Справа № 2а-1270/09/1470
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/59082/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Заводському районі м.Миколаєва

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13.07.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2011

у справі №2а-1270/09/1470

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до 1) Державної податкової
адміністрації у Миколаївській області,
2) Державної податкової інспекції у
Заводському районі м.Миколаєва

про визнання неправомірними дій,
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13.07.2009,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04.03.2011, позов задоволено частково.
Скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у
Заводському районі м.Микоалєва від
26.08.2008 №/0 про застосування
фінансових санкцій. В решті позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача-2, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції, з підстав
невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

ДПА у Миколаївській області проведена
документальна планова виїзна
перевірка за дотриманням порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій у барі, що належить позивачу,
який розташований по пр.Курортний, 39-Б,
з/в Коблеве, Березанський район,
Миколаївської області, за результатами
якої складено акт перевірки №14001055/23-50
від 06.08.2008.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення п. 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті України,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№ 637 (надалі - Положення), що полягало у
несвоєчасному оприбуткуванні
готівкових коштів у повній мірі у сумі
їх фактичних надходжень в книзі обліку
доходів і витрат на загальну суму 1918,90
грн. на підставі фіскальних звітних
чеків №0197 від 30.06.2007 на суму 263,40 грн.,
№0198 від 01.07.2007 на суму 1114,00 грн., №0199 від
02.07.2007 на суму 541,50 грн.

Підставою для таких висновків стало те,
що реєстрація книги обліку
розрахункових операцій №/2 була
здійснена ДПІ у Заводському районі
м.Миколаєва лише 03.07.2007, а тому облік
готівкових коштів за період з 30.06.2007 по
02.07.2007 здійснено несвоєчасно.

На підставі акта перевірки ДПІ у
Заводському районі м.Миколаєва
прийнято рішення №/0 від 26.08.2008 про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, передбачених абз.3 ст. 1 Указу
Президента України від 12.06.1995 № 436/95
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» в сумі 9594,5 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судом повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Згідно з абзацом третім пункту 2.6
Положення у разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням розрахункової книги
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
КОРО на підставі фіскальних звітних
чеків РРО (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин), пункту 1.2
Положення КОРО - прошнурована і
належним чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг).

Пунктом 1 Указу Президента України від
12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються НБУ, до них
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу, зокрема за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО оприбуткуванням
готівки є сукупність таких дій:
фіксація повної суми фактичних
надходжень готівки у фіскальних
звітних чеках РРО та відображення на їх
підставі готівки у КОРО. Невиконання
будь-якої з цих дій є порушенням
порядку оприбуткування готівки, за яке
встановлена відповідальність (абзац
третій пункту 1 Указу № 436/95).

Однак, як встановлено судами
попередніх інстанцій, актом перевірки
підтверджено роздрукування позивачем
фіскальних звітних чеків №0197 від 30.06.2007
на суму 263,40 грн., №0198 від 01.07.2007 на суму
1114,00 грн., №0199 від 02.07.2007 на суму 541,50 грн.,
їх підклеювання в КОРО №/2 від
03.07.2007 та відображення відповідних сум
готівки в розділі КОРО «Облік руху
готівки» за 30.06.2007, 01.07.2007 та 02.07.2007, що
виключає підстави для застосування до
позивача відповідальності
передбаченої пунктом 1 Указу
Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки».

Крім того, фінансові санкції,
застосовані на підставі пункту 1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за по рушення норм з
регулювання обігу готівки» № 436/95 від
12.06.1995, в розумінні ст.238, 239
Господарського кодексу України є
адміністративно-господарськими
санкціями, застосування яких можливе
лише в межах строків встановлених ст.250
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 250 Господарського
кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Оскільки застосування штрафних
санкцій в сумі 9594,5 грн. за порушення
норм з регулювання обігу готівки
здійснено відповідачем після
закінчення одного року з дня його
вчинення, тобто поза межами строків
встановлених ст.250 ГК України, це є
підставою для скасування оспорюваного
рішення.

Вищенаведеним спростовуються доводи
податкового органу, які наведені ним в
касаційній скарзі, як підставу для
скасування постановлених у справі
рішень судів попередніх інстанцій.

Враховуючи наведене, судова колегія не
вбачає підстав для скасування рішень
суду першої та апеляційної інстанцій,
з мотивів викладених в касаційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Заводському районі
м.Миколаєва відхилити, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13.07.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун