Справа № 806/3826/14
Суддя: Літвин Олексій Терентійович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 р.
м.
Житомир

справа № 806/3826/14

категорія
8.3.3

Житомирський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого - судді Літвин О. Т.,

за участі секретаря - Прохорчука
П.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Житомирпусконаладка" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 23 травня 2014 року,-

встановив:

Приватне акціонерне товариство
"Житомирпусконаладка" звернулось до
суду з позовом до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 23 травня 2014 року. В
обгрунтування позову позивач
посилається на те, що відповідачем було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку з питань дотримання
правильності визначення податку на
додану вартість при здійсненні
взаємовідносин між позивачем та ТОВ
"Торг Вест Лайт" за грудень 2011 року, за
результатами якої було складено акт
№2741/15-01/05450044 від 30 квітня 2014 року. На
підставі вказаного акту було винесено
оспорюване податкове
повідомлення-рішення. Посилаючись на
те, що висновки відповідача, зазначені
в акті, грунтуються на припущеннях щодо
неправомірності формування
податкового кредиту, не відповідають
нормам податкового законодавства,
позивач просив визнати протиправним та
скасувати вказане податкове
повідомлення - рішення.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав. Свою позицію висловив в
письмових запереченнях (а.с. 48-50).

Суд заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з
16 квітня 2014 року по 23 квітня 2014 року
відповідачем була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПрАТ "Житомирпусконаладка" з
питань взаємовідносин з ТОВ "Торг Вест
Лайт" за грудень 2011 року, за
результатами якої було складено акт
№2741/15-01/05450044 від 30.04.2014 року (а.с. 16-34).

У вказаному акті податковим органом
було зафіксовано порушення позивачем
п.п. 198.1, п. 198.2., п. 198.3, п. 198.6. ст. 198
Податкового кодексу України.

На підставі вищевказаного акту
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення рішення № від 23
травня 2014 року про донарахування
позивачу грошового зобов'язання в сумі
33750,00 грн.(а.с.9).

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем з метою здійснення
підприємницької діяльності та
отримання прибутку було закуплено
товарно-матеріальні цінності, а саме:
бак акумулятор, труба димова, котел
опалювальний РЕТРА, клапан
термостатичний, кран регулюючий,
компресор об'єму, насос живильний за
видатковою накладною №12088 від 08.12.2011
року (а.с. 12). Відповідно для
оподаткування вказаних цінностей була
виписана податкова накладна №123 від
08.12.2011 року (а.с. 13-14). За
цивільно-правовим договором поставки
№120810 від 08.12.2011 року ТОВ "Торг Вест Лайт"
поставив позивачу вказані товари.
Також позивачем було придбано у ПП
"ПНВП "Теплоресурс" котел опалювальний
"Буран", що підтверджується податковою
накладною від 31.01.2012 року №46та
видатковою накладною №РН-0000055 від
31.01.2012 року (а.с. 14-15).

Відповідач в своїх запереченнях
посилається на нікчемність укладеного
правочину позивача з ТОВ "Торг Вест
Лайт", оскільки з даним суб'єктом
господарської діяльності ДПІ у
Оболонському районі м. Києва неможливо
провести зустрічну звірку, про що
складений відповідний акт від 12.04.2012
року №116/22-507/37739570.

Також вказує, що у позивача відсутні
ТТН, подорожні листи, договори на
транспортування товару, акти приймання
- передачі та сертифікат на котел
"Буран" придбаний у ПП "ПНВП
"Теплоресурс".

Суд не погоджується з твердженням
податкового органу посилаючись на
наступне.

Згідно п.198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6. ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються
непідтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документі - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Відповідно до
даної статті, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Як зазначено в акті перевірки
№2741/15-01/05450044 від 30.04.2014 року позивачем
податковому органу були надані
первинні документи (а.с. 22).

Доводи податкового органу щодо
сумнівності операцій позивача з його
контрагентами суд не приймає до уваги,
оскільки проаналізувавши наведені
норми чинного законодавства, суд
дійшов висновку, що в даному випадку
єдиними та достатніми підставами для
формування податкового кредиту є
наявність податкової накладної, що
засвідчує факт сплати отримувачем
товару (робіт, послуг) їх вартості з
урахуванням податку на додану
вартість.

Також доводи відповідача про
відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних суд не
приймає до уваги посилаючись на
наступне.

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України №363 від 14.10.1997 р.
передбачено обов'язковість
товарно-транспортних накладних та
подорожніх листів для перевізників,
вантажовідправників та
вантажоодержувачів, які є замовниками
послуг з перевезень. Тобто норма
вказаного положення Правил не
поширюється на позивача, оскільки
перевезення товару здійснювалось його
контрагентом, позивач не укладав
жодного договору перевезення.

Крім того, наявність чи відсутність
товарно-транспортних накладних є лише
дотриманням чи порушенням правил
перевезень автомобільним транспортом,
які не пов'язані з дотриманням вимог
податкового законодавства, а не
підтвердженням факту придбання
товарно-матеріальних цінностей.

Одночасно, слід відмітити, що
Податковий кодекс України не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Реальність
господарських операцій позивача з ТОВ
"Торг Вест Лайт" також підтверджується
інвентаризаційним описом №1 від 31.03.2014
року та актом загальної перевірки
інвентаризації цінностей на склад
магазина №1 від 31.03.2014 року. Тобто
товарно-матеріальні цінності придбані
у ТОВ "Торг Вест Лайт" знаходяться у
позивача (а.с. 35-41). В матеріалах справи
міститься паспорт котла опалювального
водогрійного типу "РЕТРА-3М" із
зазначенням моделі - "Ретра 80-3М",
заводським номером Б 8-60 (а.с. 54-70), що
використовується позивачем в
господарській діяльності. Дані
документи податковим органом під
сумнів не ставились та були надані під
час проведення перевірки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідачем доказів на підтвердження
правомірності винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
№ від 23 травня 2014 року суду не
надано, а тому воно є протиправним та
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 23 травня 2014 року.

Відшкодувати з Державного бюджету
України Приватному акціонерному
товариству "Житомирпусконаладка" 182,70
грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.Т. Літвин