Справа № 823/2767/14
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
справа № 823/2767/14

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі Черкаської області до
державного підприємства
«Приладобудівний завод «Райдуга» про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Смілі та Смілянському районі
Черкаської області звернулось до суду
з адміністративним позовом про
стягнення з ДП «Приладобудівний завод
«Райдуга» заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по списку № 2 за період з липня по
серпень 2014р. на загальну суму 8 300,47грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно
до пунктів «б» - «з» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» №
1788-Х-ІІ від 05.11.1991р., частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
№ 1058-IV та пункту 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року за № 21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України від 16.01.2004 року за № 64/8663,
підприємства, на яких працівники
вийшли на пенсію на пільгових умовах за
списком № 2, здійснюють відшкодування
Пенсійному фонду України витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах. Відповідач має
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
липня по серпень 2014р. на загальну суму 8
300,47грн., яка останнім добровільно
погашена не була, що спонукало УПФУ в м.
Смілі та Смілянському районі
Черкаської області звернутись до суду.

Позивач в судове засідання
представника свого не направив, проте
надіслав на адресу суду заяву, в якій
позов підтримав в повному обсязі та
просив розгляд справи здійснювати без
участі представника управління.

Відповідач у судове засідання також не
прибув, натомість надіслав лист в якому
позовні вимоги УПФУ в м. Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області визнав в повному обсязі та
просив провести розгляд справи за
відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо всіма особами, які беруть
участь у справі, буде заявлено
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, то судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Пунктом 10 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, письмовим провадженням у
справі є розгляд і вирішення
адміністративної справи судом першої,
апеляційної чи касаційної інстанції
без виклику осіб та проведення
судового засідання на основі наявних у
суду матеріалів у випадках,
встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вирішив провести
розгляд справи за відсутності сторін
на підставі наявних матеріалів справи
в порядку письмового провадження.

Частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Державне підприємство
«Приладобудівний завод «Райдуга»
зареєстроване як юридична особа з
07.05.2003р. (код ЄДРПОУ - 22794058) та є
платником страхових внесків до
Пенсійного фонду України.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№ 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначені
категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зокрема, відповідно до пункту «а» цієї
статті на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць. Пунктами «б» та «з»
зазначеної статті Закону визначено, що
до цих категорій також належать:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26 червня 1997 року №
400/97-ВР (надалі - Закон № 400/97-ВР)
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону №
400/97-ВР для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім
тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду у порядку,
визначеному законодавством України
(ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

З 01.04.2004р. набрав чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №
1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV), пунктом 2
Прикінцевих положень якого
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
вищезазначеним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне страхування». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, з 01.04.2004р. суб'єкти
підприємницької діяльності
зобов'язані відшкодовувати Пенсійному
фонду України фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених їх працівникам відповідно
до п. «а», «б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ
та п. 2 прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно з п.п.6.1. п.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій (п.п.6.4 п.6 Інструкції 21-1).

Підприємства, відповідно до п.п.6.8. п.6
Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладені норми Законів та
Інструкції, суд дійшов висновку, що
відповідач, як платник збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якого вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій цим
працівникам.

З письмових доказів у справі суд
встановив, що колишнім працівникам
відповідача, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, - призначені пільгові
пенсії, згідно з пунктами «б» - «з» ч.1
ст.13 Закону № 1788-XII (а.с.22-24).

Відповідно до повідомлень-розрахунків
за липень-серпень 2014р., позивач
здійснив витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій
вищезазначеним особам в сумі 8 300,47грн.
згідно з абз.1 п.2 Прикінцевих положень
Закону №1058-IV в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII, за списком №2
(а.с.9-11).

Оскільки, у визначені терміни
заборгованість відповідачем сплачена
не була, то УПФУ в м. Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області були сформовані та направлені
на адресу ДП «Приладобудівний завод
«Райдуга» корінці повідомлень форми
«Ю» № 18 від 10.07.2014р. на суму 4 152,95грн. та
№ 18 від 11.08.2014р. на суму 4 147,52грн.
(а.с.12-13). Зазначені повідомлення 17.07.2014р.
та 14.08.2014р. отримані уповноваженою
особою відповідача, що підтверджується
корінцями рекомендованих повідомлень
про вручення поштових відправлень.

На час подання даного позову до суду,
відповідач належним чином не виконав
свій обов'язок щодо відшкодування
позивачеві фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за
липень-серпень 2014р. на загальну суму 8
300,47грн.

Згідно зі ст. 23 Закону № 1058-ІV спори, що
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами
Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Беручи до уваги те, що заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по списку №2 за період з липня по
серпень 2014р. на загальну суму 8 300,47грн.
відповідач у встановлені законом
строки не сплатив, а також враховуючи
визнання відповідачем позовних вимог в
повному обсязі, суд дійшов висновку, що
вимоги позовної заяви є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з державного підприємства
«Приладобудівний завод «Райдуга»
(ідентифікаційний код - 22794058) на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Смілі та Смілянському районі
Черкаської області (ідентифікаційний
код - 37802563) заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по списку №2 за період з липня по
серпень 2014р. на загальну суму 8 300 (вісім
тисяч триста) грн. 47 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка підлягає поданню до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. У
разі застосування судом частини 3
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною 4 статті 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суд.

Суддя
С.М. Гарань