Справа № 806/3449/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"29" вересня 2014 р.
Справа № 806/3449/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

при секретарі
Кратюк А. О.

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "14" серпня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю "ЖЛ" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
скасування рішення,стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року Товариство з
додатковою відповідальністю "ЖЛ"
звернулось до суду з позовом про
скасування рішень про коригування
митної вартості №101060000/2014/300234/2 від 23
квітня 2014 року та №101060000/2014/300247/2 від 12
травня 2014року Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
та стягнення надмірно сплаченого ПДВ в
розмірі 21509,80 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 14.08.2014р.
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано рішення
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
коригування митної вартості товарів
від 23 квітня 2014 року №101060000/2014/300234/2 та
від 12 травня 2014 року №101060000/2014/300247/2.
Відшкодовано Товариству з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" понесені ним
судові витрати у розмірі 328,86 грн. з
Державного бюджету України. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
звернулась до суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення про відмову в позові. На
думку, відповідача судом першої
інстанції не досліджено докази, надані
податковим органом, оцінка доказам
надана без врахування їх взаємного
зв'язку в сукупності.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті оскарженого рішення,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги з огляду на наступне.

17 грудня 2013 між позивачем та
компанією-продавцем "ADM International Sarl"
укладено контракт №1034107 на поставку
какао-порошку (а.с. 26-30).

Пунктом 2.1 вказаного контракту
сторонами погоджено, що ціна за товар
визначається в специфікації та інвойсі
на кожну окрему партію товару (а.с. 31).

Компанією-продавцем "ADM International Sarl" на
виконання умов контракту було
поставлено до України какао-порошок
кількома партіями, що підтверджується
інвойсами №14109422 від 17 квітня 2014 року та
№14110787 від 07 травня 2014 року (а.с. 32-35).

Для митного оформлення вказаного
товару позивачем було пред'явлено
відповідачу митні декларації
№101060000/2014/005021 від 22 квітня 2014 року по
інвойсу №14109422, №101060000/2014/005981 від 12
травня 2014 року по інвойсу №14110787 (а.с.
18-25), специфікацію №1 від 17.12.2013 року,
прайс лист від виробника, інвойси,
міжнародні автомобільні накладні,
рахунки-фактури, виписки з
бухгалтерської документації,
сертифікати проходження товару, листи
страхування. Тобто позивачем для
митного оформлення було надано базовий
(обов'язковий) пакет документів,
перелік яких встановлений ст. 53 Митного
кодексу України.

Відповідачем були прийняті рішення про
коригування митної вартості товарів:
№101060000/2014/300234/2 від 23.04.2014 року (а.с. 11), №
101060000/2014/300247/2 від 12.05.2014 року (а.с. 12-13)
виходячи з того, що документи які були
подані для оформлення митної вартості
містили розбіжності, а саме в інвойсах
№14109422 від 17.01.2014 року, №14012779 від 06.05.2014
року зазначений банк Citibank New York 10043. Account
number 30793216, Swift code CITIUS33 а в договорі №1034107
від 17.12.2013 року в пункті №12 зазначено
Citibank Amsterdam. Account numbber 266017665, Swift code CITINL2X. А
також в зв'язку з неподанням
декларантом на письмову вимогу органу
доходів і зборів відповідно до ч.3 ст. 53
МК України додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: виписки з
бухгалтерської документації, каталоги
виробника товару, висновки про
вартісні характеристика товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію про біржових організацій
про вартість товару або сировини.

За інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів.

Проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом та
доповнено наявні розбіжності з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог ст. ст. 59 - 64
МК України.

За результатами проведеної
консультації встановлено, що методи 2а
та 2б не можуть бути застосовані у
зв'язку з відсутністю цінової
інформації на ідентичні та подібні
(аналогічні) товари, методи 2в та 2г - в
зв'язку з відсутністю основи для
віднімання та додавання вартості.
Митна вартість визначена за резервним
методом, яка ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях на основі МД
№101060000/2014/002697 від 05.03.2014 року, з
урахуванням коригувань та обсягу
партії товарів, умов поставки
комерційних умов, що відповідає
принципам і критеріям, визначеним
Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року. Джерело інформації: інформація
цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів,
митне оформлення яких вже здійснено, МК
України.

Позивачем було надано до оформлення
нові митні декларації №101060000/2014/005035 від
23.04.2014 року (а.с. 20-21), №101060000/2014/006009 від
12.05.2014 року (а.с. 24-25) згідно яких позивач
додатково сплатив ПДВ в сумі 21509,80 грн.,
тобто більше ніж підлягало сплаті за
митною вартістю товару, визначену
виробником/ постачальником.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, позивач надавав
відповідачу лист імпортера про те, що
його виробничі відділення, а також
представництва розташовані в різних
країнах світу, так як компанія "ADM
International Sarl" за організаційно-правовою
формою є корпорацією (а.с. 37-38).
Відповідно до якого, продаж товару
здійснюється спеціалізованим центром
продажу та обслуговування клієнтів, а
поставка відбувається безпосередньо
зі складу постачальника в м. Косцян
(Польща). Тому суд зазначає, що
банківські рахунки, резидентом яких є
постачальник є дійсними і не можуть
вважатися такими, що викликають
будь-які сумніви.

Відповідно п. 10 ст. 58 Митного кодексу
України надано вичерпний перелік того,
що становить собою складова митної
вартості. Це, зокрема, витрати, понесені
покупцем, роялті та інші ліцензійні
платежі, вартість сировини, матеріалів,
деталей, тощо.

Згідно з п. 7 Методичних рекомендацій,
при перевірці розрахунку та числового
значення заявленої митної вартості
товарів здійснюється перевірка
наявності у підтверджуючих документах
всіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ
подається); митній декларації графи 12,20,
22, 31 (в частині зазначення
характеристик товару, які впливають
виключно на рівень його митної
вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності
реквізитів документів, які
підтверджують митну вартість товарів),
45, 46; документах, поданих для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів, для декларування яких не
застосовується митна декларація (в
частині зазначення характеристик
товару, які впливають виключно на
рівень його митної вартості);
рахунку-фактурі або іншому документі,
який визначає вартість товару.

Отже, наявність обох банківських
реквізитів постачальника жодним чином
не впливає на митну вартість товару та
не може слугувати причиною її
коригування митним органом.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні, зокрема: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. (ч.ч.
2,3 ст. 57 МК України).

Частиною 2 ст. 54 МК України передбачено,
що контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо: 1) немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів, за винятком тих, що: а)
встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу (ч. 3 ст. 58 МК
України).

Згідно із ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт); інвойс; якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; згідно умов Контракту, товар
поставляється з відстрочкою платежу в
ЗО календарних днів; за наявності -
інші платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; якщо
здійснювалося страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування.

За таких обставин суд вважає, що
оскільки позивачем були надані всі
необхідні документи, передбачені ст. 53
Митного кодексу України, то рішення про
коригування митної вартості товарів
від 23 квітня 2014 року №101060000/2014/300234/2 та
від 12 травня 2014 року №101060000/2014/300247/2 є
такими що прийняті з порушенням
чинного законодавства, а тому
підлягають скасуванню.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість судового рішення в
частині відмови в позовові про
стягнення з відповідного рахунку
відповідача на користь ТОВ "ЖЛ"
надмірно сплачених 21509,80 грн. податку на
додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 20 липня 2007
року N618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року, для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Вказана заява з пакетом
документів передається до Відділу для
перевірки обґрунтованості повернення
заявлених сум, який перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати. А у разі підтвердження факту
надмірно зарахованих до бюджету митних
платежів складається Висновок. З
матеріалів справи вбачається, що
позивач не скористався такою
процедурою.

Крім того, за правилами частин першої,
третьої статті 265 МК митний орган
здійснює контроль правильності
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями цього Кодексу. У
разі виникнення у митного органу
сумніву щодо правильності визначення
декларантом митної вартості, він своїм
рішенням має право зобов'язати
останнього визначити митну вартість
іншим способом, ніж він використав для
її визначення.

Аналіз положень статей 265, 266 МК України
та Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339, дає суду
підстави для висновку, що питання
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості, як і
визначення методу її обчислення у
встановленому законом порядку в разі
виникнення обґрунтованого сумніву,
відносяться до виключної компетенції
митних органів. Тому суд, встановивши
протиправність рішень митного органу
про визначення митної вартості товару
за тим чи іншим методом, не вправі
підміняти митний орган, стягуючи з
державного бюджету надмірно сплачену з
такої вартості суму ПДВ, фактично
визначаючи при цьому інший метод
обчислення митної вартості.

З огляду на те, що суд не може підміняти
митний орган, суд першої інстанції
правомірно вказану позовну вимогу
залишив без задоволення.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судова колегія
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції повно встановив обставини
справи, дав належну оцінку доказам,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права
та правомірно частково задовольнив
позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "14" серпня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "01" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
додатковою відповідальністю "ЖЛ"
вул.Щорса,67,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,