Справа № 523/5286/14-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р. Справа № 523/5286/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Кисельов В.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Кравченко К.В. судді - Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
на постанову Суворовського районного
суду міста Одеси від 05 травня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 05 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Одеси про визнання неправомірними дій
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнив.

Визнав неправомірною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.
Одеси, врахувати при розрахунку ОСОБА_4
пенсії інші види виплат, на які
нараховані та з яких утримані страхові
внески до Пенсійного фонду України за
останні 24 календарні місяці роботи
перед зверненням за пенсією.

Зобов'язав Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси
здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_4 з
26.03.2014р. з урахуванням інших виплат
згідно довідок управління Пенсійного
фонду України у Суворовському районі
м.Одеси від 25.03.2014р. № 3449/04 та № 2450 про
складові заробітної плати відповідно
до Закону України «Про державну
службу» за формою, затвердженою
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011р. №5-1, з урахуванням
інших виплат, на які нараховані та з
яких утримані страхові внески до
Пенсійного фонду України.

Управління пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси не
погодившись з постановою суду першої
інстанції, подало апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Управління пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка - ОСОБА_4 є одержувачем пенсії
в управлінні Пенсійного фонду України
в Суворовському районі м. Одеси, яка
призначена за Законом України «Про
державну службу» з 26.03.2014 року. Крім
того, позивач є інвалідом 2 групи,
загального захворювання.

25.03.2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України у Суворовському районі м.
Одеси видані довідки № 3449/04 та 3450/04, про
складові заробітної плати, що
подаються для призначення
(перерахування) пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».
Видані довідки та заяву про
призначення пенсії позивачем було
надано до управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.
Одеси, згідно яких з 26 березня 2014 року
позивачу призначено пенсію за Законом
України «Про державну службу». При
цьому, відповідачем, при розрахунку
пенсії не було враховано частину
заробітної плати, яка визначена як
«інші» виплати, що зазначені в
довідках. На звернення позивача вона
отримала від відповідача роз'яснення
від 03 квітня 2014 року вих. № 106/р-5 про
неможливість застосування при
обчисленні розміру пенсії «інших
виплат» у зав'язку з тим, що це не
передбачено ст. 33 Закону України «Про
державну службу». Такі дії відповідача
позивач вважає неправомірними та
такими, що порушують та обмежують її
права, передбачені чинним
законодавством.

Згідно Закону України «Про оплату
праці» структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних виплат до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Законом України «Про державну службу»
встановлені загальні засади
діяльності, статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті, а також
особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовця.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу» встановлено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислуги років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до ч.2 ст.37 Закону
України «Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особами, які на час звернення за
призначення пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ч.2 ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії, але із змісту статті
40 цього Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України № 865 від 31.05.2000р. «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» встановлено, що виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цим виплат на 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або 60.

Таким чином, чинне законодавство як
загальне, та і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати.

Крім того, на вищезазначені виплати
державним службовцям, такі як допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, а також премії та надбавки
нараховуються та утримуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня 2011
року - єдиний соціальний внесок.

Згідно п.2 постанови Правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011р.
№5-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 18.02.2011р. за № 210/18948,
затверджено форму довідки про складові
заробітної плати (за останні
календарні місяці роботи або будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Крім того, на час призначення позивачу
пенсії постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
13.08.2010р. № 2а/4753/09/2670 була скасована
постанова Правління Пенсійного фонду
України № 19-11, яка затверджувала
первісну форму довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед звернення за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», та ця постанова
Пенсійного фонду України була визнана
такою, що не відповідає правовим актам
вищої юридичної сили в частині не
включення до складових заробітної
плати складових, які передбачені
чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовна заява ОСОБА_4 до Управління
пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси, -
залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного
суду міста Одеси від 05 травня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя К.В.
Кравченко суддя О.В. Лук’янчук