Справа № 804/12623/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представників позивача
Ровенської І.В., Земляного О.Ю.,
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Авіаційна
компанія «Дніпроавіа» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Відкрите акціонерне товариство
«Авіаційна компанія «Дніпроавіа» (далі
- позивач, ВАТ «АК «Дніпроавіа»)
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську (далі по тексту -
відповідач, СДПІ по роботі з ВПП у м.
Дніпропетровську) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
суму податкового зобов'язання з
В обґрунтування позову зазначено, що
актом попередньої перевірки № 27-08-03/1-
01130549 від 24.01.2007 року було встановлене
завищення валових витрат ВАТ «АК
«Дніпроавіа» у 2 та 3 кварталі 2006 року на
15 895 798,5 грн.. які були понесені на
організацію та здійснення авіарейсів
за маршрутом «Дніпропетровськ -
Відень//Відень - Дніпропетровськ» та
«Дніпропетровськ-Київ(Бориспоь)//Киш(Бо
риспіль)-Дніпропетровськ». Актом
перевірки № 142-08-03/1-01130549 від 12.05.2008 року
було встановлено, що в результаті
неврахування висновків попереднього
акту перевірки ЗАТ «АК «Дніпроавіа»;
були завищені валові витрати 1 кварталу
2007 року - 9 місяців 2007 року на 15 895 798,5 грн.
Позивач вважає, що такі доводи акту
перевірки № 142-08-03/1-01130549 від 12,05.2008 року
є протиправними, оскільки ВАТ «АК
«Дніпроавіа» не допускало завищення
валових витрат у 2006 році на вказані 15 895
798,5 грн., що вбачається з фактичних
обставин справи та норм законодавства,
які регулюють порядок нарахування
валових витрат в податковому обліку, а
також підтверджується постановою
Господарського суду Дніпропетровської
області від 11.12.2007 року до справі № А
23/423. яка набрала законної скли та якою
встановлена протиправність таких
висновків попереднього акту перевірки.
Також позивач зазначив, що ВАТ «АК
«Дніпроавіа» правомірно включило суми
нарахованих процентів за кредитами до
складу валових витрат і зменшення
валових витрат на суму нарахованих
процентів у розмірі 7 496 981,24 грн, є
неправомірним. Проценти за
користування кредитними коштами,
нараховані за перевіряємий період (з
01.10.2006 року по 31.12.2007 року), відносяться
до поточних зобов'язань підприємства
по сплаті процентів, термін сплати яких
настав вже після порушення провадження
у справі про банкрутство та введення
мораторію. Відповідно, дія мораторію не
розповсюджується на поточні
зобов'язання ВАТ «АК «Дніпроавіа» по
нарахуванню та сплаті процентів за
Також позивач стверджує, що витрати на
технічне та аеропортове
обслуговування гелікоптера Мі-8 були
здійснені підприємством як
компенсація вартості отриманих послуг
та результатів робіт по обслуговуванню
авіарейсів гелікоптера Мі-8 у зв'язку з
веденням власної господарської
діяльності (авіаперевезення),
направленої на отримання прибутку, та
підтверджуються належним чином
оформленими первинними документами,
обов'язковість ведення яких
передбачена законодавством. У зв'язку з
чим відповідачем були неправомірно
зменшені валові витрати ВАТ «АК
«Дніпроавіа» на суму витрат у розмірі 70
104,01 грн., понесені при здійсненні
господарської діяльності підприємства
та підтверджені первинними
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов в повному
обсязі та просив суд позов
задовольнити, посилаючись на
вищевказані підстави.
Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову, надавши письмові
заперечення, в яких зазначили, що
перевіркою встановлено порушення ст.9
Закону України «Про систему
оподаткування» від 25.06.91 № 1251 та п.6.1 ст.6
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.04 №334, а
саме, позивачем завищено від'ємне
значення об'єкту оподаткування з
податку на прибуток за 2006 рік на суму
15895798,5 грн. за рахунок не проведення
коригування збитків на дану суму за
результатами попередньої планової
виїзної перевірки (акт від 14.01.07 за
№27-08-03/1- 01130549). В Декларації з податку на
прибуток за 2007 рік позивач не врахував
висновки попереднього акту7 перевірки
від 14.01.07 за №27-08-03/1-01130549 та не здійснив
коригування збитків за 2006 рік на суму
15895798,5 грн., наслідком чого стало
завищення позивачем валових витрат та,
відповідно, завищено від'ємне значення
об'єкта оподаткування (акт перевірки
від 12.05.08 р. №142-08-03/1-01130549). Також
відповідач зазначив, що в порушення
вимог п.п. 5.3.9 п.5.3, п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону
№334, позивачем безпідставно віднесено
до складу валових витрат суму
відсотків в розмірі 7 496 981,24 грн.,
нарахованих самостійно за
простроченими кредитами, у відношенні
яких банком проводиться врегулювання
сумнівної (безнадійної)
заборгованості. В ході перевірки
встановлено, що ВАТ «АК «Дніпроавіа»
порушено визначені в договорі №620 від
23.06.95 р., в договорі №078Д від 07.12.99 р.. в
договорі №2Д090Д від 19.11.01 р. строки
повернення кредитів в загальній сумі
7496981,24 грн. Крім того, аналіз виконання
умов кредитних договорів свідчить про
те, що позивач з власної вини
систематично порушує зобов'язання по
погашенню кредитів, тобто здійснює
діяльність, яка суперечить основним
засадам та направленості змісту
господарської діяльності в правовому
розумінні п.1.32 ст.1 Закону №334, оскільки
така діяльність позивача не направлена
на отримання доходу, не є регулярною,
постійною та суттєвою.
Відповідач також посилається, що
позивачем безпідставно завищені
витрат по утриманню орендованого
гелікоптера Мі-8, оскільки до перевірки
не надано документів, які б
підтверджували зв'язок понесених
фінансово-господарської діяльності
Дослідивши чинне законодавство,
матеріали справи, заслухавши
представника позивача та
представників відповідача, суд
доходить висновку, що уточнені позовні
вимоги підлягають задоволенню з
Судом встановлено, що згідно статуту
ВАТ «АК «Дніпроавіа» та довідки
Дніпропетровського обласного
управління статистики № 3254 від 27.07.2005
року, основній Ј видом діяльності ВАТ
«АК «Дніпроавіа» є здійснення
авіаперевезень пасажирським г.і
вантажним авіаційним транспортом.
Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою підприємства позивача
встановлено порушення позивачем вимог
ст. 9 Закону України «Про систему
оподаткування» від 25.06.1991 №1251 та п. 6.1
ст. 6 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.2004 №334, а
саме, позивачем завищено від'ємне
значення об'єкту оподаткування з
податку на прибуток за 2006 рік на суму
15895798,50 грн. за рахунок не проведення
коригування збитків на дану суму за
результатами попередньої планової
виїзної перевірки (акт від 14.01.2007 за
№27-08-03/1-01130549). В декларації з податку на
прибуток за 2007 рік позивач не врахував
висновки попереднього акту перевірки
від 14.01.2007 за №27-08-03/1-01130549 та не здійснив
коригування збитків за 2006 рік на суму
15895798,50 грн., наслідком чого стало
завищення позивачем валових витрат та,
відповідно, завищено від'ємне значення
об'єкта оподаткування (акт перевірки
від 12.05.2008 №142-08-03/1-01130549). Також
відповідач зазначив, що в порушення
вимог пп. 5.3.9 п. 5.3, пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», позивачем безпідставно
віднесено до складу валових витрат
суму відсотків в розмірі 7496981,24 грн.,
нарахованих самостійно за
простроченими кредитами, у відношенні
яких банком проводиться врегулювання
сумнівної (безнадійної)
заборгованості. В ході перевірки
встановлено, що ВАТ «АК «Дніпроавіа»
порушено визначені в договорі №620 від
23.06.1995, в договорі №078Д від 07.12.1999, в
договорі №2Д090Д від 19.11.2001 строки
повернення кредитів в загальній сумі
7496981,24 грн. Крім того, аналіз виконання
умов кредитних договорів свідчить про
те, що позивач з власної вини
систематично порушує зобов'язання по
погашенню кредитів, тобто здійснює
діяльність, яка суперечить основним
засадам та направленості змісту
господарської діяльності в правовому
розумінні п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
оскільки така діяльність позивача не
направлена на отримання доходу, не є
регулярною, постійною та суттєвою. Крім
того, позивачем безпідставно завищені
витрат по утриманню орендованого
гелікоптера Мі-8, оскільки до перевірки
не надано документів, які б
підтверджували зв'язок понесених
фінансово-господарської діяльності
Щодо завищення від'ємного значення
об'єкту оподаткування з податку на
прибуток за 2006 рік на суму 15895798,50 грн. за
рахунок не проведення коригування
збитків на дану суму за результатами
попередньої планової виїзної
перевірки (акт від 14.01.2007 за
№27-08-03/1-01130549), то суд зазначає наступне.
В матеріалах справи міститься копія
постанови господарського суду
Дніпропетровської області від 11.12.2007 р.
у справі № А23/423, якою скасоване
податкове повідомлення-рішення
винесене на підставі попереднього акту
перевірки (№ 27-08-03/1-01130549 від 24.01.2007 р.) в
результаті зменшення валових витрат
позивача на 15 895 798,5 грн. в 2006 році, які
нараховані в результаті здійснення
авіаційних перевезень пасажирів (т.1, а.
Даною постановою господарського суду
встановлено, що витрати, пов'язані з
перевезенням пасажирів на суму 15 895 798,50
грн., правомірно віднесені Товариством
до складу валових витрат.
Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.05.2011 р. вказана постанова
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.12.2007 р. у справі №А23/423
залишена без змін (т.2, а. с.87).
Згідно ч.3 ст.254 КАС України у разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ст.255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, доводи СДПІ по роботі з ВПП
у м.Дніпропетровську щодо не набрання
законної сили постановою
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.12.2007р. у справі № А23/423 є
необґрунтованими.

Враховуючи викладене та положення ст.72
КАС України (згідно якої обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини) суд
дійшов висновку про відсутність з боку
Товариства порушення щодо завищення
валових витрат 1 кварталу 2007 року - 9
місяців 2007 року на 15 895 798,5 грн.

Таким чином, суд не погоджується з
висновками контролюючого органу про
завищення від'ємного значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток за
2006 рік на суму 15895798,50 грн. за рахунок не
проведення коригування збитків на дану
суму за результатами попередньої
планової виїзної перевірки на підставі
акта від 14.01.2007 за №27-08-03/1-01130549.

Стосовно питання відображення у складі
валових витрат товариства відсотків за
користування наданою позикою, то слід
зазначити, що відповідно до пп. 5.5.1 п. 5.5
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» до складу
валових витрат відносяться будь-які
витрати, пов'язані з виплатою або
нарахуванням процентів за борговими
зобов'язаннями (у тому числі за
будь-якими кредитами, депозитами)
протягом звітного періоду, якщо такі
виплати або нарахування здійснюються у
зв'язку з веденням господарської
діяльності платника податку.

Таким чином, наведена норма Закону не
пов'язує право платника на включення до
валових витрат відсотків за
користування кредитом з фактичною
виплатою таких відсотків, передбачаючи
можливість зменшення оподатковуваного
доходу й на суму нарахованих за
борговими зобов'язаннями процентів за
умови наявності зв'язку такого
нарахування з господарською
діяльністю платника.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ВАТ «АК «Дніпроавіа» та ЗАТ КБ
«Приватбанк» були укладені наступні
кредитні договори:

- договір № 620 від 23.06.95 року, за
яким банком були надані кошти у позику
ВАТ «АК «Дніпроавіа» на визначений
строк, для цільового використання
(придбання літака ЯК-42 № 42426) та під
визначений договором процент;

- договір № 078Д від 07.12.99 року за
яким банком були надані кошти у позику
ВАТ «АК «Дніпроавіа» на визначений
строк, для цільового використання
(поповнення оборотних засобів -
спрямований на оплату за авіаційне
паливо ТС1) та під визначений договором
процент;

- договір № 2Д090Д від 19.11.01 року,
яким банком були надані кошти у позику
ВАТ «АК «Дніпроавіа» на визначений
строк, для цільового використання
(поповнення оборотних засобів -
спрямований на оплату за реконструкцію
аеропорту) та під визначений договором
процент.

Щодо використання кредитних коштів в
господарській діяльності необхідно
зазначити, що за результатами
дослідження кредитних правовідносин
за наведеними договорами як у спірному
акті перевірки, так і в попередніх
актах перевірок у податкового органу
не виникало сумнівів щодо використання
кредитних коштів в господарській
діяльності позивача. Відповідач за
результатами перевірок неодноразово
підтверджував використання кредитних
коштів в господарській діяльності
позивача, а відповідно, і право
позивача на включення до складу
валових витрат сум нарахованих з ними
процентів.

Так в акті перевірки від 28.07.2005 року №
57/13-321-119/07 Спеціалізована ДПІ зазначає,
що у 1995 та 1999 роках підприємством були
здійснені ремонти аеровокзального
комплексу, реконструкція аеровокзалу,
купівля літака, для чого були залучені
банківські кредити, що потягло за собою
нарахування процентів за користування
кредитами згідно договорів з КБ
"Приватбанк" № 620 від 23.06.1995 року, № 2Д090Д
від 19.12.2001 року, № Д078Д від 07.12.1999 року
(стор. 10 акту).

В акті перевірки від 24.01.2007 року №
27-08-03/1-01130549 Спеціалізована ДПІ
описувала кредитні правовідносини за
наведеними кредитними договорами, в
тому числі порядок нарахування
процентів (стор. 23 акту). За
результатами перевірки Спеціалізована
ДПІ підтвердила правомірність
включення до складу валових витрат сум
нарахованих процентів, про що свідчать
дані розділу 3 та висновок акту
перевірки, які не встановили жодних
порушень в цій частині.

Окрім того, зі спірного акту перевірки
СДПІ від 12.05.2008 року № 142-08-03/1- 01130549 (стор.
36-41) вбачається, що відповідач не
заперечує наявності зв'язку отриманих
кредитів із господарською діяльністю
позивача, а єдиною підставою для
зменшення валових витрат в цій частині
вказує нарахування процентів після
закінчення терміну повернення
кредитних коштів.

Таким чином, фактично податкова
інспекція визнає наявність зв'язку
нарахування процентів на суму
боргового зобов'язання з господарською
діяльністю платника. Отже,
підприємством позивача правомірно
відображено у складі валових витрат
товариства відсотки за користування
наданою позикою.

Щодо зменшення валових витрат,
понесених на технічне та аеропортове
обслуговування гелікоптера Мі-8 в сумі
70104,01 грн., суд зазначає наступне., що
правила формування валових витрат,
наведені у п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» не встановлюють
конкретного переліку
підтверджувальних документів, які
слугують підставою для відображення
витрат на оплату продукції у
податковому обліку платника.
Визначальними критеріями валових
витрат підприємства є реальність їх
понесення у межах господарської
діяльності платника та наявність у
платника відповідних розрахункових,
платіжних та інших документів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Так, перевіркою встановлено, що
протягом періоду, який перевірявся,
Товариство несло певні витрати по
перегонці, технічному обслуговуванню,
аеропортовому обслуговуванню
орендованого гелікоптера Мі-8.

Витрати на утримання вказаного
гелікоптера, технічне обслуговування,
а саме: аеропортове обслуговування у
міжнародному аеропорті
Івано-Франківськ; проживання в готелі
міжнародного аеропорту
Івано-Франківськ екіпажу гелікоптера
Мі-8; стоянка та зберігання гелікоптера
Мі-8 у Кременчуцькому льотному
національному коледжі авіаційного
університету; технічне обслуговування
гелікоптера Мі-8 у Кременчуцькому
льотному національному коледжі
авіаційного університету
підтверджуються наданими позивачем
первинними бухгалтерськими
документами, а саме: рахунки на оплату,
акти виконаних робіт, податкові
накладні, прийняті підприємством до
обліку.

Крім того, гелікоптер Мі-8
використовувався позивачем для
перельоту посадових осіб підприємства
позивача при виконанні службових
обов'язків з організації регулярного
авіасполучення між Івано-Франківськом
та Москвою і Києвом, що підтверджується
укладеним з Івано-Франківським
аеропортом договором на аеропортове
обслуговування, додатком до ліцензії
АВ № 366209 від 21.09.2007 року, виданим
Державною авіаційною адміністрацією,
та розкладом регулярних і чартерних
рейсів, а також наказом від 31.07.2008 року
№ 286 «Про відкриття представництва ВАТ
«АК «Дніпроавіа», які стали
результатом вчинених дій під час
здійснення поїздки до
Івано-Франківська на вертольоті Мі-8.

Таким чином, висновки відповідача про
безпідставне завищення валових
витрат у сумі 70104,01 грн. на суму витрат
по утриманню орендованого гелікоптера
Мі-8 також спростовуються матеріалами
адміністративної справи.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що наведені в позовній заяві обставини
підтверджуються належними та
достатніми доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
позивача до податкового органу про
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач,
який відповідно до норм Податкового
кодексу України та за визначенням
Кодексу адміністративного судочинства
України є суб'єктом владних
повноважень, правомірність винесення
спірних податкових повідомлень-рішень
належним чином не довів.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Авіаційна
компанія «Дніпроавіа» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
№/0/16480 від 23.05.2008 року, №/1/21940
від 25.06.2008, №/2/31081 від 05.09.2008,
№/3/40071 від 21.11.2008, якими визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 99137,33 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Авіаційна компанія
«Дніпроавіа» () судовий збір
у розмірі 3,40 грн. (трьох гривень 40
копійок).

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 07
жовтня 2014 року

Суддя Д.О.
Власенко