Справа № 0520/10170/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року м.
Київ К/800/19425/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 24
грудня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області, третя особа -
публічне акціонерне товариство
"Металургійний комбінат "Азовсталь",
про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області, третя особа -
публічне акціонерне товариство
«Металургійний комбінат «Азовсталь»,
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивачеві з 05.04.2005 призначено пенсію
за віком на пільгових умовах, при
пільговому страховому стажі за списком
№1 - 13 років 0 місяців 17 днів. Однак,
позивач вважає, що відповідачем
протиправно з періоду його праці за
вказаним списком у якості коваля на
молотах та пресах виключено період з
07.06.1999 по 27.11.2000 (1 рік 5 місяців 21 день). У
липні 2012 року він звернувся до профкому
комбінату для роз'яснення питання щодо
пільгового пенсійного забезпечення;
17.08.2012 отримав інформацію про те, що
період з 07.06.1999 по 27.11.2000 не врахований в
період роботи за списком №1. Просив
поновити пропущений ним з поважних
причини процесуальний строк,
встановлений законом, для звернення до
суду, визнати дії Управління
неправомірними та зобов'язати виконати
певні дії.

Постановою Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
24 грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року, позов задоволено частково:
визнано дії Управління щодо виключення
з періоду роботи за Списком №1 у якості
коваля на молотах і пресах
ковальсько-пресового цеху у період з
07.06.1999 по 27.11.2000 (1 рік 05 місяців 21 день) -
неправомірними; зобов'язано включити
зазначений період для призначення
пільгової пенсії по списку №1,
поновлено строк звернення до суду та
зобов'язано Управління провести
перерахунок пенсії позивачу з
урахуванням пільгового стажу за
Списком №1 за період його роботи на ПАТ
МК «Азовсталь» з 07.06.1999 по 27.11.2000 (1 рік 05
місяців 21 день) з 1 травня 2012 року та
сплатити суму недоотриманих грошових
коштів.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в частині
дати здійснення перерахунку пенсії,
зобов'язавши відповідача здійснити
перерахунок пенсії з дня її
призначення, а саме з 05.04.2005.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
призначено пенсію за віком по Списку №1
з 05.04.2005.

З копії трудової книжки вбачається, що
15 серпня 1990 року позивач наказом №176
від 14.08.1990 був прийнятий на роботу у
ковальсько-пресовий цех ковалем на
молотах і пресах Державного
металургійного комбінату «Азовсталь».
02.01.1995 наказом №749 він був переведений
до ковальсько-пресового цеху ковалем
на молотах і пресах 3 розряду цього ж
підприємства.

Згідно з листом Управління Пенсійного
фонду України в Іллічівському районі м.
Маріуполя від 08.08.2012, до пільгового
стажу за Списком №1 враховані періоди з
15.08.1990 по 06.06.1999 та з 28.11.2000 по 31.08.2003. До
пільгового стажу роботи за списком №1
не враховано період з 07.06.1999 по 27.11.2000 з
тих підстав, що підприємством не було
підтверджено результатами атестації
робочих міст.

Відповідно до довідки ВАТ «МК
«Азовсталь» про підтвердження
наявності трудового стажу для
призначення пенсії, ОСОБА_2 з 15.08.1990 по
31.08.2003 працював повний робочий день на
підприємстві у ковальсько-пресовому
цеху на посаді коваля на молотах і
пресах. Його професія була атестованою
07.06.1994 (наказ №118); 28.11.2000 (наказ №427);
28.09.2001 (наказ №315). Умови праці та
характер роботи не змінювався з
моменту відкриття цеху.

Також вказані обставини підтверджені
копіями наказів від 07.06.1994 №118; від
28.11.2000 №427; 28.09.2001 №315, які підписані
генеральним директором підприємства
«Азовсталь» та до яких додані переліки
професій, що відносяться до Списків №1
та №1. Професія позивача - коваль на
молотах і пресах відносяться до Списку
№1.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що відповідачем безпідставно не
включено в пільговий стаж за Списком №1
спірний період роботи позивача,
оскільки умови праці позивача не
змінювалися, а не проведення
підприємством атестації робочих місць,
не може позбавити працівника його
законного права на пенсію на пільгових
умовах.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, вважаючи при цьому за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" право на пенсію за віком
на пільгових умовах незалежно від
місця останньої роботи мають
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посаді
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи неменше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається ст.100 даного Закону за
змістом якої особам, які мають на і
введення в дію цього Закону повний стаж
на зазначених роботах, що давав право
на пенсії пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідні вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України N 383 від 18
листопада 2005 року з метою забезпечення
соціального захисту працівників,
зайнятих на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими і особливо
важкими умовами праці за Списком N 1 та
на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, затверджено Порядок
застосування Списків N 1 і N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків N 1 і N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року N 383, при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Окрім того, відповідно до пунктів 1 і 2
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці така атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому;
основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку
застосування Списків N 1 і N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
результати атестації (як вперше
проведеної, так і чергової)
застосовуються при обчисленні стажу,
який дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, впродовж 5 років
після затвердження її результатів, за
умови, якщо впродовж цього часу на
даному підприємстві не змінювались
докорінно умови і характер праці
(виробництво, робота, робоче місце), що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Якщо атестація була вперше проведена
після 21 серпня 1997 року, у разі
підтвердження права на пенсію за віком
на пільгових умовах, до пільгового
стажу зараховується весь період роботи
до 21 серпня 1992 року, 5-річний період
роботи на даному підприємстві, що
передує даті видання наказу про її
результати, та період роботи впродовж
наступних 5 років з урахуванням пункту
4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку
застосування Списків N 1 і N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах).

Отже, не проведення атестації на не є
підставою для не включення періоду
роботи на підприємстві до пільгового
стажу, оскільки законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
суди дійшли висновку, що її не
проведення не може позбавити громадян
їх конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, колегія суддів не приймає
доводи позивача щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог за
період, починаючи з 05.04.2005 із
застосуванням положень статті 87
Закону України від 5 листопада 1991 року N
1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Так, відповідно до частини другої
статті 87 Закону N 1788-XII суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми
права дає підстави вважати, що ця норма
закону стосується вже нарахованих сум
пенсій за минулий час, однак не
виплачених з вини органу Пенсійного
фонду.

Таке ж правило закріплене частиною
другою статті 46 Закону України від 9
липня 2003 року N1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у якій йдеться про те, що
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Водночас, згідно з частиною другою
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що положення
статті 87 Закону N 1788-XII не підлягають
застосуванню до заявлених позовних
вимог, адже приписи цієї норми
регулюють виплату за минулий час уже
нарахованих пенсій, однак не
виплачених з вини органу Пенсійного
фонду.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
24 грудня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: