Справа № 161/15528/14-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/606/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора
Луцького міжрайонного ВДАІ УМВС
України у Волинській області Довгонюка
Андрія Мирославовича про визнання
протиправною та скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
інспектора Луцького міжрайонного ВДАІ
УМВС України у Волинській області
Довгонюка Андрія Мирославовича про
визнання протиправною та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення. В
обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що пстанову
інспектора Луцького міжрайонного ВДАІ
УМВС України у Волинській області
Довгонюка Андрія Мирославовича серії
ПС1 № 028519 від 09.08.2014 року його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності передбаченої
частиною 2 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення і
накладено на нього адміністративного
стягнення у вигляді адміністративного
штрафу в сумі 425 гривень. Вважає дану
постанову протиправною з підстав,
викладених в позовній заяві. Просить
суд визнати дії відповідача
незаконними та скасувати пстанову
інспектора Луцького міжрайонного ВДАІ
УМВС України у Волинській області
Довгонюка Андрія Мирославовича серії
ПС1 № 028519 від 09.08.2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини своєї неявки до суду не
повідомив, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
заявлений позов підтримує повністю,
просить його задовольнити.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, інспектор Луцького
міжрайонного ВДАІ УМВС України у
Волинській області Довгонюк Андрій
Мирославович в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки до суду
не повідомив, від нього до суду не
надходило заяви про розгляд справи у
його відсутності.

Розгляд справи судом проводиться за
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів, що відповідає вимогам
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 254 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Відповідно до статті 256 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що 09.08.2014 року о 11:53
годині в м. Луцьку інспектор Луцького
міжрайонного ВДАІ УМВС України у
Волинській області Довгонюк Андрій
Мирославович на позивача склав
протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 550389 (а.с. 7).
Як вбачається із змісту протоколу, що
09.08.2014 року о 11:53 годині в м. Луцьку по
проспекту Гордіюк позивач, керував
автомобілем Мерседес, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав
перехрестя пр. Молоді - пр. Соборності
на заборонений сигнал світлофора, чим
порушив п. 1.7.3в ПДР України, за що
передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122
КУпАП.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього
руху затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№ 1306 водій транспортного засобу, що
наближається до нерегульованого
пішохідного переходу, на якому
перебувають пішоходи, повинен зменшити
швидкість, а в разі потреби зупинитися,
щоб дати дорогу пішоходам, для яких
може бути створена перешкода чи
небезпека.

Судом встановлено і це вбачається із
змісту позовної заяви, що позивач не
проїжджав на заборонений сигнал
світлофора, оскільки світлофор взагалі
був вимкнений. При цьому дозволено ПДР
України не заборонено проїзд через
перехрестя у випадку, якщо світлофор
вимкнено.

Крім того у суду не виникає сумнівів
щодо тверджень позивача, викладених в
позовій заяві, оскільки відповідачем
не спростовано твердження позивача та
не виконано вимоги ухвали суду від 24
вересня 2014 року щодо подання до суду
письмових заперечень проти позову та
всіх матеріалів, що були або мали бути
взяті ним до уваги при прийнятті
рішення, вчинені дії, допущенні
бездіяльності, з приводу яких подано
позов.

Відповідно до статті 280 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до статті 283 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 09.08.2014 року в м. Луцьку по проспекту
Гордіюк інспектор Луцького
міжрайонного ВДАІ УМВС України у
Волинській області Довгонюк Андрій
Мирославович, розглянувши матеріали
про адміністративне правопорушення
установив, що 09.08.2014 року о 11:53 годині в
м. Луцьку по проспекту Гордіюк позивач,
керував автомобілем Мерседес,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
проїхав перехрестя пр. Молоді - пр.
Соборності на заборонений сигнал
світлофора (червоний). Ураховуючи, що
ОСОБА_1 скоїв адміністративне
правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, постановив притягнути
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності і накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 425 гривень (а.с. 6).

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
відбулося з грубим порушенням норм
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. При цьому відповідачем
на засадах змагальності сторін та
вимогах частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
суду не доведено правомірність,
законність та підставність
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
невизначене адміністративне
правопорушення за статтею 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
задоволення позову шляхом визнання дій
інспектора Луцького міжрайонного ВДАІ
УМВС України у Волинській області
Довгонюка Андрія Мирославовича при
притягненні позивача до
адміністративної відповідальності
протиправними та скасуванню постанови.

Відповідно до ст. 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись статтею 19 Конституції
України статтями 213, 217, 222, 251, 252, 271, 280, 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 11, 71, 128, 158-164,
171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора
Луцького міжрайонного ВДАІ УМВС
України у Волинській області Довгонюка
Андрія Мирославовича про визнання
протиправною та скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити
повністю.

Визнати дії інспектора Луцького
міжрайонного ВДАІ УМВС України у
Волинській області Довгонюка Андрія
Мирославовича при притягненні ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення -
протиправними.

Постанову інспектора Луцького
міжрайонного ВДАІ УМВС України у
Волинській області Довгонюка Андрія
Мирославовича серії ПС1 № 028519 від 09.08.2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
передбаченої частиною 2 статті 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення і накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
адміністративного штрафу в сумі 425
гривень - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя В.В.
Ковтуненко