Справа № 807/3931/13-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
Справа
№ 4339/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попко Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання
Корнієнко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної
фінансової інспекції у Закарпатській
області третя особа на стороні
позивача - Ужгородський професійний
ліцей Закарпатської області про
зобов'язання в акті ревізії № 07-810/46 від
19.09.2013 вилучити як порушення
преміювання заступників директора,
встановлення їм надбавок та доплат до
посадових окладів, надання
матеріальної допомоги на загальну суму
83570,04 грн. та визнання недійсним з боку
директора Ужгородського професійного
ліцею ОСОБА_1 такого порушення, -

В С Т А Н О
В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 в особі
представника - ОСОБА_2, звернулася до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Закарпатській області, третя особа на
стороні позивача - Ужгородський
професійний ліцей, про визнання
неправомірними дій, скасування
висновків ревізії, визнання незаконним
акту ревізії № 07-810/46 від 19.09.2013 щодо
преміювання директором ліцею ОСОБА_1 в
частині преміювання заступників
директора.

Позовні вимоги мотивує тим, що
преміювання директором Ліцею ОСОБА_1
своїх заступників було законним та в
судовому засіданні надав суду заяву
про зменшення та зміну позовних вимог,
в якій просить суд зобов'язати
відповідача в акті ревізії № 07-810/46 від
19.09.2013 вилучити як порушення
преміювання заступників директора,
встановлення їм надбавок та доплат до
посадових окладів, надання
матеріальної допомоги на загальну суму
83570,04 грн. та визнання недійсним з боку
директора Ужгородського професійного
ліцею ОСОБА_1 такого порушення.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
було відмовлено у задоволенні позову.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив позивач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
та задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
відповідно до п.2.1.1.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Ужгородської об'єднаної державної
фінансової інспекції на ІІІ-й квартал
2013 року на підставі направлення від
31.07.2013 № 71 посадовою особою
Ужгородської об'єднаної державної
фінансової інспекції проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності в
Ужгородському професійному ліцеї
Закарпатської області за період з
01.07.2011 по 30.07.2013, за результатами якої
складено акт № 07-810/46 від 19.09.2013.

У відповідності до висновків
перевіряючих осіб, відповідальною
особою є директор ліцею ОСОБА_1, якою
було видано та підписано накази про
надання премій та матеріальних
допомог.

Відмовляючи у позовних вимогах у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що акт ревізії не є рішенням
(нормативно-правовим актом чи правовим
актом індивідуальної дії) суб'єкту
владних повноважень у сфері
публічно-правових відносин, оскільки
він не породжує, не змінює та не
припиняє прав та обов'язків об'єкта
відповідного контролю у сфері
публічно-правових відносин, тому не є
актом індивідуальної дії в розумінні ч.
1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України. Так, акт ревізії
містить лише інформацію про результати
проведеної ревізії та фіксує сам факт
її проведення, а тому не породжує
правових наслідків для осіб, робота
яких перевірялася, оскільки передує
прийняттю нормативного акту
індивідуальної дії, який породжує
певні правові наслідки та підлягає
оскарженню у встановленому
процесуальним законодавством порядку.
Відповідно до викладеного, діяльність
зі складання актів ревізії є службовою
діяльністю працівників контролюючого
органу на виконання своїх посадових
обов'язків.

Крім того, висновки акту перевірки не є
остаточними, оскільки платник податків
має право надати свої зауваження до
нього, що можуть у подальшому бути
враховані контролюючим органом під час
вирішення питання про застосування
відповідних засобів реагування за
результатами здійсненої ревізії. Тому
висновки посадових осіб, зазначені в
акті ревізії, є лише думкою цих осіб
щодо додержання підконтрольною
установою вимог чинного законодавства,
які не є обов'язковими і безумовними, а
тому не створюють жодних правових
наслідків у вигляді виникнення, зміни
чи припинення будь-яких прав об'єкта
контролю, крім права на надання
зауважень до акту перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26 січня 1993 року № 2939-XII

Ст. 2 Закону передбачено, що головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 вищезазначеного
нормативно-правового акту
Інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Загальне поняття акту ревізії наведено
в п.3 Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 550 від 20.04.2006 (далі -
Порядок), згідно з яким таким є
документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати.

Відповідно до п.п.45, 46 згаданого Порядку
у міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому. Якщо вжитими в період
ревізії заходами не забезпечено повне
усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Так, згідно з розділом VІІ акту "Штатна
дисципліна. Оплата праці працівників
та нарахування на заробітну плату"
ревізією дотримання законодавства при
нарахуванні та виплаті заступникам
директора премій та матеріальних
допомог встановлено, що за період з
01.07.2011 по 31.12.2012, в порушення вимог п.4
Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.08.2002 № 1298 "Про оплату праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери" (із змінами та доповненнями) та
підпункту 5 пункту 4 наказу
Міністерства освіти і науки України
від 26.09.2005 № 557 "Про впорядкування умов
оплати праці та затвердження схем
тарифних розрядів працівників
навчальних закладів, установ освіти та
наукових установ" (із змінами та
доповненнями) бухгалтерією Ліцею
здійснювалось нарахування та виплата
премій та матеріальних допомог
заступникам директора з навчальної
роботи, з навчально-виробничої роботи
та з виховної роботи на підставі лише
внутрішніх наказів директора Ліцею,
без відповідних рішень органу вищого
рівня - Управління освіти і науки
Закарпатської ОДА. За період з 01.07.2011 по
31.12.2012 за рахунок зайвих виплат 3-м
заступникам директора ліцею з
порушенням вимог вищевказаних
нормативних актів зайво використано та
списано на видатки закладу коштів на
загальну суму 83570,04 грн.

Акт про результати ревізії
фінансово-господарської діяльності
Ужгородського професійного ліцею за
період з 01.07.2011 по 30.06.2013 № 07-810/46 від
19.09.2013 не є нормативно-правовим актом чи
актом індивідуальної дії. Акти
перевірки не є рішеннями суб'єкта
владних повноважень, не спричиняють
виникнення будь-яких прав і обов'язків
осіб чи суб'єктів владних повноважень,
а отже, не породжують правовідносини,
що можуть бути предметом спору. А тому,
акт ревізії фінансово-господарської
діяльності Ужгородського професійного
ліцею не є актом індивідуальної дії,
висновки акту не містять приписів чи
вимог про зобов'язання виконання
будь-яких дій, а відтак такі не можуть
бути скасованими чи визнаними
незаконними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 року
по справі № 807/3931/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2014
року