Справа № 817/2592/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/2592/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2592/14

26 вересня 2014 року

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛДП і будівельна компанія"

про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій,

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛДП і будівельна компанія" заборгованість по витратах на відшкодування пільгових пенсій, призначених згідно пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 186,05 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання в якому просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛДП і будівельна компанія" у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив. Про дату, час і місце судового розгляду, з урахуванням вимог ст.ст. 33,35 Кодексу адміністративного судочинства України, повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому проваджені у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведених обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву по суті, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши їх в сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, у відповідності до норм чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з картки особового рахунку позивача за відповідачем станом на 01.09.2014 року рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на загальну суму 186,05 грн. (а.с.3).

Пункт 1 ст.2. Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для юридичних осіб, незалежно від форми власності, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, до об’єкту оподаткування відносить фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІV встановлено, що після 01.01.2004 року зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який діяв до набрання чинності цим Законом. До 01 січня 2004 року діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відповідно до якого бюджетні, громадські, інші установи й організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи відшкодовують Пенсійному фонду 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку (п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 січня 2004 р. за N 64/8663) (далі за текстом–Інструкція).

Така сама правова позиція була викладена і в Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 03.06.1999 року, №4-6, та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.07.1999 року за №436/3729.

На виконання вимог п.6.4, п.7.4 Інструкції від 03.06.1999 року, Управлінням пенсійного фонду України у м. Рівне для відповідача було вручено повідомлення з розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно яких щомісяця, до 25 числа, відшкодуванню Пенсійному фонду підлягала сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначена на пільгових умовах працівникам відповідача. Розрахунки містять відомості про працівників (громадян), рік призначення пенсій, розмір призначеної пенсії (а.с.3).

Відповідно до пп. 5 п. 2.2 та пп. 8 п. 2.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, що затверджене Постановою Правління Пенсійного фонду України №8-2 від 30.04.2002 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №442/6730 21.05.2002 року, управління Пенсійного фонду в містах контролюють надходження страхових внесків та інших платежів до Управління Пенсійного фонду України від підприємств, установ, організацій та громадян та мають право стягувати несплачені суми таких страхових внесків та інших платежів з їх платників.

Позовні вимоги підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які надав позивач. Копії документів завірені належним чином.

З огляду на вищевикладене, зважаючи, що на час звернення Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне з даним позовом до суду відповідач доказів сплати заборгованості по фактичних витратах Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 186,05 грн. суду не надав, позов обґрунтований і на підставі ст.106 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" підлягає до задоволення.

Згідно ст. 94 КАС України судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.