Справа № 723/1429/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 723/1429/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Бужора В.Т.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Соболь Ю.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Сторожинецької
районної державної адміністрації
Чернівецької області на постанову
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 04 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Сторожинецької районної державної
адміністрації Чернівецької області
про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Сторожинецької
районної державної адміністрації
Чернівецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 04 липня
2014 року позов задоволено, а саме:
визнано протиправною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Сторожинецької
районної державної адміністрації у
наданні пільг та компенсацій ОСОБА_2
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01
листопада 2012 року, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАСЕ 1
категорії; зобов'язано відповідача
надавати пільги та компенсації ОСОБА_2
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01
листопада 2012 року, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАСЕ 1
категорії

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 04 липня 2014 року, та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи та порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи,
однак позивач подав заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
23.02.1993 року позивачу було видано
посвідчення громадянина який
постраждав від наслідків аварії на
Чорнобильскій АЕС категорія 1, а
вкладка до нього визначена як
безстрокова.

Згідно з експертним висновком
Львівської регіональної міжвідомчої
експертної комісії по встановленню
причинного зв'язку захворювання та
інвалідності з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та їх професійного характеру № 493 від 19
лютого 1992 року ОСОБА_2 було встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
наслідками аварії на ЧАЕС. У висновку
медико-соціальної експертної комісії
м.Чернівці від 14 лютого 2006 року серії
ПВД № 004171 довічно встановлено 3 групу
інвалідності та зазначено, що
захворювання пов'язано з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Однак 28 січня 2013 року Львівська
регіональна міжвідомча експертна
комісія по встановленню причинного
зв'язку захворювання та інвалідності з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та їх
професійного характеру визнала свій
висновок № 493 від 19 лютого 1992 року
недійсним, у зв'язку чим позивач
втратив підтвердження встановлення
причинного зв'язку інвалідності з дією
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
ЧАЕС.

Згідно витягу комісії зі спірних
питань визначення статусу осіб, які
брали участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильскій АЕС № 55 від
01.11.2012 року засіданням комісії було
вирішено визнати безпідставною видачу
посвідчення ліквідації наслідків на
ЧАЕС категорії І ОСОБА_2, який виконував
роботи у зоні відчуження у 1988 році
менше 30-ти календарних днів.

29 квітня 2013 року позивач повторно
пройшов медико-соціальну експертизу,
згідно якої йому встановлена 3 група
інвалідності загального захворювання
без зазначення причинного зв'язку
інвалідності з дією іонізуючого
випромінення та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на ЧАЕС.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року визнано протиправним та
скасовано Рішення комісії зі спірних
питань визначення статусу осіб, які
брали участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильскій АЕС
Міністертсва соціальної політики
України, яке оформлено протоколом №53
від 01.11.2012 року в частині визнання
безпідставною видачу ОСОБА_2
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 та
вилучення у нього посвідчення, з
повідомленням місцевих органів
виконавчої влади та місцевого
самоврядування.

Відповідно до п.2 ст.9 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є потерпілі
від Чорнобильської катастрофи -
громадяни, включаючи дітей, які зазнали
впливу радіоактивного опромінення
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В силу ст.49 вищезазначеного Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
державної пенсії; додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

У відповідності до ст.12
вищезазначеного Закону причинний
зв'язок між захворюванням, пов'язаним з
Чорнобильською катастрофою, частковою
або повною втратою працездатності
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, і
Чорнобильською катастрофою визнається
встановленим (незалежно від наявності
дозиметричних показників чи їх
відсутності), якщо його підтверджено
під час стаціонарного обстеження
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи уповноваженою медичною
комісією не нижче обласного рівня або
спеціалізованими медичними установами
Міністерства оборони України,
Міністерства внутрішніх справ України,
Служби безпеки України, які мають
ліцензію центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони здоров'я.

Згідно п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, інваліди з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та потерпілих
від Чорнобильської катастрофи (статті
10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, хворі внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу, - категорія 1.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підставами
для визначення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи є період роботи (служби) у
зоні відчуження, що підтверджено
відповідними документами.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду І інстанції про наявність права
позивача на отримання пільг та
компенсації відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з огляду на
таке.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року визнано протиправним та
скасовано Рішення комісії зі спірних
питань визначення статусу осіб, які
брали участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильскій АЕС
Міністертсва соціальної політики
України, яке оформлено протоколом №53
від 01.11.2012 року, отже судом визнано, що
ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.
Вказане рішення суду набрало законної
сили. Отже, підстава, яка стала відмовою
в наданні пільг та компенсації
позивачу відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", була
спростована рішенням Чернівецького
окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст.124 Конституції України
та ч.2 ст.13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Сторожинецької районної державної
адміністрації Чернівецької області, -
залишити без задоволення, а постанову
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 04 липня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.