Справа № 818/1593/14
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 р.
Справа №818/1593/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпової.О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Мікулінцевої А.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/1593/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління МВС України в
Сумській області,

третя особа: ОСОБА_3,

про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Головного управління МВС
України в Сумській області, третя
особа: ОСОБА_3, в якій, із врахуванням
заяви про уточнення позовних вимог
(а.с.81), просить: визнати протиправним та
скасувати наказ №124-о/с від 13.08.2009 року
про звільнення його з органів МВС
згідно з п.64 «Ж» на підставі рапорту від
16.07.2009 року (за власним бажанням)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України;
поновити його на посаді
оперуповноваженого УБОЗ відділу
швидкого реагування «Сокіл» УМВС
України в Сумській області.

Свої вимоги мотивує тим, що з 12.11.2007 року
він працював на посаді
оперуповноваженого УБОЗ швидкого
реагування «Сокіл» УМВС України в
Сумській області. В день звільнення
відносно позивача обрано запобіжний
захід у вигляді тримання під
вартою.17.03.2014 року ухвалою
Ковпаківського районного суду м. Суми
звільнений із слідчого ізолятора.
Одразу ж після звільнення ОСОБА_1
звернувся до відповідача про надання
відомостей про підстави звільнення.

Згідно з відповіддю від 19.05.2014 року вих.
№2/10-Л-77, яку позивачем отримано 22.05.2014
року, його повідомлено, що звільнення
відбулось 13.08.2009 року на підставі
наказу №124-о/с відповідно до п.64 «Ж»
відповідно до рапорту від 16.07.2009 року
(за власним бажанням) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29.07.1991
року №114 (далі по тексту - Положення
№114). Вказаний наказ позивач побачив
вперше, оскільки про його існування не
було повідомлено в установлений
законом спосіб. Таким чином, про
порушення прав та законних інтересів
під час звільнення позивачу стало
відомо тільки 22.05.2014 року.

Позивач вважає оскаржуваний наказ
протиправним у зв'язку з тим, що рапорт
про звільнення був написаний ним під
тиском посадових осіб міліції
внаслідок розпочатого досудового
розслідування відносно нього
прокуратурою Сумської області за
ознаками кримінальних правопорушень,
передбачених ст.371 КК України та ст.365 КК
України, та на час звільнення не
існувало сімейних обставин, які б
слугували підставою для звільнення.

Крім того, відповідачем під час видання
оскаржуваного наказу не було дотримано
тримісячного строку, передбаченого
пунктом 68 Положення №114, оскільки в
рапорті від 16.07.2009 року не зазначено
дати, з якої ОСОБА_1 просить його
звільнити, а також з ним не проведено
бесіди щодо з'ясування дійсних причин
звільнення останнього з органів
внутрішніх справ (а.с.61-63).

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи (а.с.91), в судове
засідання не з'явився, надав письмові
заперечення на позовну заяву (а.с.42-44), в
яких у задоволенні позовних вимог
просив відмовити.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином
(а.с.92).

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, оцінивши наявні в ній докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.11.2007 року на
підставі наказу №148 ОСОБА_1 був
прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ, де він працював на
посаді оперуповноваженого відділення
організації службової діяльності
відділу швидкого реагування «Сокіл»
УБОЗ.

13.08.2009 року наказом №124 о/с Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29.07.1991
року №114, на підставі поданого ним
рапорту від 16.07.2009 року (а.с.6, зворотній
бік, 8, 31-32).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з протиправності
оскаржуваного наказу, виходячи з
наступного.

Правовідносини, пов'язані з
проходженням та звільненням з посад
публічної служби органів внутрішніх
справ, регулюються, зокрема, Законом
України "Про міліцію", Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (зі змінами та
доповненнями), Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-1V (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України "Про міліцію" порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначено Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№114 від 29.07.1991 року.

Згідно з п.п. "ж" п. 64 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи рядового і
молодшого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік)
власним бажанням - при наявності
причини, що перешкоджають виконанню
службових обов'язків.

Пунктом 68 вказаного Положення
зазначено, що особи рядового і
начальницького складу, які виявили
бажання звільнитися зі служби за
особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніше як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Із аналізу наведених норм випливає, що
до закінчення трьохмісячного строку
попередження згадані особи мають право
відкликати поданий рапорт, якщо
сторони не домовилися про звільнення у
більш короткий строк.

Така ж правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
24.06.2014 року у справі № 21-241а14, де суд
дійшов висновку, що такою домовленістю,
зокрема, слід вважати зазначення у
рапорті конкретної дати, з якої (до
настання якої) працівник міліції має
бажання звільнитися зі служби до
закінчення передбаченого п. 68
Положення строку та згоду
уповноваженого органу звільнити цього
працівника у визначений ним термін.

Таким чином, видача уповноваженим
органом наказу на звільнення
працівника міліції зі служби до
закінчення передбаченого пунктом 68
Положення строку є правомірною, .якщо
таке прохання міститься у рапорті про
звільнення.

Згідно із частиною 1 статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, за змістом пункту 68 Положення,
тримісячний строк стосується періоду з
дня подання рапорту про звільнення зі
служби та постановлення наказу про
звільнення і є обов'язковим для усіх
учасників процедури звільнення,
оскільки жодних винятків застосування
такого строку не передбачено.

З огляду на те, що позивачем рапорт про
звільнення було подано 16.07.2009 року
(а.с.31), а наказ про його звільнення
видано відповідачем 13.08.2009 року (а.с.32),
тобто до спливу тримісячного строку
після подання рапорту про звільнення,
суд вважає, що звільнення позивача було
проведено відповідачем з порушенням
норм, які регулюють порядок його
проведення.

Враховуючи, що в своєму рапорті про
звільнення за власним бажанням позивач
не зазначив дату, з якої просить його
звільнити, та те, що дотримання
трьохмісячного строку при звільненні
осіб, на яких воно поширюється, є
обов'язковим як для позивача, так і для
відповідача, дії відповідача стосовно
видання оскаржуваного наказу, на думку
суду, слід визнати протиправними.

Разом з тим, суд не приймає доводи
позивача про те, що оскаржуваний наказ
був незаконно прийнятий відповідачем в
період тимчасової непрацездатності
позивача (а.с.17). При цьому суд зазначає,
що, виходячи з положень трудового
законодавства, правила про
недопустимість звільнення працівника
в період тимчасової непрацездатності
застосовуються лише у випадках
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу. До того ж,
норми Положення не встановлюють
заборону відповідачеві проводити
звільнення позивача за його власним
бажанням під час його знаходження у
стані тимчасової непрацездатності.

В силу приписів пункту 70 Положення
звільнення осіб середнього, старшого і
вищого начальницького складу в запас і
відставку провадиться: до полковника
міліції, полковника внутрішньої служби
включно - начальниками головних
управлінь, управлінь МВС в Автономній
Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі і рівними їм начальниками,
яким таке право надано Міністром
внутрішніх справ.

Зважаючи на викладене вище, а також
враховуючи те, що сторонами не була
досягнута належним чином домовленість
щодо строків звільнення позивача, а
саме ним власноручно не зазначено у
рапорті день звільнення як «з 13 серпня
2009 року», суд приходить до висновку, що
наказ відповідача від 13.08.2009 року №124о/с
про звільнення ОСОБА_1 винесений не на
підставах, що передбачені законами
України, необґрунтовано, без
урахування права особи на участь у
процесі прийняття рішення, передчасно,
а тому такий наказ є протиправним та
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Положення №114 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу роботу особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній роботі
(посаді). У разі поновлення на роботі
(посаді) орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно вирішує питання про
виплату особі рядового і
начальницького складу середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Тому суд вважає необхідним поновити
позивача на службі в органах
внутрішніх справ на посаді
оперуповноваженого УБОЗ відділу
швидкого реагування «Сокіл» УМВС
України в Сумській області.

Згідно з ч.1 ст.256 КАС України негайно
виконуються постанови суду, зокрема,
про поновлення на посаді у відносинах
публічної служби. У зв'язку з цим,
постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на службі в органах податкової
міліції слід звернути до негайного
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Позивач не повідомив
суд про наявність судових витрат, які
підлягають стягненню з відповідача, а
від сплати судового збору при поданні
позову позивач був звільнений.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління МВС України в
Сумській області, третя особа: ОСОБА_3,
про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ №124-о/с від 13.08.2009 року про
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ згідно з п.62 "ж" Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за власним бажанням).

Поновити ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого УБОЗ відділу
швидкого реагування "Сокіл" УМВС
України в Сумській області.

Допустити негайне виконання постанови
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого УБОЗ відділу
швидкого реагування "Сокіл" УМВС
України в Сумській області.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя
О.О. Осіпова

Повний текст постанови складено та
підписано 06.10.2014 року.