Справа № 804/12998/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Скупейко І.М.
представника позивача - Павлової Т.І.
представника відповідача - Горбань А.Д.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Дніпропетровського обласного
відділення фонду соціального захисту
інвалідів до Міського комунального
підприємства «Автопідприємство
санітарного транспорту» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
У серпні 2014 року позивач на виконання
своїх владних повноважень звернувся до
адміністративного суду із
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
послався на те, що відповідач,
відповідно до ст.20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» за 9 робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів і не зайнятих інвалідами,
повинен до 15 квітня 2014 року самостійно
сплатити адміністративно-господарські
санкції у розмірі 407 309,85 грн., які
визначені в звіті за формою 10-ПІ №
03-07/1892 від 07.03.2014 року за 2013 рік та пеню
за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 122,19 грн. Тому позивач, просить
суд стягнути з відповідача утворену
адміністративно-господарських санкцій
та пені в зазначеній сумі на його
користь рішенням суду.
В судовому засіданні представник
позивача пред'явлені позовні вимоги
підтримала, просила суд позов
задовольнити, з викладених у ньому
Представник відповідача в судовому
засіданні пред'явлені позовні вимоги
не визнав у повному обсязі та зазначив,
що обов'язок роботодавця щодо
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
особисто займатися пошуком та
підбирати інвалідів на створені робочі
місця. Згідно доданих до заперечення
копій документів вбачається, що
відповідачем було виконано обов'язок
передбачений ч.3 ст.18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», а саме: регулярно,
тобто календарного місяця на протязі
2013 року до відповідного відділення
служби зайнятості направлялися звіти,
які містять інформацію про наявність
вакантних посад у формі Звіт №3-ПН,
тобто звіти з інформацією щодо
можливості працевлаштування
інвалідів, в тому числі для осіб з
обмеженими можливостями. Відмов у
працевлаштуванні на підприємство
відповідача інвалідів не було, а тому
представник відповідача просив суд у
задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників
сторін, що приймають участь у справі,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.
Судом встановлено, що Міське
комунальне підприємство
«Автопідприємство санітарного
транспорту» зареєстроване у
Дніпропетровському обласному
відділенні Фонду соціального захисту
інвалідів як платник страхових внесків
Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 21.03.1991 р. №875-XIII
(зі змінами та доповненнями)
підприємства, установи і організації
за рахунок коштів Фонду соціального
захисту інвалідів або за рішенням
місцевої ради за рахунок власних
коштів, у разі необхідності, створюють
спеціальні робочі місця для
працевлаштування інвалідів,
здійснюючи для цього адаптацію
основного і додаткового обладнання,
технічного оснащення і пристосування
тощо з урахуванням обмежених
можливостей інваліда.
Згідно ст.19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною 1 статті 19 і
забезпечують працевлаштування
Відповідно до ст.20 даного Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлена нормативом,
передбаченим ст.19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, які
використовують найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 25 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю.
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
На думку позивача, на підставі звіту за
формою 10-ПІ № 03-07/1892 від 07.03.2014 року за 2013
рік за місця призначених для
працевлаштування інвалідів і не
зайнятих інвалідами, відповідач,
повинен був самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 407 309,85 грн. та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 122,19 грн.
Згідно п.п.11, 12 «Положення про Фонд
соціального захисту інвалідів»
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2002 р. №1434,
місцеві органи соціального захисту
населення: виявляють інвалідів, які
бажають працювати і спроможні
реалізувати свої здібності та
можливості на підставі індивідуальних
програм реабілітації; щомісячно
надсилають службі зайнятості заявки на
навчання інвалідів; ведуть банк даних
про інвалідів, які працюють і бажають
В силу ч.4 ст.20 Закону України «Про
зайнятість населення» підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності щомісяця подають
центрам зайнятості адміністративні
дані у повному обсязі про наявність
вільних робочих місць (вакансій).
В судовому засіданні також
встановлено, що в 2013 році КП
«Автопідприємство санітарного
транспорту» мало середньооблікову
чисельність штатних працівників
облікового складу - 639 осіб. З цієї
загальної чисельності працюючих число
водіїв складало 516 осіб, інших
працюючих - 123 особи.
Згідно Закону України «Про дорожній
рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 р. в редакції на
16.11.2008 р. (розділ VII медичне забезпечення
безпеки дорожнього руху) на посаду
водія автомобіля швидкої медичної
допомоги зараховуються тільки особи,
які пройшли медичну комісію і отримали
довідку про задовільний стан здоров'я і
мають відповідну категорію водія.
Тобто на посаду водія автомобіля
швидкої медичної допомоги інвалід
зарахований бути не може.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» № 2960-ІV в редакції
від 06.10.2005 року для підприємств,
установ, організацій, встановлюється
норматив, робочих місць для
працевлаштування інвалідів у розмірі
чотирьох відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу на рік.?
За таких обставин, на загальну
кількість працюючих в 2013 році на
підприємстві відповідача інвалідів
повинно бути 26 осіб. На кількість
працюючих на підприємстві інших осіб
(не водіїв), інвалідів має бути 5 осіб
(виходячи з 4 % від кількості інших
працюючих). В 2013 році у відповідача
працювало 17 інвалідів, що перевищує
чисельність інвалідів, якщо б рахували
від числа інших працюючих (не водіїв).
В судовому засіданні представник
відповідача також звернув увагу суду,
що докладаючи зусиль на виконання
вимоги Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», в штатний розклад робітників
автопідприємства були введені 37,5
посад, які могли займати інваліди
робочої групи. Крім того, відповідач з
січня 2013 року і по грудень 2013 року
включно надавало звіти по формі 3-ПН про
наявність вакансій в державний центр
зайнятості, в тому числі для осіб з
обмеженими можливостями.
Згідно довідки центра зайнятості №
01-1902 від 29.08.2014 р. на протязі 2013 року
співробітники відділу кадрів
автопідприємства п'ять разів приймали
участь в міських і районних ярмарках
вакансій по працевлаштуванню громадян,
які проводились центром зайнятості, на
яких громадяни запрошувались на роботу
у відповідача, в тому числі і інваліди,
але працевлаштовуватись інваліди
відмовились у зв'язку з малою
заробітною платнею. Також на протязі
року близько 30 разів відповідачем
подавались заяви в пресу про наявність
вакантних місць в тому числі і для
У відповідності до ст.8 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» забезпечення
соціальної захищеності інвалідів
здійснюється центральним органом
виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, Міністерством
охорони здоров'я України та органами
місцевого самоврядування.
Згідно ст.18 даного Закону забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом безпосереднього
звернення до підприємств, установ,
організацій чи до державної служби
зайнятості. Підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Відповідно до Закону України «Про
зайнятість населення», державна служба
зайнятості, направляє для
працевлаштування на підприємства, в
установи і організації всіх форм
власності при наявності там вільних
робочих місць (вакантних посад)
громадян, які звертаються до служби
зайнятості, відповідно до рівня їх
освіти і професійної підготовки, а
інвалідів - відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у них кваліфікації і
знань та з урахуванням їх побажань.
Підприємства, установи і організації,
незалежно від форми власності щомісяця
подають центрам зайнятості
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних місць(вакансій).
Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
Згідно ч.1 ст.218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення (ч.2 ст.218 ГК України).
У відповідності до ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у їх сукупності, суд
вважає, що надані позивачем докази та
обґрунтування позову не доведені,
оскільки згідно норм чинного
законодавства на підприємства
покладений обов'язок по створюванню
робочих місць інвалідів, а не обов'язок
по їх працевлаштуванню, отже
адміністративно-господарські санкції
та пеня нараховані безпідставно, а тому
у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України,
суд, -
У задоволенні позову
Дніпропетровського обласного
відділення фонду соціального захисту
інвалідів до Міського комунального
підприємства «Автопідприємство
санітарного транспорту» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 23
вересня 2014 року.

Суддя
Кучма К.С.