 3 у позивача,
зокрема:

- вжити заходів щодо стягнення з 5-и
суб'єктів господарювання на загальну
суму 104091,82 грн., з якої ДП "Олевське
лісове господарство" - на суму 23699,81 грн.,
ПП "Тінар" - на суму 29878,93 грн., ТОВ "ДП
Україна" - на суму 26529,78 грн., ФОП ОСОБА_2 -
на суму 19783,23 грн., Корпорація
"Макарівська міжгосподарська
будівельна організація" - на суму 4200,07
грн. В іншому випадку стягнути з винних
осіб шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
Законів про працю України;

- стягнути з осіб, винних у понесених
понад граничні обсяги витрат
(перерахуванні коштів) на суму 3465,60 грн.,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
Законів про працю України;

- вжити заходів щодо стягнення коштів з
ПАТ "Аверс" на суму 113685,60 грн. В іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу Законів про працю України;

- перерахувати в дохід державного
бюджету кошти одержані в результаті
реалізації вилученої лісопродукції в
загальній сумі 18141,00 грн. В іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу законів про працю України;

- стягнути з начальника ст. Ірша ОСОБА_3
та бухгалтера ОСОБА_4, винних у списанні
лісопродукції, яка не відповідає ГОСТу
по товщинах за рахунок надходження
сортиментів на суму 38,40 грн. шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130, 133, 136 КЗпП України.

Не погоджуючись з вказаним пунктом
вимоги, Державне підприємство
"Радомишльське лісомисливське
господарство" звернулося до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом про
його скасування.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду по справі №
806/41/14 від 02 червня 2014 року, яка залишена
без змін ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 09 вересня 2014 року, позов задоволено
повністю і скасовано пункт 3 письмових
вимог Державної фінансової інспекції в
Житомирській області від 18.12.2013 року №
65-17/1891 в частині заходів щодо стягнення
коштів:

- з 5-и суб'єктів господарювання на
загальну суму 104091,82 грн., з якої ДП
"Олевське лісове господарство" - на суму
23699,81 грн., ПП "Тінар" - на суму 29878,93 грн.,
ТОВ "ДП Україна" - на суму 26529,78 грн., ФОП
ОСОБА_2 - на суму 19783,23 грн., Корпорація
"Макарівська міжгосподарська
будівельна організація" - на суму 4200,07
грн. В іншому випадку стягнути з винних
осіб шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
Законів про працю України;

- з осіб, винних у понесених понад
граничні обсяги витрат (перерахуванні
коштів) на суму 3465,60 грн., шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу Законів про працю
України;

- з ПАТ "Аверс" на суму 113685,60 грн. В іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу Законів про працю України;

- перерахувати в дохід державного
бюджету кошти одержані в результаті
реалізації вилученої лісопродукції в
загальній сумі 18141,00 грн. В іншому
випадку стягнути з винних осіб шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу законів про працю України.

Вказані судові рішення набрали
законної сили.

Суд дійшов висновку про необхідність
застосування до вказаних
правовідносин положень статті 72 КАС
України.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки судовим рішенням по справі №
806/41/14 підпункти 1, 4, 5, 6 пункту 3 вимоги
від 18 грудня 2013 року № 65-17/1891 визнано
протиправним, тому позовні вимоги про
зобов'язання ДП "Радомишльське
лісомисливське господарство" виконати
пп. 1, 4, 5, 6 п. 3 вимоги є необгрутованими і
задоволенню не підлягають.

Що стосується пп. 7 п. 3 вимоги Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області "Про усунення виявлених у ДП
"Радомишльське лісомисливське
господарство" порушень законодавства з
фінансових питань" від 18.12.2013 року №
65-17/1891, то суд зазначає слідуюче.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 № 499/2011
(Положення), Державна фінансова
інспекція України (Держфінінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення,
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону
України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі наведеного суд дійшов
висновку про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 25.09.2014 року по справі №
К/800/19337/14.

Державна фінансова інспекція в
Житомирській області пред'явила вимогу
про усунення порушень, виявлених під
час ревізії. При цьому оскаржувана
вимога вказує на виявлені збитки та
їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення
перевіряється судом, який розглядає
такий позов, а не шляхом заявлення
позову до підконтрольної установи про
виконання вимоги.

Тому, у задоволенні позову про
зобов'язання виконати пп. 7 п. 3 вимоги
необхідно відмовити.

Керуючись статтями 72, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

У задоволенні позовних вимог Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області до Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" про зобов`язання
виконати підпункти 1,4,5,6,7 пункту 3
вимоги від 18.12.2013 року № 65-17/1891
відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А.
Липа