Справа № 2а-12822/11/1370
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.
Справа № 876/15461/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року у справі № 2а-12822/11/1370
за позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
ОСОБА_1 про стягнення податку з
власників транспортних засобів,

ВСТАНОВИВ:

7 листопада 2011 року Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі
міста Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
звернулося з адміністративним позовом
до ОСОБА_1, яким просило стягнути з
відповідача 119670 грн.

Позов мотивує тим, що відповідач у
відповідності до статтей 1, 5 Закону
України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів", в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, є платником
податку з власників транспортних
засобів при першій реєстрації в
Україні і зобов'язаний сплатити
згаданий податок перед реєстрацією
транспортного засобу в уповноважених
органах. Враховуючи те, що сума податку
відповідачем не сплачена, позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_1 податок з
власників транспортних засобів в сумі
119670 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року позовні вимоги задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 до бюджету 119670 грн
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин та
механізмів.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що в провадженні слідчого
прокуратури перебувала кримінальна
справа, порушена щодо службових осіб
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області за фактом
службового зловживання та перевищення
службових повноважень за ознаками
злочинів передбачених частиною 3
статті 364 та частиною 1 статті 365 КК
України.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, хоча були повідомлені про
дату, час та місце проведення
засідання, що не перешкоджає розгляду
справи в порядку статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
відповідачем зареєстровано автомобіль
марки MAN 26.364 (державний номерний знак
НОМЕР_1) 1999 року випуску.

Відповідно до довідки ДПІ у
Шевченківському районі №27329/17010 від 28
жовтня 2011 року про результати
перевірки щодо сплати податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів за
відповідачем рахується борг по сплаті
сплати податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів на суму
119670 грн.

Сума боргу також підтверджується
розрахунком сум податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів для
автомобіля відповідача.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів" платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
вимог статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Відповідно до статті 5 згаданого Закону
передбачено, що податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами - перед
проведенням першої реєстрації в
Україні.

Відповідно до пункту 20.1.19 статті 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Посилання апелянта на вирок від 1 липня
2013 року у кримінальній справі № 1-233/11,
яким ОСОБА_2 визнали винним у вчиненні
злочинів передбачених частиною 2
статті 367 та частиною 1 статті 365 КК
України в тому числі щодо здійснення
реєстрації транспортного засобу
апелянта без сплати податку з
власників транспортних засобів, суд
апеляційної інстанції приймає до
уваги. Проте відповідно з аналізу
вказаного вироку зрозуміло, що ОСОБА_1
не визнали потерпілим у справі, відтак
вказаний вирок лише вказує на факт
незаконної реєстрації транспортного
засобу без сплати податку з власників
транспортних засобів. Тобто апелянт у
наведеній кримінальній справі не є
особою, якій кримінальним
правопорушенням завдано моральної,
фізичної або майнової шкоди.

Оскільки позивачем було надано
достатні докази несплати відповідачем
суми заборгованості, а ОСОБА_1 не надав
жодних доказів на підтвердження факту
сплати вказаного податку, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про правомірність вимог
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення -суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року у справі № 2а-12822/11/1370 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Кузьмич С. М.

Судді:
Улицький В. З.

Гулид Р. М.