Справа № 2а/814/14372/2012
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/15785/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Весельської Т.Ф.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя
про визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя (далі - Управління)
на постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2013 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив: визнати протиправними
дії Управління; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії, зарахувавши його заробітну
плату за період знаходження в рейсах: з
16 червня 1978 року по 3 листопада 1978 року,
з 4 листопада 1978 року по 16 травня 1979
року, з 15 червня 1979 року по 12 вересня 1979
року, з 28 червня 1980 року по 12 вересня 1980
року, з 16 грудня 1980 року по 31 квітня
1981 року, з 1 листопада 1981 року по 9
травня 1982 року, з 29 червня 1982 року
по 12 грудня 1982 року, з 1 лютого 1983 року по
7 серпня 1983 року відповідно до пункту 2
статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та постанови Кабінету
Міністрів від 20 квітня 2005 року №306,
шляхом ділення суми заробітної плати
(доходу), виплаченої за результатами
роботи, на кількість місяців виконання
такої роботи, та її виплату з
урахуванням різниці, яка вже виплачена,
з 1 червня 2012 року.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 12 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_2
перебуває на обліку в Управлінні та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

З 1978 року по 1984 рік позивач працював на
Совгаваньській базі океанського
риболовства (СБОР) м. Радянська Гавань
Хабаровського краю, і заробітна плата
йому нараховувалась та сплачувалась по
закінченню промислового рейсу за
підсумками роботи.

Розрахунок розміру пенсії йому
проведено виходячи із стажу 32 роки 7
місяців 27 днів та із заробітку за
період з 1 грудня 1978 року по 30 листопада
1983 року відповідно до довідки про
заробітну плату від 27 квітня 2004 року №
5-1/274, виданої архівним відділом м.
Радянська Гавань Хабаровського краю, в
якій заробітна плата за місяці
знаходження у рейсах була відсутня,
оскільки нараховувалась по закінченню
рейсу, а тому відповідачем включена до
розрахунку з нульовою позначкою.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з питання можливого
розподілу заробітної плати за роботу
під час знаходження у рейсах
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2005 року
№306 «Про реалізацію абзацу другого
пункту 2 статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Управління відмовило позивачу у такому
перерахунку, у зв'язку з тим, що дія
вказаної постанови на нього не
поширюється.

Листом Міністерства соціальної
політики України №4432/039/161-12 від 22
серпня 2012 року позивачу на його
звернення було повідомлено, що пунктом
6 Порядку визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії особам,
що у період до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якою сплачувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
отримували заробітну плату (дохід) за
результатами роботи, строк виконання
якої перевищував календарний місяць,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 травня 2005
року №306, визначено, що підставою для
виплати заробітної плати (доходу) за
результатами виконаної роботи, що
зазначаються у довідці, може бути
законодавчий або інший
нормативно-правовий акт. У разі
підтвердження, що виплата йому
заробітної плати за час роботи з 1978 по
1983 р в СБОР провадилась за результатами
виконаної роботи, з дотримань вимог
пункту 6 Порядку, можливо обчислювати
заробіток позивача за нормами цього
Порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідно до повідомлення
архівного відділу Адміністрації
Радянсько-Гаванського муніципального
району Хабаровського краю від 15 лютого
2012 року №06-06/118, нарахування заробітної
плати екіпажам судів Совгаванської
бази океанічного риболовства м.
Радянська Гавань Хабаровського краю
провадилась за результатами роботи за
рейс (період) на підставі «Положения об
условиях оплаты труда плавающего
состава промысловых, поисковых,
научно-исследовательских,
экспериментальных судов и плавучих
маяков, флагманских специалистов
промыслового, поискового флота и
плавающего экспедиционного состава
флота рыбной промышленности»,
затвердженого Міністерством рибного
господарства СРСР та узгоджене з ЦК
профспілки робітників харчової
промисловості 21-19 червня 1973
року. У зв'язку з цим, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2005 року №306 відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок
пенсії, зарахувавши його заробітну
плату шляхом ділення суми заробітної
плати (доходу), виплаченої за
результатами роботи, на кількість
місяців виконання такої роботи.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає обґрунтованими висновки суду
першої та апеляційної інстанцій щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
те, що зазначення в архівній довідці
сум заробітної плати лише за певні
місяці обумовлено специфікою роботи
позивача у плавскладі (отримання
заробітної плати під час сходження на
берег) та є оплатою за попередні
відпрацьовані місяці, а не разовою
оплатою за один місяць.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 12 лютого 2013 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
Т.Ф.
Весельська

В.І. Ємельянова