Справа № 872/10953/13
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 5н-13/2а/0470/10920/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3"

на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
квітня 2013 р.

у справі № 5н-13/2а/0470/10920/12

за позовом Прокурора Самарського
району м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Лівобережної
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління Мін
доходів у Дніпропетрвоській області

до Товариства з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3"

треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8

про стягнення коштів з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків в рахунок погашення
податкового боргу у сумі 383 752, 83 грн., -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2012 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернувся Прокурор Самарського району
м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Лівобережної
міжрайонної Державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Дніпропетрвоської області Державна
податкової служби, правонаступником
якої у спірних правовідносинах є
Лівобережна об'єднана Державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетрвоській області, з позовом
до Товариства з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3", про стягнення
коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих платника податків в
рахунок погашення податкового боргу у
сумі 383 752, 83 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.12.2012 року адміністративний позов
Прокурора Самарського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Лівобережної міжрайонної
Державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
було задоволено повністю та стягнуто з
Товариства з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3" на користь
Державного бюджету України кошти у
сумі 383 752, 83 грн. в рахунок погашення
податкового боргу по орендній платі за
землю за листопад, грудень 2011 року та
січень-серпень 2012 року.

19.02.2013 року Товариство з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3" звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із письмовою
заявою від 19.02.2013 року про перегляд
рішення суду за ново виявленими
обставинами, в якій посилається на те,
що постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.12.2012 року набрала законної сили, а
25.12.2012 року Вищий господарський суд
України виніс постанову, якою залишив в
силі рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.11.2011
року про визнання договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
Товариством з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3" та
Дніпропетровської міською радою від
19.08.2003 року - розірваним. Тому, за
твердженням Товариства з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3", договір оренди
земельної ділянки від 19.08.2003 року
вважається розірваним з 24.11.2011 року, у
зв'язку з чим відповідач не повинен
сплачувати плату за землю у вигляді
орендної плати за земельну ділянку за
період з листопада 2011 року по серпень
2012 року.

Просить суд переглянути постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.12.2012 року
та скасувати останню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2013
р. заяву відповідача залишено без
задоволення, постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.12.2012 року -
без змін.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
розірвання договору оренди, на яке
посилається відповідач, мало місце
25.12.2012 року з моменту винесення ВГСУ
постанови у справі № 18/5005/12936/2011 р.,
тобто є обставиною, що виникла після
винесення рішення суду у даній справі
(04.12.2012 р.) та не стосується
правовідносин, що мали місце між
відповідачем та податковим органом з
приводу сплати податкового боргу за
період листопад, грудень 2011 року,
січень-серпень 2012 року.

Посилаючись на зазначене та норми ст. 245
КАС України, суд дійшов висновку, що
обставини, на які посилається
відповідач, не є нововиявленими.

Не погодившись з ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2013
р., Товариство з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3" звернулось з
апеляційною скаргою, у якій просить
скасувати ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
квітня 2013 р. про залишення заяви без
задоволення та стягнення коштів з
рахунків у банках, обслуговуючих
платника податків в рахунок погашення
податкового боргу у сумі 383 752, 83 грн.
Розглянути заяву про перегляд
постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.12.2012 року за нововиявленими
обставинами. Винести нове рішення, яким
Лівобережній міжрайонній Державній
податковій інспекції
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби в
позовних вимогах відмовити повністю.

Відповідач вказує, що рішення суду
першої інстанції не відповідає
обставинам справи та нормам
процесуального права, оскільки договір
оренди слід вважати розірваним з 24.11.2011
року, коли було винесено рішення
Господарського суду Дніпропетровської
області у справі № 18/5005/12936/2011.

Як зазначає позивач, із ситуації,
яка склалася щодо розірвання договору
оренди земельної ділянки, витікає, що
відповідачу необхідно сплачувати
плату за землю у вигляді земельного
податку.

Розмір орендної плати та розмір
податку на землю значно відрізняється.
Тому виникає необхідність нарахування
земельного податку замість орендної
плати за період листопад, грудень 2011
року, січень-серпень 2012 року за
фактичне використання земельної
ділянки, де розташовані будівлі та
споруди, що належать ТДВ
«Електропівденмонтаж-3» на праві
власності.

При цьому, позивач вважає, що 25.12.2012
року виникла нововиявлена обставина, а
саме прийняття постанови Вищого
господарського суду України, якою
скасовано рішення Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
12.04.2012 року та залишено без змін рішення
суду першої інстанції від 24.11.2011 року,
яким було розірвано договір оренди
земельної ділянки від 19.08.2003 року. Дані
факти є підставою для перегляду
постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.12.2012 року.

Прокурор надав заперечення на
апеляційну скаргу, у яких просить
залишити рішення суду без змін як
законне та обґрунтоване.

Так, прокурор зазначає, що згідно
норм ГПК, договір оренди земельної
ділянки від 19.08.2003 року може вважатись
розірваним лише з моменту набрання
рішенням Вищого господарського суду
законної сили, тобто з 25.12.2012 року, а не
як стверджує Відповідач, з 24.11.2011 року -
від дати прийняття рішення судом
першої інстанції.

Крім того, прокурор зазначає, що
твердження Відповідача, що «договір
оренди земельної ділянки вважається
недійсним з 24.11.2011 року, є помилковим.

Договір оренди земельної ділянки
від 19.08.2003 року рішенням суду першої
інстанції, яке було залишено в силі
судом касаційної інстанції, було
визнано саме розірваним, а не як
зазначає в апеляційній скарзі
Відповідач, не дійсним.

Заслухавши представників
учасників, дослідивши матеріали
справи, доводи та вимоги апеляційної
скарги, а також заперечень на неї, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що підставою
звернення прокурора до суду був
податковий борг підприємства, що виник
внаслідок самостійно узгоджених
податкових зобов'язань по платі за
землю (орендна плата), за деклараціями
№ 14114 від 26.01.2011 року, № від 28.05.2012
року, № , а також несплати сум,
визначених у податкових повідомленнях
- рішеннях від 14.11.2011 року № , від
24.05.2012 року № .

Спірні правовідносини регулюються
Р. Х111 «Плата за землю» ст.ст.269-290 ПК
України

Відповідно до п. 288.3 ст. 288 ПК України
земельна ділянка, надана в оренду, є
об'єктом оподаткування.

Згідно п. 288.7 ст. 288 ПК України,
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу.

Тобто, орендну плату за землі
комунальної та державної власності в
межах правовідносин, що регулюються
Податковим кодексом, слід розглядати у
якості податка.

Таким чином, слід дійти висновку,
що зміна задекларованих зобов'язань по
орендній платі за землю повинна
відбуватись у відповідності до норм гл.
4 Податкового Кодексу «України
«Визначення суми податкових
зобов'язань».

Згідно п. 54 .1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56 ПК
України сума, самостійно визначена
платником, вважається узгодженою та не
підлягає оскарженню.

Сума нарахованого податкового
зобов'язання, не оскаржена платником,
також вважається узгодженою, згідно ст.
54 ПК України.

Будь-яких відомостей, що свідчать
про зміну узгоджених податкових
зобов'язань у зв'язку з обставинами, на
які посилається відповідач, тобто
відомостей про обставин, що є суттєвими
для вирішення спору, у заяві
відповідача про перегляд постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.12.2012 року
за ново виявленими обставинами не
міститься. Виходячи з викладеного, слід
дійти висновку, що підстави для
скасування постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.12.2012 року
відсутні.

Крім того, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції, що обставини, на
які посилається позивач, а саме
розірвання договору оренди відбулося
25.12.2012р.

Отже, названа обставина не є
нововиявленою згідно норм ст. 245 КАС
України.

Нововиявленою обставиною у даному
випадку є скасування постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.04.2012 року по
справі № 18/5005/12936/2011, на яку послався
суду першої інстанції при вирішенні
спору по суті (т. 1, а.с. 229). Однак,
скасування названого рішення, не є
обставиною, що впливає на наявність та
суму податкових зобов'язань
відповідача та не може бути підставою
для скасування постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.12.2012 року
про задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив відповідачу у
задоволенні вимог про скасування
постанови суду від 04.12.2012 року у зв'язку
з ново виявленими обставинами та
прийнятті рішення про відмову у
задоволенні позову.

Виходячи з викладеного, апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3" слід залишити
без задоволення, ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2013
р. - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
"Електропівденмонтаж-3" - залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
квітня 2013 р. - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення рішення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення
судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко