Справа № 9101/190247/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2014 рокусправа № 411/1589/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 29
березня 2012 року

у справі № 411/1589/2012

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Довгинцівському районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області

про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся у
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Довгинцівському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області про визнання нечинним
розпорядження в частині застосування
показника середньої заробітної плати
(доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески за 2010
рік в розмірі 1982,63 грн., замість
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України за 2010 рік в розмірі
2239,00 грн. відповідно до частини 2 статті
40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при обчисленні пенсії,
зобов'язання здійснити нарахування
пенсії з застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України за 2010 рік з 04 вересня
2011 року та виплатити пенсію з
урахуванням проведених виплат.

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 29 березня 2012 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись при цьому на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 04
вересня 2011 року призначена пенсія за
віком на пільгових умовах відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При призначенні пенсії відповідачем
для розрахунку її розміру, як один із
показників у формулі, взята середня
заробітна плата в середньому на одну
застраховану особу в

цілому по Україні , з якої сплачені
страхові внески за 2010 рік - 1982,63 грн.

Отже, предметом даного спору є
правомірність застосування
відповідачем при розрахунку
заробітної плати для обчислення пенсії
за формулою, показника середньої
заробітної плати по України за 2010 рік,
яка дорівнює 1982,63 грн., оскільки за
твердженням позивача, слід
застосовувати середню заробітну плату
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2010 рік, яка згідно
даних Держкомстату складає 2239,00 грн.

Щодо застосування інших складових при
призначенні пенсії позивачу спору між
сторонами не виникало.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки іншого
порядку обчислення середнього
заробітку працівників, зайнятих у
галузях економіки України, який
застосовується у формулі для
обчислення заробітної плати для
обчислення пенсії, ніж встановлений
Порядком визначення показників
середньої заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка, відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», враховується для
обчислення пенсій, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 01 лютого 2008 року № 4-4, не
існує, то дії відповідача при
призначенні пенсії ОСОБА_1 правомірні.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин (з
урахуванням рішення Конституційного
суду України від 22 травня 2008 року)
передбачено, що заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається за
формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -
заробітна плата (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії; Ск - сума
коефіцієнтів заробітної плати (доходу)
за кожний місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз ); К -
кількість місяців страхового стажу, за
які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

В той же час, відповідно до статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (із змінами) та пункту 12
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24 жовтня 2007 року
№ 1261, постановою Пенсійного фонду
України № 4-4 від 01 лютого 2008 року
затверджено Порядок визначення
показників середньої заробітної плати
(доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», враховується для
обчислення пенсії. Цим Порядом,
зокрема, визначено показник заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії за
рік, що використовується для
визначення заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, скоригованої згідно з частиною
другою статті 40 Закону № 1058.

Оскільки постанова Пенсійного фонду
України № 22-1 від 31 грудня 2003 року про
затвердження Тимчасової методики
визначення показників середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях національної економіки, для
призначення пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратила чинність на
підставі постанови Пенсійного фонду
України № 4-3 від 01 лютого 2008 року, то
відповідачем правомірно розрахований
третій складовий показник за формулою,
а саме, заробітна плата (дохід) для
обчислення пенсії відповідно до вимог
Порядку визначення показників
середньої заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсій, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 01 лютого 2008 року № 4-4, так як
іншої методики розрахунку зазначеного
показника на час виникнення спірних
правовідносин не існує.

Посилання ОСОБА_1 на те, що згідно даних
Держкомстату середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2010 рік складає
2239,00 грн., то вона і має бути
застосована при призначенні позивачу
пенсії у 2010 році, замість показника
середньої заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2010 рік в розмірі 1982,63
грн., як це неправомірно застосував
відповідач, є безпідставним та таким,
що спростовується положеннями
законодавчих норм, які регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись статтею 197, пунктом 1 частиною
1 статті 198, статтями 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ухвалиВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 29 березня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим