Справа № 826/9830/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2014 року № 826/9830/14
О 12 годині 19 хвилин в приміщенні
Окружного адміністративного суду
міста Києва за адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а,
Окружний адміністративний суд міста
головуючого Бояринцевої М.А. при
секретарі судового засідання Калайді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол"
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сібол" звернулося до
суду з позовом про визнання
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, що виразились у
проведенні зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол", результат
якої оформлений актом від 3 квітня 2014
року № 1011/26-55-22-07/37265968 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з січня по лютий 2014 року; про
заборону Державній податковій
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві вчиняти певні дії, а саме:
використовувати факти, викладені в
акті від 3 квітня 2014 року №
1011/26-55-22-07/37265968 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з січня по лютий 2014 року, в
якості доказової інформації при
виявленні порушень вимог
законодавства при проведенні
перевірок контрагентів Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сібол" за
ланцюгами придбання та продажу
природного газу та про зобов'язання
Державну податкову інспекцію у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
вилучити з АС "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" інформацію про
результати зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол", які оформлені
актом від 3 квітня 2014 року
№ 1011/26-55-22-07/37265968 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з січня по лютий 2014 року.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на Податковий
кодекс України, Закон України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затверджене
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, та зазначає, що
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
неправомірно та безпідставно
викладено в акті від 3 квітня 2014 року №
1011/26-55-22-07/37265968 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з січня по лютий 2014 року
висновки про нікчемність правочинів,
вчинених між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сібол" та його
Представник відповідача заперечив по
суті заявлених позовних вимог з огляду
на положення Податкового кодексу
України, Порядку проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 жовтня 2010 року № 1232, Наказу
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 № 266 "Про організацію
взаємодії органів державної
податкової служби при проведенні
перевірок податкових декларацій з
податку на додану вартість з
урахуванням інформації розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість у
розрізі контрагентів" та зазначив, що
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
правомірно та в межах своїх
повноважень здійснено заходи з метою
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" та складено
акт від 3 квітня 2014 року №
1011/26-55-22-07/37265968 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з січня по лютий 2014 року,
оскільки Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сібол" відсутнє за
своїм місцезнаходженням.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України та пункту
4.4 наказу Державної податкової
адміністрації від 22.04.2011 № 236 "Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок" та на підставі
службового посвідчення НОМЕР_1 від 4
листопада 2013 року здійснено заходи з
метою проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" з питань
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання.
За результатами здійснених заходів
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
складено акт від 3 квітня 2014 року №
1011/26-55-22-07/37265968 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" щодо
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання за січень -
лютий 2014 року, яким встановлено
- правочини, укладені з контрагентами
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
- звіркою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" не
встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків з
контрагентами-покупцями та
постачальниками за період за період з 1
січня 2014 року по 28 лютого 2014 року;
- звіркою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" не
підтверджено реальність проведених
господарських операцій з
контрагентами-покупцями та
постачальниками за період з 1 січня 2014
року по 28 лютого 2014 року з урахуванням
їх виду, обсягу, якості та розрахунків;
- перевіркою встановлено порушення
вимог пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1,
198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за період з 1
січня 2014 року по 28 лютого 2014 року. За
результатами звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сібол" не
підтверджено задекларовані податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість за період з 1 січня 2014 року по 28
лютого 2014 року, а також не підтверджено
задекларований податковий кредит з
податку на додану вартість за період з 1
січня 2014 року по 28 лютого 2014 року.
Пунктом 73.5 статті 73 Податкового
кодексу України встановлено, що з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.
За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
Механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок визначає Порядок
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№1232 (далі - Порядок).
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку,
зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.
З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
Орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.
Згідно пункту 6 Порядку, у разі
отримання від суб'єкта господарювання
інформації, визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
(протягом одного місяця з дня, що настає
за днем надходження суб'єкту
господарювання запиту) орган державної
податкової служби проводить зустрічну
Відповідно до пункту 7 Порядку, за
результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, яка
підписується суб'єктом господарювання
(законним чи уповноваженим
представником) і посадовими особами
органу державної податкової служби та
особисто вручається суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
розписку або надсилається суб'єкту
господарювання за його адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.
З метою впровадження єдиного порядку
направлення запитів на проведення
зустрічних звірок, а також оформлення,
передачі та накопичення матеріалів
зустрічних звірок органами державної
податкової служби наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
квітня 2011 року № 236 затверджено
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок (далі - Методичні
Як визначено у пункті 4.4 Методичних
рекомендацій, у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
З наведених правових норм вбачається,
що за результатами проведеної
зустрічної звірки складається довідка,
яка підписується суб'єктом
господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби, у разі ж
встановлення фактів, що не дають змогу
провести зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), складається акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання.
Як встановлено під час розгляду справи,
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
складено акт про неможливість
проведення зустрічної звірки у зв'язку
з відсутністю Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" за
Відповідно до статті 93 Цивільного
кодексу України місцезнаходженням
юридичної особи є фактичне місце
ведення діяльності чи розташування
офісу, з якого проводиться щоденне
керування діяльністю юридичної особи
(переважно знаходиться керівництво) та
здійснення управління і обліку.
Пунктом 45.2 статті 45 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
Відповідно до пункту 1.2 Порядку обліку
платників податків і зборів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 9 грудня 2011 року №
1588, ведення обліку платників податків є
одним із способів податкового
контролю. Облік платників податків
ведеться з метою створення умов для
здійснення контролюючими органами
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю і повнотою сплати
податків, нарахованих фінансових
санкцій, дотримання податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
Згідно розділу ХІІ Порядку обліку
платників податків і зборів, з метою
більш повного обліку платників
податків - юридичних осіб або фізичних
осіб - підприємців, унеможливлення
отримання юридичними особами або
фізичними особами - підприємцями
неконтрольованих доходів підрозділи
контролюючих органів, до функцій яких
належить ведення обліку платників
податків, повинні забезпечувати
систематичний контроль за повнотою та
своєчасністю взяття на облік юридичних
осіб або фізичних осіб - підприємців
контролюючими органами після
здійснення їх державної реєстрації,
реорганізації та внесення змін до
Єдиного державного реєстру чи
установчих документів.
У рамках проведення цих заходів, а
також при призначенні чи проведенні
будь-якого виду перевірки платника
податків чи при виконанні інших
службових обов'язків працівниками
контролюючих органів здійснюється або
може здійснюватись перевірка
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків. За наслідками
перевірки складається акт перевірки
місцезнаходження платника податків.
Якщо встановлено відсутність платника
податків за його місцезнаходженням
(місцем проживання), то проводиться
робота із з'ясування фактичного місця
розташування (місцезнаходження, місця
проживання) платника податків,
відповідальних та пов'язаних осіб.
Щодо кожного платника податків,
стосовно якого виявлена відсутність
його за місцезнаходженням (місцем
проживання) та не з'ясоване його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання), підрозділ контролюючого
органу, який з'ясував зазначений факт,
готує та передає підрозділам
податкової міліції запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків за
встановленою формою.
Якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника)
контролюючого органу приймає рішення
про надсилання до відповідного
державного реєстратора повідомлення
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за формою № 18-ОПП
(додаток 24) для вжиття заходів,
передбачених частиною дванадцятою
Згідно абзацу першого частини
одинадцятої статті 19 Закону України
від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" (в редакції, яка діяла
на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 755-IV)
юридична особа зобов'язана подавати
(надсилати) щороку протягом місяця, що
настає за датою державної реєстрації,
починаючи з наступного року,
державному реєстратору для
підтвердження відомостей про юридичну
особу реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
Частиною дванадцятою статті 19 Закону №
755-IV у разі ненадходження в
установлений частиною одинадцятою
цієї статті строк реєстраційної картки
про підтвердження відомостей про
юридичну особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.
У разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби повідомлення
встановленого зразка про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.
Відповідно до частини чотирнадцятої
статті 19 Закону № 755-IV у разі неподання
юридичною особою протягом місяця з
дати надходження їй відповідного
повідомлення реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
Якщо державному реєстратору повернуто
поштове відправлення, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
В акті перевірки зазначено, що юридична
адреса Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол", згідно з
Запоріжжя, вул. 40 років Радянської
України, 45, літера Б, фактична адреса,
згідно з даними системи "Податковий
кв. 3 та вказано, що фактичне
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сібол" не
Згідно висновку про результати
відпрацювання ризикового платника
податків оперативним підрозділом
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України, підприємство
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сібол"
перереєстровано до м. Запоріжжя
та має стан платника - 3 (прийнято
рішення про припинення юридичної
особи, розпочато ліквідаційну
процедуру). З метою встановлення
фактичного місцезнаходження
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" направлено
запит № 1029/7/26-55-07-03 від 24 березня 2014 року
до ОУ Головного управління Міндоходів
у Запорізькій області. У висновку
зазначено, що керівником, головним
бухгалтером та засновником в одній
особі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" є ОСОБА_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
проте під час виїзду встановлено, що
ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає,
мати ОСОБА_1, що мешкає за даною адресою
повідомила, що місцезнаходження ОСОБА_1
їй не відоме, з ним не спілкується
більше одного року. Також у висновку
зазначено, що контролюючим органом
проведено обстеження податкової
адреси: 01103, м. Київ, вул. Підвисоцького,
5, кв. 3 та встановлено, що за вказаною
адресою знаходиться житловий будинок.

Разом з тим, під час розгляду справи
суду не пред'явлено доказів отримання
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
відповідних матеріалів з інформацією
про відсутність Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" за його
місцезнаходженням.

При цьому, згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 28 лютого
2014 року, місцезнаходженням Товариство
з обмеженою відповідальністю "Сібол" є:
69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років
Радянської України, 45, літера Б.

З урахуванням наведеного суд
зазначає про відсутність правових
підстав для висновків податкового
органу про відсутність посадових осіб
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" за
місцезнаходженням юридичної особи, а
саме: за адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Разом з тим, суд зазначає про наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно пункту 1 частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

При цьому, суд зазначає, що
нормативно-правовий акт - це офіційний
письмовий документ, прийнятий
уповноваженим на це суб'єктом
нормотворення у визначеній
законодавством формі та за
встановленою законодавством
процедурою, спрямований на регулювання
суспільних відносин, що містить норми
права, має неперсоніфікований характер
і розрахований на неодноразове
застосування.

Правовий акт індивідуальної дії - це
правовий акт компетентного органу або
посадової особи, виданий на підставі
юридичних фактів і норм права, що
визначає права, обов'язки або міру
юридичної відповідальності конкретних
осіб.

Обов'язковою ознакою як
нормативно-правового, так і правового
акту індивідуальної дії є юридичний
характер, тобто обов'язковість його
приписів для відповідного суб'єкта
(суб'єктів), дотримання якої
забезпечується правовими механізмами.

Разом з тим, у даному випадку акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки, в якому відображено
узагальнений опис виявлених порушень
законодавства не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи наведене суд зазначає, що
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки не зумовлює
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для осіб, а тому відсутнє право, що
підлягає судовому захисту. Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки є носієм доказової інформації
про виявлені контролюючим органом
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

Таким чином, акт про неможливість
проведення зустрічної звірки не
породжує для позивача правових
наслідків, не є підставою для
виникнення у нього будь-яких прав та
обов'язків, отже ніяким чином не
порушує охоронюваних законом прав та
інтересів позивача. При цьому, право на
використання викладених в акті
висновків в якості доказової
інформації про виявленні порушення
вимог законодавства при проведенні
перевірок контрагентів Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сібол" є
правом контролюючих органів, які в
подальшому будуть здійснювати
відповідні перевірки та встановлювати
обставини щодо наявності або
відсутності в діях контрагентів
позивача ознак порушення вимог
податкового законодавства.

Разом з тим, відповідно до статті
74 Податкового кодексу України
податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів.

Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

Отже, внесення змін до облікових даних
платників податків здійснюється у
порядку, встановленому центральним
органом державної податкової служби.

Згідно положень статей 14, 54 179
Податкового кодексу України внесення
змін до облікових карток платників
податків, що не пов'язані із зміною
податкового навантаження з податку на
додану вартість, можливе лише на
підставі самостійно поданої платником
податків декларації чи на підставі
винесеного податкового
повідомлення-рішення.

При цьому, слід зазначити, що
податковим законодавством не
передбачено прийняття податкових
повідомлень-рішень на підставі акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки.

Таким чином, зміни у зв'язку зі
складанням актів про неможливість
проведення зустрічних звірок до баз
даних платників податків не вносяться.

Крім того, позивачем не надано суду
доказів на підтвердження внесення
відповідачем змін до комп'ютерної
автоматизованої інформаційної системи
"Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" у
зв'язку зі складанням акта від 3 квітня
2014 року № 1011/26-55-22-07/37265968 про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" щодо
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання за січень -
лютий 2014 року. Доказів наявності в
комп'ютерній базі будь-якої інформації,
що безпосередньо впливає на права та
обов'язки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" суду також не
пред'явлено.

Разом з тим, в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
захист прав, свобод та інтересів осіб
завжди є наступним, тобто передбачає
наявність встановленого судом факту їх
порушення.

Отже, право на судовий захист має лише
та особа, яка є суб'єктом (носієм)
порушених прав, свобод чи інтересів.
Тож для того, щоб особі було надано
судовий захист, суд встановлює, чи
особа дійсно має порушене право,
свободу чи інтерес, і це право, свобода
чи інтерес порушені відповідачем.

Таким чином, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, суті
позовних вимог, Окружний
адміністративний суд міста Києва
дійшов висновку про те, що в даній
адміністративній справі позивачем не
доведено існування факту порушення
його законних прав та інтересів, що є
самостійною підставою для відмови в
задоволенні позову.

Разом з тим суд враховує, що в рішенні
Конституційного суду України від 09.07.2002
у справі за конституційним зверненням
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Кампус
Коттон клаб" щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
ст. 124 Конституції України (справа №
1-2/2002 про досудове врегулювання спорів)
в п. 3 зазначено, що положення частини
другої ст. 124 Конституції України треба
розглядати у системному зв'язку з
іншими положеннями Основного Закону
України, які передбачають захист судом
прав і свобод людини і громадянина, а
також прав юридичної особи,
встановлюють юридичні гарантії їх
реалізації, надаючи можливість кожному
захищати свої права і свободи
будь-якими не забороненими законом
засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України).
Тобто кожна особа має право вільно
обирати не заборонений законом засіб
захисту прав і свобод, у т.ч. судовий
захист. Для забезпечення судового
захисту Конституція України у ст. 124
встановила принципи здійснення
правосуддя виключно судами. Із змісту
частини другої ст. 124 Конституції
України щодо поширення юрисдикції на
всі правовідносини, що виникають у
державі, випливає, що кожен із суб'єктів
правовідносин у разі виникнення спору
може звернутися до суду за його
вирішенням.

Таким чином, позивач скористався своїм
правом на судовий захист і його право
не може бути обмежене.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.

Крім того суд зазначає, що ухвалою суду
від 11 липня 2014 року клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол" про вжиття
заходів забезпечення позову
задоволено.

Відповідно до частини четвертої статті
118 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо у
задоволенні вимог позивачеві буде
відмовлено, вжиті заходи забезпечення
адміністративного позову зберігаються
до набрання постановою суду законної
сили. Проте суд може одночасно з
прийняттям постанови або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення
адміністративного позову або заміну
одного способу забезпечення
адміністративного позову іншим.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку
про відсутність такої інформації в
базі даних та про відмову у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібол", тому заходи
забезпечення адміністративного позову
підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сібол" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії відмовити
повністю.

2. Скасувати заходи забезпечення
адміністративного позову, які були
вжиті відповідно до ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 липня 2014 року.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А.
Бояринцева

Повний текст постанови складений 18
вересня 2014 року.