Справа № 2а-7988/11
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа
№ 9104/48434/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області на постанову
Камінь-Каширського районного суду
Волинської області від 07 липня 2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок пенсії та виплату
недоплачених сум,-

встановив :

У червні 2011року позивач звернулася до
суду із адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату йому
пенсії у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в межах
позовної давності з врахуванням
виплачених сум.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено. Визнано дії відповідача
неправомірними. Зобов'язано
відповідача щодо невиплати позивачу,
як непрацездатному члену сімўї
померлого ОСОБА_2, смерть якого
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щомісячної компенсації за
втрату годувальника в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком,
згідно ст. 52 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 17.12.2010 р. по
17.06.2011р. включно.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також відповідно до ст.54
вказаного Закону порядок обчислення
пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2,
віднесеного до 1 категорії, інваліда І
групи захворювання, смерть якого
пов'язана із Чорнобильською
катастрофою та являється
непрацездатним членом сімўї
останнього, яка перебувала на його
утриманні.

Позивач отримує пенсію відповідно до
ст.ст.52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по втраті годувальника в
розмірі відшкодування фактичних
збитків та щомісячну компенсацію за
втрату годувальника.

В березні 2011р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку компенсації відповідно до
вимог Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на яку останній надав
відповідь № 453/3 від 17.03.2011р. про
відсутність підстав для перерахунку
виплати в розмірі, зазначеному у
зверненні позивача.

Статтею ст.52 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України. Право на
щомісячну компенсацію в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи мають непрацездатні члени
сім'ї годувальника, які були на його
утриманні. При цьому дітям щомісячна
компенсація призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника. Члени сім'ї, які
вважаються непрацездатними і
утриманцями, визначаються відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку компенсації виступає
мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи донькою померлого інваліда І
групи 1 категорії, смерть якого
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, позивач протягом спірного
періоду одержувала відповідно до
ст.ст.52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсію по втраті
годувальника у розмірі відшкодування
фактичних збитків та щомісячну
компенсацію за втрату годувальника.

Розрахунок спірної компенсації
позивачу проведено відповідачем на
підставі постанови КМ України № 530 від
28.05.2008р.

Колегія суддів вважає, що при
розрахунку спірної компенсації,
передбаченої ст.52 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач
має право на призначення щомісячної
компенсації за втрату годувальника в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

За таких обставин відмова пенсійного
органу у проведенні наведеного
перерахунку у разі встановлення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, є протиправною.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про задоволення позовних вимог з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області - залишити без задоволення.

Постанову Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від
07 липня 2011 року у справі № 2а-7988/11 у
справі за позовом ОСОБА_1 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту постановлення.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді :
Р.Й. Коваль

Н.М.
Судова-Хомюк