Справа № 469/681/14-а
Суддя: ТАВЛУЙ В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 469/681/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
Березанський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючої судді
- Тавлуя В.В.

при секретарі
- Ткач Т. В.

за участю позивачки
- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Березанка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Миколаївській області Смірнової Олени
Віталіївни, Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Миколаївській області, про визнання
дій неправомірними та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

в с т а
н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 13.06.2014 року
звернулась до суду з вказаним позовом,
у якому, з урахуванням уточнень,
викладених у позовній заяві від 01.07.2014
року (а.с.13-14), просить суд визнати дії
відповідача по застосуванню до неї
адміністративного стягнення
неправомірними, скасувати постанову
головного державного інспектора праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
Смірнової О.В. від 04.06.2014 року
№14-08-063/0048-0043 про накладення на неї
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 850 гривень, провадження у
справі закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
постановою головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Миколаївській області Смірнової О.В.
№14-08-063/0048-0043 від 04.06.2014 року за
невиконання законних вимог
держінспектора праці щодо
забезпечення виплати заробітної плати
за квітень 2014 року, відображених у
приписі №14-08-063/0154-0129 від 29.04.2014 року, її
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.188-6 КУпАП та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Постанова і протокол були одержані нею
04.06.2014 року.

Вважає накладене на неї стягнення
необґрунтованим, а постанову про
застосування адміністративного
стягнення такою, що підлягає
скасуванню, оскільки, на її думку,
відповідачами при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення та
при розгляді справи було порушено
вимоги КУпАП, зокрема, в порушення
положень ст.280 КУпАП не з'ясовувались
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог
позивачка зазначає, що вона працює на
посаді директора КП «Березань» з 06.06.2013
року. Станом на 01.06.2013 року КП
«Березань» мало заборгованість по
виплаті заробітної плати в сумі 80014,87
грн.; заборгованість по оплаті за
спожиту електроенергію - 15499,19 грн.; по
сплаті податку на доходи фізичних осіб
- 22376,79 грн.; по сплаті єдиного
соціального внеску - 21841,26 грн.

Протягом року за рахунок надходжень за
спожиті комунальні послуги
забезпечувалося функціонування
комунального господарства,
сплачувалися як поточні платежі, так і
заборгованість попередніх періодів.

За період з 01.06.2013 року по 01.06.2014 року до
каси підприємства надійшло 380971,94 грн.
З цієї суми було витрачено на придбання
паливно-мастильних матеріалів 99264,11
грн., на виплату заробітної плати - 261
161,32 грн., здано на розрахунковий
рахунок підприємства у банк - 18 440 грн.,
витрачено на позику - 1800 грн.

На розрахунковий рахунок підприємства
за рік надійшло 835 308,70 грн.,
перераховано заробітної плати
працівникам на карткові рахунки - 270408,62
грн., за електроенергію та запчастини -
73819,38 грн., ПДВ - 146059,63 грн., ЄСВ - 237266,12
грн., послуги банку - 2826,53 грн., інші
податки - 107257,54 грн.

Позивачка вказує, що на її думку, нею як
керівником підприємства, вживалися
всі заходи для того, щоб виплатити
працівникам і заборгованість по
заробітній платі, яка виникла до 01.06.2014
року, і поточну заробітну плату. Для
того, щоб виплатити заробітну плату в
повному обсязі, необхідно було
забезпечити надання комунальних
послуг , так як інших джерел доходів
підприємство не має. Для цього, в свою
чергу, треба було сплатити за
електроенергію, придбати
паливно-мастильні матеріали,
запчастини та інше. Також необхідно
було своєчасно сплатити податки та
обов'язкові платежі до бюджету.

Спрямування всіх надходжень
підприємства на погашення
заборгованості по заробітній платі
поставило б під загрозу подальше
функціонування комунгоспу:
підприємство не мало б змоги вивозити
сміття, нечистоти, подавати населенню
воду, не працювали б очисні споруди.

Тому затримка виплати заробітної
плати за квітень була вимушеною,
оскільки у підприємства не вистачало
коштів.

На думку позивачки, її вини чи умислу у
порушенні вимог припису немає, так як
існують об'єктивні причини, з яких він
частково не був виконаний, і
враховуючи, що заробітна плата за
квітень 2014 року складає незначну
частину у загальному обсязі виплаченої
заробітної плати, правопорушення
виявлене інспектором праці є
малозначним.

Посилаючись на викладене, вважає, що
для застосування до неї
адміністративного стягнення у виді
штрафу немає підстав та просить суд
визнати дії відповідача по
застосуванню до неї адміністративного
стягнення неправомірними, скасувати
постанову головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Миколаївській області Смірнової О.В.
від 04.06.2014 року №14-08-063/0048-0043 про
накладення на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу в сумі 850
гривень, провадження у справі закрити.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, посилаючись на
обставини, зазначені у позовній заяві.
Суду пояснила, що вона працює
директором КП «Березань» з 06.06.2013 року.
На момент вступу на посаду на
підприємстві рахувалась
заборгованість по заробітній платі в
сумі 80014,87 грн. Вживала всі заходи по
зменшенню заборгованості по
заробітній платі весь час перебування
на займаній посаді. На час перевірки
заборгованість по заробітній платі
була значно меншою порівняно з
моментом вступу її на посаду директора.
Повністю розрахуватися з працівниками
підприємства не змогла в силу
об'єктивних причин, а саме: невеликі
доходи підприємства та необхідність
погашення заборгованості по податкам
в держбюджет та за електроенергію.
Наслідком нездійснення розрахунків
за електроенергію було б відключення
підприємства від електропостачання та
залишення населення смт.Березанка від
водопостачання, в тому числі юридичних
осіб та державних установ.

Відповідач - Територіальна державна
інспекція з питань праці у
Миколаївській області повідомлена
належним чином про дату, місце і час
розгляду справи (а.с.50, 61, 67), однак її
представник у судові засідання 10.07.2014
року, 14.08.2014 року, 29.08.2014 року, 12.09.2014
року, 24.09.2014 року не з'явився.

Відповідачем направлені до суду
клопотання від 13.08.2014 року, 27.08.2014 року,
10.09.2014 року про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з перебуванням
працівників інспекції у відпустках без
збереження заробітної плати і
неможливістю участі в судовому
засіданні.

У надісланих до суду письмових
запереченнях від 15.07.2014 року (а.с.37-38)
відповідач зазначив, що
адміністративний позов не визнає, і у
його задоволенні просить відмовити.

Відповідач Смірнова О.В. повідомлена
належним чином про дату, місце і час
розгляду справи (а.с.51, 60, 68), однак у
судові засідання не з'явилася.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд визнає неявку відповідачів у
судові засідання без поважних причин
та вважає можливим вирішити справу на
підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивачки та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Постановою про
накладення адміністративного
стягнення №14-08-063/0048-0043 від 04.06.2014 року
позивачку ОСОБА_1, як директора КП
«Березань», притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.188-6 КУпАП за невиконання законних
вимог державного інспектора праці,
відображених у приписі № 14-08-063/0154-0129
від 29.04.2014 року щодо усунення порушень
законодавства України про працю (а.с.6).

Підставою для винесення вказаної
постанови є Протокол про
адміністративне правопорушення
№14-08-063/0048 від 04.06.2014 року (а.с.7), згідно
якого 04.06.2014 року в ході позапланової
перевірки на предмет виконання пунктів
припису №14-08-063/0154-0129 від 29.04.2914 року в
КП «Березань» було встановлено
наявність заборгованості з заробітної
плати за квітень 2014 року в розмірі 19700
грн.

Проте, як вбачається зі змісту
зазначеного протоколу ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП.

Згідно дослідженого судом Припису
№14-08-063/0154-0129 від 29.04.2914 року (а.с.18) під
час перевірки КП «Березань» було
встановлено, що загальна сума боргу КП
«Березань» по заробітній платі перед
працівниками складає 59785,50 грн. станом
на 29.04.2014 року, у зв'язку з чим позивачку
зобов'язано забезпечити виплату
поточної заробітної плати відповідно
до ч.1 ст.115 КЗпП України.

Як вбачається з виписки з Наказу №40 - ОС
- 121 від 06.06.2013 року по Комунальному
Підприємству «Березань» позивачку
ОСОБА_1 прийнято на посаду директора
КП «Березань» з 06.06.2013 року (а.с.69, 70).

Згідно довідки КП «Березань» №153 від
24.06.2014 року (а.с.22) станом на 01.06.2013 року
кредиторська заборгованість на
підприємстві становила 139732,11 грн., в
тому числі заборгованість по
заробітній платі - 80014,87 грн.;
дебіторська заборгованість - 52408,82 грн.

Згідно довідки КП «Березань» №365 від
25.09.2014 року (а.с.71) станом на 08.09.2014 року
кредиторська заборгованість по
заробітній платі за липень складала
15593,92 грн.

Відповідно до встановлених обставин
справи, суд, приймаючи рішення про
наявність підстав для задоволення
адміністративного позову, виходить з
наступних положень закону.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову

Відповідно до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Статтею 188-6 КУпАП передбачена
відповідальність посадових осіб за
невиконання законних вимог посадових
осіб центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю,
щодо усунення порушень законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування або
створення перешкод для діяльності
цього органу.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про факт
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Згідно ч.1. ст.268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи. Особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання юридичної допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження,
оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, які
пом'якшують чи обтяжують
відповідальність.

Виходячи зі змісту ст.251 КУпАП,
зазначені обставини встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова
особа) при підготовці до розгляду
справи про адміністративне
правопорушення вирішує чи правильно
складено протокол та інші матеріали
справи про адміністративне
правопорушення.

Відповідно до змісту оскаржуваної
Постанови про накладення
адміністративного стягнення
№14-08-063/0048-0043 від 04.06.2014 року (а.с.12), за
наслідками розгляду Протоколу про
адміністративне правопорушення
№14-08-063/0048 від 04.06.2014 року позивачку
ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП, яке полягає
у тому, що позивачка не виконала
законні вимоги державного інспектора
праці, відображених у Приписі
№14-08-063/0154-0129 від 29.04.2914 року.

Разом з тим, згідно дослідженого судом
Протоколу про адміністративне
правопорушення №14-08-063/0048 від 04.06.2014
року, на підставі якого було винесено
оскаржувану постанову, позивачку
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, що
суперечить правовій кваліфікації дій
позивачки, зазначених в оскаржуваній
постанові.

Крім того, в судовому засіданні
позивачка пояснила, що нею вживалися
всі заходи по зменшенню
заборгованості по заробітній платі
протягом всього часу перебування на
займаній посаді, на підтвердження чого
надала довідку КП «Березань» №152 від
24.06.2014 року про рух коштів КП «Березань»
за період з 01.06.2013 року по 01.06.2014 року
(а.с.15-16). На час проведення позапланової
перевірки на предмет виконання
пунктів припису №14-08-063/0154-0129 від 29.04.2914
року заборгованість по заробітній
платі була значно меншою порівняно з
заборгованістю встановленою на момент
винесення припису. Як пояснила сама
позивачка, забезпечити виплату
заборгованості по заробітній платі в
повному розмірі на підприємстві не
було можливості в силу об'єктивних
причин, а саме: невеликі доходи
підприємства та необхідність
погашення заборгованості по податкам
в держбюджет та за спожиту
електроенергію.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що при оформленні матеріалів
адміністративної справи стосовно
позивачки ОСОБА_1 за ст.188-6 КУпАП та
прийнятті рішення про накладення на
неї адміністративного стягнення у
вигляді штрафу у сумі 850 гривень
відповідач грубо порушив порядок
розгляду справи про адміністративне
правопорушення, встановлений ст.ст.278-280
КУпАП. Також відповідач не всебічно
підійшов до розгляду справи про
адміністративне правопорушення та не
вірно встановив вину позивачки.

Відповідно до встановлених обставин
справи, суд вважає вину ОСОБА_1 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП, не
доведеною, оскільки Постанову про
накладення адміністративного
стягнення №14-08-063/0048-0043 від 04.06.2014 року
винесено з порушенням порядку
розгляду справи про адміністративне
правопорушення, встановленого КУпАП, і
викладені у ній висновки суперечать
даним протоколу про адміністративне
правопорушення.

Таким чином, з огляду на недоведеність
вини позивачки у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає
закриттю за відсутності складу
адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст.94 КАС України
здійснені позивачем судові витрати
підлягають відшкодуванню з Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 159-163, 167, 171-2 КАС
України, п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, суд -

в и р і ш и в
:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Головного державного інспектора праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
Смірнової Олени Віталіївни,
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області,
про визнання дій неправомірними та
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
- задовольнити.

Визнати дії Головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Миколаївській області Смірнової Олени
Віталіївни щодо накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 850,00 гривень, -
неправомірними.

Постанову Головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Миколаївській області Смірнової Олени
Віталіївни від 04.06.2014 року №14-08-063/0048-0043
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП, та
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу в сумі 850
гривень скасувати, провадження у
справі закрити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та
підписано 30 вересня 2014 року.

Суддя :