Справа № К/9991/14027/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/14027/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою
Контрольно-ревізійного управління в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 січня 2011 року у справі за позовом
Контрольно-ревізійного управління в
Чернігівській області до відкритого
акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш" про зобов'язання
вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2010 року залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року відмовлено в позові
Контрольно-ревізійного управління в
Чернігівській області до відкритого
акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш" про зобов'язання
вчинити дії.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою та просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, КРУ в Чернігівській
області було проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
ВАТ «Хімтекстильмаш» за період з 01.01.2007
року по 31.03.2008 року, за результатами
якої складено акт № 25-05-21/2 від 18.07.2008
року.

Актом ревізії встановлено, що в періоді
з 01.01.2007 року по 01.03.2008 року посадові
оклади переважній частині працівників
занижені - розраховані без дотримання
співвідношення між мінімальною
заробітною платою, визначеною в
законодавчому порядку та мінімальною
тарифною ставкою робітника 1 розряду,
як 1 до 1,25, чим порушено вимоги статтей
14,15 Закону України «Про оплату праці»,
пункт 1 розділу 7 Колективного Договору
та пункт 5.1.1 Галузевої угоди. Крім
цього, у зв'язку з заниженням посадових
окладів за період з січня 2007 року по
лютий 2008 року не донараховано
працівникам інституту заробітної
плати на суму 124 322,21 грн. в тому числі за
2007 рік 116 536,90 грн., за січень-лютий 2008
року - 7 785,30 грн. В зв'язку з
встановленням посадових окладів
окремим працівникам без дотримання
співвідношення між мінімальною
тарифною ставкою робітника 1 розряду,
як 1 до 1,25 встановлено недонарахування
працівникам виплат за лікарняними за
листопад-грудень 2007 року на суму 324,69
грн.

Ревізією правильності нарахування і
виплати премії та матеріальної
допомоги працівникам товариства
встановлено безпідставне нарахування
вищевказаних виплат при наявності
збитків, що є порушенням вимог пункту 14
Колективного договору, та пункту 2.3
Положення про преміювання працівників
товариства (за рахунок фонду
матеріального заохочення), додатку №4
до Колективного договору, якими
передбачено надавати працівникам
матеріальну допомогу при наявності
прибутку та основними показниками для
виплати премії є чистий прибуток та
рівень рентабельності. Так в 2007 році та
І кварталі 2008 року при відсутності
прибутку безпідставно нараховано
вищевказаних виплат на загальну суму 36
587 грн., виплачено 30 223,34 грн. та
здійснено відрахування до відповідних
фондів в сумі 15 116,35 грн.

На підставі акту ревізії, позивачем
23.07.2008 року було надіслано до ВАТ
«Хімтекстильмаш» лист № 05-18/1199 з
вимогами про усунення виявлених в ході
ревізії порушень законодавства.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного контролю за
витрачанням коштів і матеріальних
цінностей, їх збереженням, станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
і звітності в міністерствах,
відомствах, державних комітетах,
державних фондах, бюджетних установах,
а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують кошти з
бюджетів усіх рівнів та державних
валютних фондів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Економічні, правові та організаційні
засади оплати праці працівників, які
перебувають у трудових відносинах, на
підставі трудового договору з
підприємствами, установами,
організаціями усіх форм власності та
господарювання, а також з окремими
громадянами та сферу державного і
договірного регулювання оплати праці
встановлює Закон України «Про оплату
праці».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
оплату праці», основою організації
оплати праці є тарифна система, яка
включає: тарифні сітки, тарифні ставки,
схеми посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники). Тарифна система оплати
праці використовується для розподілу
робіт залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати.

Вказана норма цього Закону
кореспондується зі ст. 96 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про оплату праці», форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами.

Пунктом 5.1.1 Галузевої Угоди між
Міністерством промислової політики
України, Фондом державного майна
України та профспілками на 2005-2008 роки
та на 2008-2009 роки передбачено, що на
окремих підприємствах, які з
об'єктивних причин допускають оплату
праці нижче від норм, визначених цією
Угодою, але не нижче від державних норм
і гарантій в оплаті праці та норм Угоди,
що діяли раніше, така оплата праці може
застосовуватися лише тимчасово на
період подолання фінансових труднощів
підприємства терміном не більше як
шість місяців. Відповідно до
штатних розкладів, затверджених
головою правління ВАТ
«Хімтекстильмаш», у відповідності до
змін до Колективного договору, що діяли
в період з 01.01.2007 року по 31.03.2008 рік та на
підставі яких нараховувалась основна
заробітна платапрацівникам
підприємства, оплата праці ВАТ
«Хімтекстильмаш» нижче від
законодавчо встановленого розміру
мінімальної заробітної плати не
проводилась.

Відповідно до наказів по підприємству,
погоджених з профспілковим комітетом
відповідача та протоколами самого
профспілкового комітету з цього
питання на період подолання фінансових
труднощів ВАТ «Хімтекстильмаш» мало
право на застосування оплати праці
нижче від норм, визначених Угодою,
терміном на шість місяців.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» встановлено структуру
заробітної плати, до якої зокрема
відносяться інші заохочувальні та
компенсаційні виплати. До них належать
виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Пункт 5.2.8 Галузевої Угоди між
Міністерством промислової політики
України, Фондом державного майна
України та профспілками на 2005-2008 роки
та на 2008-2009 роки рекомендує передбачати
в колективних договорах надання
працівникам Підприємства за рахунок
коштів Підприємства матеріальної
допомоги та одноразових
заохочувальних виплат, пов'язаних з їх
трудовою діяльністю (матеріальна
допомога при наданні щорічної
відпустки, при звільненні у зв'язку з
виходом на пенсію, одноразова
винагорода до ювілейних та - пам'ятних
дат, професійних свят, тощо), але не за
рахунок прибутку, що залишається у
розпорядженні підприємств.

Згідно наказів ВАТ «Хімтекстильмаш» на
підприємстві за період з 01.01.2007 року по
31.03.2008 року працівникам надавалися
одноразові заохочувальні виплати,
пов'язані з їх трудовою діяльністю, а
саме: при звільнення у зв'язку з виходом
на пенсію (наказ №72-к від 19.05.08р.),
винагорода до ювілейних та пам'ятних
дат (наказ №70-к від 13.05.08р., №39-к від
12.03.08р., №36-к від 05.03.08р., № 27-к від 18.02.08р.,
№37 від 05.06.07р.).

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів погоджує висновки судів
попередніх інстанцій про те, що
преміювання працівників, матеріальна
допомога належать до складу витрат на
оплату праці і їх нарахування та
виплата відповідно до діючого
законодавства не можуть бути
безпідставними, позаяк такі виплати не
погіршують матеріальне становище
працівників та здійснювалися
підприємством за рахунок власних
коштів.

Крім цього, статтею 127 КЗпП України не
передбачено відрахування із
заробітної плати працівників премій та
матеріальних допомог.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Чернігівській області залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 січня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: