Справа № 821/3478/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3478/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю прокурора Глушак В.П. та
представника відповідача Шамановської
М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Виконуючого обов'язки
Каховського міжрайонного прокурора
Херсонської області в інтересах
держави до Приватного акціонерного
товариства "Каховський дитячий
оздоровчий табір "Лісова казка" про
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Виконуючий обов'язки Каховського
міжрайонного прокурора Херсонської
області (далі - прокурор) звернувся до
суду в інтересах держави із позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Каховський дитячий оздоровчий табір
«Лісова казка» (далі - відповідач, ПрАТ
«КДОТ «Лісова казка», Товариство), в
якому просить зобов'язати відповідача
звернутися до Міністерства соціальної
політики України із заявою про
внесення «Каховського дитячого
оздоровчого табору «Лісова казка» до
Державного реєстру дитячих закладів
оздоровлення та відпочинку, а також
долучити до заяви документи відповідно
до Порядку ведення Державного реєстру
дитячих закладів оздоровлення та
відпочинку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.04.2009р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
наслідками проведеної прокурорської
перевірки встановлено порушення
відповідачем приписів ст.15 Закону
України «Про оздоровлення та
відпочинок дітей», яке полягає у тому,
що вказаний заклад не внесений до
Державного реєстру дитячих закладів
оздоровлення та відпочинку, в той час
як це є обов'язковим.

Посилаючись на те, що чинним
законодавством до відання
Міністерства соціальної політики
України віднесено ведення Державного
реєстру дитячих закладів оздоровлення
та відпочинку, прокурор вказує, що
вказана бездіяльність директора ПрАТ
«КДОТ «Лісова казка» щодо неподання
документів для внесення закладу до
згаданого Реєстру порушує інтереси
держави в особі Міністерства
соціальної політики України, оскільки
порушує право дітей, які мешкають у м.
Каховці та Каховському районі на
отримання відповідного оздоровлення.

В судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги та наполягав
на їх задоволенні.

Відповідачем надано письмові
заперечення, за змістом яких суд
повідомлено про неможливість
виконання приписів ст.15 Закону України
«Про оздоровлення та відпочинок
дітей», тому що ПрАТ «КДОТ «Лісова
казка» як дитячий заклад оздоровлення
та відпочинку на даний час
функціонувати не може через
відсутність належної
матеріально-технічної бази. У зв'язку з
цим відповідач не в змозі подати до
Міністерства соціальної політики
України всі документи, які необхідні
для внесення закладу до Державного
реєстру дитячих закладів оздоровлення
та відпочинку. Представник відповідача
надала пояснення, аналогічні
викладеним у письмових запереченнях.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, оцінивши наявні докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у 1980 році
засновано Міжгосподарський дитячий
оздоровчий табір «Лісова казка».

Згідно з рішенням Каховської районної
ради від 30.01.1998р. та наказу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Херсонській області №862 від 01.10.1998р.
Міжгосподарський дитячий оздоровчий
табір «Лісова казка» перетворено у
Відкрите акціонерне товариство
«Каховський дитячий оздоровчий табір
«Лісова казка».

У 2011 році шляхом акціонування
здійснено приватизацію цього закладу
та перетворено його на Приватне
акціонерне товариство «Каховський
дитячий оздоровчий табір «Лісова
казка».

На час виникнення спірних
правовідносин ТОВ «Геліос-1» має у
власності 67% акцій ПрАТ «КДОТ «Лісова
казка», Каховська районна рада є
власником 25% акцій, фізичні особи
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають 0,017% акцій,
фізична особа ОСОБА_4 володіє 0,31%, а АТК
«Слобідська», КСП «Краса Херсонщини»
та КСП «Україна» мають у власності
відповідно 0,08%, 3,32% та 4,4% акцій.

ПрАТ «КДОТ «Лісова казка» є юридичною
особою та згідно зі Статутом
господарським товариством, метою його
діяльності є отримання прибутку, для
чого Товариство здійснює, зокрема, такі
види діяльності, як організація
санаторно-курортного лікування та
оздоровлення дітей та дорослих на
основі програмних технологій, методик
та передового досвіду.

Згідно з довідкою з ЄДРПОУ серії АБ
№654342 видами діяльності за КВЕД-2010
Товариства є: 46.90 Неспеціалізована
оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля
в неспеціалізованих магазинах
переважно продуктами харчування,
напоями та тютюновими виробами; 47.19
Інші види роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах; 55.20
Діяльність засобів розміщування на
період відпустки та іншого тимчасового
проживання.

Проведеною у серпні 2014р. прокурорською
перевіркою виявлено, що ПрАТ «КДОТ
«Лісова казка» не внесено до
Державного реєстру дитячих закладів
оздоровлення та відпочинку.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

За наданим ст.1 Закону України «Про
оздоровлення та відпочинок дітей» від
04 вересня 2008 року №375-VI визначенням,
дитячий заклад оздоровлення та
відпочинку - це постійно або тимчасово
діючий, спеціально організований або
пристосований заклад, призначений для
оздоровлення, відпочинку, розвитку
дітей, що має визначене місце
розташування, матеріально-технічну
базу, кадрове забезпечення та
технології для надання послуг з
оздоровлення та відпочинку дітей
відповідно до державних соціальних
стандартів надання послуг з
оздоровлення та відпочинку.

Статтею 14 вказаного Закону визначені
типи дитячих закладів оздоровлення та
відпочинку. Так, до дитячих закладів
оздоровлення належать:

дитячий заклад санаторного типу -
заклад, у якому діти перебувають
цілодобово і де поряд з оздоровчими
надається комплекс медичних послуг,
спрямованих на поліпшення стану
їхнього здоров'я, запобігання
захворюванням. З урахуванням
природно-кліматичних умов, наявної
лікувально-оздоровчої бази, кадрового
забезпечення такі заклади можуть бути
спеціалізованими;

дитячий центр - заклад, що функціонує
протягом року, в якому діти перебувають
цілодобово. Центр має відповідне
кадрове забезпечення, спеціально
відведену територію,
матеріально-технічну базу, які
відповідають санітарно-гігієнічним
нормам, для організації оздоровлення,
відпочинку та навчання дітей;

позаміський заклад оздоровлення та
відпочинку - заклад, що функціонує
протягом року, сезонно або під час
канікул, у якому діти перебувають
цілодобово. Заклад повинен мати
спеціально відведену територію, що
знаходиться в курортній або заміській
зоні, матеріально-технічну базу, що
відповідає санітарно-гігієнічним
нормам, кадрове забезпечення для
організації оздоровлення. Відповідний
заклад також може належати до закладу
відпочинку.

До дитячих закладів відпочинку
належать:

табір з денним перебуванням - табір,
тимчасово утворений у навчальному
закладі, закладі культури, охорони
здоров'я, фізичної культури та спорту, в
якому забезпечується належний догляд
за дітьми, виховний процес, їх
повноцінне дозвілля, розвиток творчих
здібностей та інтересів і де діти
перебувають протягом дня, але не менше 6
годин;

дитячий заклад праці та відпочинку -
заклад з денним або цілодобовим
перебуванням, у якому поряд з
відпочинком організовується трудова
діяльність з метою формування у дітей
трудових інтересів і навичок;

наметове містечко - тимчасово діючий
заклад з денним або цілодобовим
перебуванням, облаштований на
спеціально відведеній території, що
відповідає санітарно-гігієнічним
вимогам та нормам, у якому здійснюється
комплекс заходів, спрямованих на
формування у дітей навичок безпечної
життєдіяльності, самообслуговування,
колективізму.

Отже, ПрАТ «КДОТ «Лісова казка» за
формальними ознаками відноситься до
дитячих закладів оздоровлення та
відпочинку.

Згідно із приписами ст.15 Закону України
«Про оздоровлення та відпочинок
дітей», утворення, реорганізація та
ліквідація дитячих закладів
оздоровлення та відпочинку
здійснюється за рішенням власника
(засновника) або уповноваженого ним
органу відповідно до законодавства.

Дитячі заклади оздоровлення та
відпочинку утворюються центральними,
місцевими органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
професійними спілками, фондами,
підприємствами, установами та
організаціями, громадянами та їх
об'єднаннями з урахуванням
соціально-економічних, національних,
культурно-освітніх потреб і за
наявності необхідної
матеріально-технічної та
науково-методичної бази, кадрового
забезпечення відповідно до
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.15 цього Закону,
дитячі заклади оздоровлення та
відпочинку незалежно від форми
власності можуть функціонувати як
юридичні особи або не мати статусу
юридичної особи і перебувати у складі
підприємств, установ та організацій як
їх філіали чи структурні підрозділи і
обов'язково заносяться до Державного
реєстру дитячих закладів оздоровлення
та відпочинку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.04. 2009 р. №425 затверджено Порядок
ведення Державного реєстру дитячих
закладів оздоровлення та відпочинку
(далі - Порядок №425).

Згідно із п.п. 2 - 5 Порядку №425, до
Державного реєстру дитячих закладів
оздоровлення та відпочинку (далі -
Реєстр) вносяться дитячі заклади
оздоровлення та відпочинку незалежно
від форми власності, які мають статус
юридичної особи або перебувають у
складі підприємств, установ та
організацій як їх філії чи структурні
підрозділи. Дитячі заклади
оздоровлення та відпочинку вносяться
до Реєстру за рішенням комісії, що
утворюється Мінсоцполітики, яке також
визначає порядок діяльності комісії.
Власником інформації, що міститься у
Реєстрі, є держава. Одержання,
зберігання, накопичення, захист,
використання та поширення інформації
про дитячий заклад оздоровлення та
відпочинку забезпечує Мінсоцполітики.

До Реєстру вносяться такі відомості
про дитячий заклад оздоровлення та
відпочинку і його засновника
(власника): найменування закладу;
місцезнаходження закладу (поштовий
індекс, область, район, населений пункт,
вулиця, номер будинку та засоби зв'язку
(міжміський телефонний код, номери
телефону, телефаксу, адреса
веб-сторінки та електронної пошти); рік
заснування закладу; форма власності
закладу; найменування органу, до сфери
управління якого належить заклад (для
закладів державної форми власності);
прізвище, ім'я та по батькові керівника
закладу; тип закладу; режим
функціонування закладу; дата і
результати проведення державної
атестації закладу; види послуг з
оздоровлення та відпочинку; серія,
номер, дата, строк дії та ким видана
ліцензія (у разі провадження закладом
видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню); наявність
спеціально відведеної території
закладу; кількість ліжко-місць у
закладі; вартість ліжко-дня; графік
змін; найменування засновника
(власника) (для юридичних осіб) або
прізвище, ім'я та по батькові (для
фізичних осіб); ідентифікаційний код
згідно з ЄДРПОУ; дата державної
реєстрації; місцезнаходження
засновника (власника) (поштовий індекс,
держава, область, район, населений
пункт, вулиця, номер будинку та засоби
зв'язку (міжміський телефонний код,
номери телефону, телефаксу, адреса
веб-сторінки та електронної пошти);
інші відомості про заклад; фото закладу
(до 10 в електронному вигляді); номер
закладу в Реєстрі; номер і дата видачі
довідки про внесення до Реєстру; зміна
найменування закладу; зміна засновника
(власника), його найменування та
місцезнаходження; перепрофілювання,
реорганізація або ліквідація закладу;
зміна, викликана виправленням помилок
(граматичних, синтаксичних); підстава,
дата виключення закладу з Реєстру (п.8
Порядку №425).

Для внесення дитячого закладу
оздоровлення та відпочинку до Реєстру
засновник (власник) або його
уповноважена особа (далі - заявник)
подає комісії заяву за формою,
затвердженою Мінсоцполітики, та
реєстраційну картку за формою згідно з
додатком 1 (п.9 Порядку №425).

До заяви про внесення дитячого закладу
оздоровлення та відпочинку до Реєстру
додаються засвідчені засновником
(власником) копії: статуту закладу;
свідоцтва про державну атестацію
закладу (після проходження державної
атестації); ліцензії (у разі
провадження закладом видів
господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню);розрахунку
вартості ліжко-дня; графіка змін.

Комісія перевіряє комплектність
документів та їх відповідність вимогам
цього Порядку. Засновник (власник) несе
відповідальність згідно із
законодавством за достовірність
відомостей, зазначених у заяві та
документах, передбачених пунктом 9
цього Порядку. Комісія не розглядає
питання щодо внесення дитячого закладу
оздоровлення та відпочинку до Реєстру
у разі, коли: заява підписана особою,
яка не має на це повноважень; документи
оформлені з порушенням вимог цього
Порядку; документи подані не в повному
обсязі. Підставами для прийняття
рішення про відмову у внесенні
дитячого закладу оздоровлення та
відпочинку до Реєстру є
невідповідність документів вимогам
цього Порядку та недостовірність
зазначених у них відомостей (п.п. 10, 12, 13,
17 Порядку №425).

Аналізуючи вказані правові норми, суд
приходить до висновку, що ними
передбачено обов'язкове внесення
дитячих закладів оздоровлення та
відпочинку незалежно від форми
власності, які мають статус юридичної
особи або перебувають у складі
підприємств, установ та організацій як
їх філії чи структурні підрозділи - до
Державного реєстру дитячих закладів
оздоровлення та відпочинку.

Судом також з'ясовано, що ПрАТ «КДОТ
«Лісова казка» не внесено до
зазначеного Реєстру.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з того, що позовну
заяву подано прокурором до суду в
інтересах держави в порядку ст.60 КАС
України та ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено, що підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави. За
наявності підстав, передбачених
частинами другою - четвертою цієї
статті, з метою представництва
громадянина або держави прокурор має
право в порядку, передбаченому
процесуальним законом, зокрема, і
звертатися до суду з позовами (заявами,
поданнями);

Обираючи форму представництва,
передбачену частиною п'ятою цієї
статті, прокурор визначає, в чому
полягає порушення або загроза
порушення інтересів держави чи
громадянина, обґрунтовує необхідність
їх захисту.

У відповідності до ч.2 ст. 60 КАС України
прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Частина 1 ст. 37 Закону України «Про
прокуратуру» надає право подання
позовної заяви (заяви, подання) в
порядку цивільного, адміністративного,
господарського судочинства
прокурорам, їх першим заступникам і
заступникам.

Як видно зі змісту позовної заяви, її
подано в інтересах держави в особі
Міністерства соціальної політики
України. Однак при цьому прокурором в
порушення наведених вище правових норм
не вказано, в чому полягає порушення
інтересів держави та не обґрунтовано
необхідність їх захисту.

Так, відповідно до Положення про
Міністерство соціальної політики
України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 389/2011, це Міністерство є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України і головним
органом у системі центральних органів
виконавчої влади з формування та
забезпечення реалізації державної
політики у сферах, зокрема, з питань
сім'ї та дітей, оздоровлення та
відпочинку дітей.

Мінсоцполітики України відповідно до
покладених на нього завдань, в тому
числі організовує оздоровлення та
відпочинок дітей.

Згідно із ст.5 Закону України «Про
оздоровлення та відпочинок дітей»,
Мінсоцполітики України здійснює
державну політику у сфері оздоровлення
та відпочинку дітей. До сфери
управління Мінсоцполітики України
належать дитячі заклади оздоровлення
та відпочинку загальнодержавного
значення.

Мінсоцполітики України здійснює
нормативно-правове регулювання у сфері
сім'ї та дітей, забезпечує надання
організаційної, науково-методичної,
інформаційної допомоги центральним і
місцевим органам виконавчої влади,
органам місцевого самоврядування,
об'єднанням громадян, підприємствам,
установам та організаціям, дитячим
закладам оздоровлення та відпочинку і
громадянам; до повноважень
Мінсоцполітики України відносяться
створення та ведення Державного
реєстру дитячих закладів оздоровлення
та відпочинку.

З положень наведених правових норм не
вбачається повноважень державного
органу, в інтересах якого подано даний
позов, щодо контролю за виконанням
власниками дитячих закладів приватної
форми власності обов'язку щодо
внесення таких закладів до Державного
реєстру дитячих закладів оздоровлення
та відпочинку.

Ні у позовній заяві, ані в судовому
засіданні прокурором не обґрунтовано,
яким чином факт не внесення ПрАТ «КДОТ
«Лісова казка» до Державного реєстру
дитячих закладів оздоровлення та
відпочинку порушує інтереси держави в
особі Мінсоцполітики України.

З матеріалів справи видно, що
відповідач є приватним акціонерним
товариством і не відноситься до сфери
управління Мінсоцполітики України, в
інтересах якого подано даний позов.

Здійснюване Мінсоцполітики України
створення та ведення Державного
реєстру дитячих закладів оздоровлення
та відпочинку з огляду на мету та
завдання цього Реєстру, а також
характер відомостей, які до нього
вносяться, не дають підстав для
висновку, що відсутність у ньому
відомостей про приватний заклад
оздоровлення та відпочинку дітей
спричиняє порушення інтересів держави
та, зокрема, Мінсоцполітики України.

З цього приводу слід також зазначити,
що правовий статус дитячого закладу
оздоровлення та відпочинку, а також
гарантії його збереження та розвитку
не залежать в абсолютній мірі від факту
внесення його до Реєстру, виходячи із
визначення закладу оздоровлення та
відпочинку дітей, наданого Законом
України «Про оздоровлення та
відпочинок дітей».

Самі по собі обставини щодо
обов'язковості внесення дитячого
закладу оздоровлення та відпочинку до
Реєстру не обумовлюють можливості
порушення інтересів держави та
Мінсоцполітики України в разі
бездіяльності засновника або власника
такого закладу приватної форми
власності стосовно неподання заяви і
визначеного вказаними вище
нормативними актами переліку
документів до комісії Мінсоцполітики
України щодо ведення Державного
реєстру дитячих закладів оздоровлення
та відпочинку.

Слід зазначити, що виявлене прокурором
за наслідками перевірки порушення
відповідачем положень ст.15 Закону
України «Про оздоровлення та
відпочинок дітей» є підставою для
внесення подання або звернення до суду
із позовом, але в порядку,
передбаченому ст.23 Закону України «Про
прокуратуру», а не в інтересах держави,
оскільки виходячи із обставин спору,
порушення інтересів саме держави в
особі Мінсоцполітики України фактично
відсутнє.

Крім того, зі змісту позовної заяви
вбачається, що прокурор фактично
посилається на порушення відповідачем
інтересів не держави, а територіальної
громади Каховського району щодо
отриманнями дітьми відповідного
оздоровлення, однак поданий позов не
спрямований на захист її інтересів.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що
прокурором не доведено обставин
порушення відповідачем інтересів саме
держави в особі Міністерства
соціальної політики України, а тому
виходячи із визначених ст.ст.2, 3, 6 КАС
України завдань адміністративного
судочинства відсутні підстави для їх
захисту та, відповідно, задоволення
позову прокурора.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 02 жовтня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 5.1.1