Справа № 761/17950/14-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Притула
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на ухвалу Шевченківського районного
суду міста Києва від 20 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Шевченківського відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві про скасування протоколу про
адміністративне правопорушення та
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Шевченківського відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в місті Києві та просив
скасувати протокол про
адміністративне правопорушення від
16.01.2014, рішення відповідача від 16.01.2014
про примусове повернення з України та
про заборону в'їзду на її територію.

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 20 червня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
частині позовних вимог про скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення від 16.01.2014 на підставі
п.1ч.1 ст.109 КАС України, а в частині
позовних вимог про скасування рішень
від 16.01.2014 позов було повернено на
підставі ч. 3 п. 6 ст. 108 КАС України.

Частково не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу
суду першої інстанції скасувати в
частині відмови у відкритті
провадження. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, перегляду в апеляційному
порядку підлягає лише та частина
позовних вимог, які стали підставою до
звернення ОСОБА_3 з даною апеляційною
скаргою.

Як встановлено судом першої інстанції,
16.01.2014 відповідачем було складено
протокол про адміністративне
правопорушення, у зв'язку із порушенням
позивачем ст. 4 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства».

Відмовляючи у відкритті провадження в
частині позовних вимог про скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення, суд першої інстанції
виходив з того, що спір виник з
складанням відповідачем протоколу про
адміністративне правопорушення щодо
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності, а
тому дійшов висновку, що позовні вимоги
в цій частині не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки відповідачем
при складанні адміністративного
протоколу здійснювалися не владні
повноваження, а процесуальні,
правомірність/неправомірність таких
дій може бути встановлена лише при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення.

Колегія суддів погоджуючись з
висновком суду першої інстанції про
необхідність відмови у відкритті
провадження, з огляду на наступне.

Згідно ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З матеріалів справи вбачається,
позивачем не оскаржуються дії
посадової особи під час складання
протоколу, а ставиться питання тільки
про скасування протоколу про
адміністративне правопорушення. Сам по
собі протокол не може бути оскарженим в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки він не є актом
індивідуальної дії.

В свою чергу, протокол про
адміністративне правопорушення
встановлює виключно виявлення
порушення, однак, не породжує будь-яких
правових наслідків для позивача, не
встановлює його прав і обов'язків
позивача, а тому не може бути предметом
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 23 січня 2013 року за №
К/9991/31396/12.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить висновку, що протокол
про адміністративне правопорушення та
не може бути самостійним предметом
оскарження, а тому висновок суду першої
інстанції про необхідність відмови у
відкритті провадження в цій частині
позовних вимог є обґрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення питання колегією суддів не
виявлено, суд правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, - з огляду на що підстави до
скасування оскаржуваного судового
рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 199, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу
Шевченківського районного суду міста
Києва від 20 червня 2014 року залишити -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.