Справа № 803/1806/14
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1806/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року

Справа № 803/1806/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мосор» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області звернулося з адміністративним позовом про стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мосор» заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з червня по серпень 2014 року в сумі 314 грн. 91 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов’язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування». Розмір відшкодування визначається у щомісячних розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам, які перебували в трудових відносинах з відповідачем та вийшли на пенсію на підставі пунктів «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Управління Пенсійного фонду № 21-1 від 19 грудня 2003 року, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В судове засідання 30 вересня 2014 року позивач в судове засідання не прибув, проте подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області.

Відповідач заперечень проти позову не подав. Ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі та про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду, інформація про процесуальні права та обов’язки осіб, які беруть участь у справі, а також повістка про виклик до суду, надіслані відповідачу, повернулись до суду з відміткою відділення поштового зв’язку – «за закінченням терміну зберігання», тобто не вручені адресату з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що останній належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу можу бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Як передбачено частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Мосор» є юридичною особою, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, зобов’язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області проведено та направлено сільськогосподарському виробничому кооперативу «Мосор» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з червня по серпень 2014 року по пенсіонерам, які перебував в трудових відносинах з відповідачем. Відповідно до розрахунку ціни позову та картки особового рахунку страхувальника, всього нараховано для відшкодування органами Пенсійного фонду витрати на виплату на доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 314 грн. 91 коп.

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мосор» по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідач зобов’язаний відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період з червня по серпень 2014 року у сумі 314 грн. 91 коп. Вказана сума заборгованості підтверджується також картками особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Отже, картки особових рахунків відповідача є документами, ведення яких передбачено вказаним вище Порядком, вони містять зведені відомості про нараховані суми до сплати та стан розрахунків платника, доказів розбіжностей за платежами в результаті звіряння відповідач не надав.

Згідно із пунктами «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, при досягненні певного віку та стажу роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, та працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Підпунктами 6.4, 6.8 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19 грудня 2003 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, оскільки відповідач, який зобов’язаний як платник страхових внесків відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не відшкодував фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 314 грн. 91 коп., у зв’язку з чим виникла заборгованість по таких платежах, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ф.А. Волдінер