Справа № 805/8405/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/55901/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
07.08.2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2013 року у справі за позовом
Департаменту охорони здоров'я
Донецької обласної державної
адміністрації до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
скасування вимоги від 14.03.2013 року
№05-04-08/15/2709,

ВСТАНОВИЛА:

Департамент охорони здоров'я Донецької
обласної державної адміністрації
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області про скасування
вимоги від 14.03.2013 року № 05-04-08/15/2709.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2013 року,
позовні вимоги задоволено. Скасовано
вимогу Державної фінансової інспекції
в Донецькій області від 14.03.2013 року №
05-04-08/15/2709.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
Державна фінансова інспекція в
Донецькій області подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Державною фінансовою
інспекцією в Донецькій області було
проведено планову документальну
ревізію фінансово-господарської
діяльності позивача за період з 01.01.2010
р. по 31.12.2012р., за наслідками якої
складено акт від 08.02.2013р. № 05-04-17/004.

На підставі висновків Акта ревізії
відповідачем була складена вимога від
13.03.2013р. № 05-04-08/15/2709 до Департаменту
охорони здоров'я Донецької обласної
державної адміністрації:

- опрацювати матеріали ревізії та вжити
заходи щодо усунення виявлених
порушень, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
відповідних осіб (у тому числі
звільнення);

- відобразити дебіторську
заборгованість в обліку установ за
розташування кафедр Донецького
національного медичного університету
у сумі 24,82 тис.грн. та укласти договори
оренди приміщень з 12 клінічними
лікувально-профілактичними закладами
обласного підпорядкування;

- відобразити дебіторську
заборгованість в обліку 12 клінічних
лікувально-профілактичних закладів
обласного підпорядкування перед
Донецьким національним медичним
університетом щодо витрат обласного
бюджету на оплату комунальних послуг.
Провести претензійно-позовну роботу з
Донецьким національним медичним
університетом щодо відшкодування
коштів. В іншому випадку стягнути з
осіб, винних у безпідставному покритті
за рахунок бюджетних коштів витрати
Донецького національного медичного
університету шкоду у порядку та
розмірі встановленому ст.ст. 130-136
Кодексу Законів про працю України;

- стягнути з осіб, винних у зайвому
виділенню бюджетних коштів шкоди у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу Законів про працю України,
зайво заплановані та профінансовані по
КФК 080201 "Спеціалізовані лікарні та інші
спеціалізовані заклади" по КЕКВ 1111 - 26,14
тис.грн., КЕКВ 1120 - 9,5 тис.грн;

- перерахувати зі спеціального рахунку
Комунальної установи "Станція
переливання крові м. Макіївка" кошти в
загальній сумі 152,06 тис.грн.,
Комунальної установи охорони здоров'я
"Волноваська станція переливання
крові" кошти в загальній сумі 68,3
тис.грн. в доход обласного бюджету.

Стосовно відображення дебіторської
заборгованості за розташування
клінічних кафедр Донецького
національного медичного університету
ім. М.Горького суди попередніх
інстанцій виходили із такого.

Як визначено п.1.1. р.1 "Положення про
клінічний лікувально-профілактичний
заклад охорони здоров'я", затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 05.06.97р. № 174,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 07.07.97 за № 245/2049 (далі -
Положення), клінічним є
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоров'я, який не менш ніж на 50%
використовується для розташування
структурних наукових і навчальних
підрозділів (кафедри, лабораторії та
ін.) вищих медичних закладів освіти III, IV
рівнів акредитації, закладів
післядипломної освіти,
науково-дослідних інститутів і
спеціальної роботи по забезпеченню
лікувально-діагностичного процесу,
підготовки, перепідготовки і
підвищення кваліфікації медичних
кадрів та проведення і впровадження в
практику наукових досліджень.
Зазначений наказ є діючим на
теперішній час.

Основними завданнями клініки є:
проведення навчально-виховного
процесу з використанням нових форм і
методів навчання, досягнень медичної
науки і практики охорони здоров'я;
навчання студентів, лікарів-інтернів,
клінічних ординаторів, аспірантів,
підготовка магістрів медицини,
післядипломна підготовка,
перепідготовка і підвищення
кваліфікації медичних кадрів, у тому
числі працівників клінічного закладу;
проведення наукових досліджень і
розробка ефективних методів
профілактики, діагностики, лікування
і реабілітації хворих; експертна
оцінка результатів наукових
досліджень; апробація і впровадження
нових методів діагностики, лікування і
реабілітації хворих, апробація
медичних інструментів, апаратури,
лікарських засобів; надання
кваліфікованої медичної допомоги
хворим; обстеження та лікування хворих,
госпіталізованих у клініку,
консультації хворих в інших
підрозділах клінічного закладу; участь
в організації і проведенні семінарів,
клінічних, патолого-анатомічних,
науково-практичних конференцій,
експертних комісій, консиліумів,
медичних рад тощо та заходів по
контролю за якістю
лікувально-діагностичного процесу
(пункт 3.2 вищезазначеного Положення).

Пунктом 1.5 Положення визначено, що
витрати по забезпеченню
навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів на
утримання відповідного вищого
медичного закладу освіти, рівнів
акредитації (закладу післядипломної
освіти, науково-дослідного інституту),
а витрати, пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази, - за
рахунок коштів
лікувально-профілактичного закладу.

На виконання вимог даної норми, пункт 1.2
Типової угоди від 10.09.2009 року
передбачає, що витрати по забезпеченню
навчального виховного та
наукового-дослідного процесів
здійснюють за рахунок коштів на
утримання Донецького національного
медичного університету, а витрати
пов'язанні з утриманням
матеріально-технічної бази за
рахунок лікувально-профілактичного
закладу.

Під поняттям матеріально-технічної
бази слід розуміти сукупність всіх
матеріальних умов здійснення процесу
виробництва в поєднанні з його
технологією в галузях і підрозділах
цього підприємства. До складу
матеріально-технічної бази будь-якого
підприємства входять також різні
приміщення, будівлі і споруди.

З урахуванням цієї вимоги щороку
укладаються договори про
співробітництво між закладами охорони
здоров'я, в тому числі обласного
підпорядкування, та Донецьким
національним медичним університетом
ім. М.Горького.

Вказаними договорами передбачено, що
працівники кафедри здійснюють
навчання студентів, лікарів-інтернів,
клінічних ординаторів, аспірантів,
підготовку магістрів медицини,
післядипломну підготовка,
перепідготовку і підвищення
кваліфікації медичних кадрів, у тому
числі працівників клінічного закладу,
надають кваліфіковану медичну
допомогу хворим, здійснюють обстеження
та лікування хворих, консультації
хворих в інших підрозділах клінічного
закладу, приймають участь в
організації і проведенні семінарів,
клінічних, патолого-анатомічних,
науково-практичних конференцій,
експертних комісій, консиліумів,
медичних рад тощо та заходів по
контролю за якістю
лікувально-діагностичного процесу.

Як встановлено в ході ревізії, видатки,
що пов'язані з утримання клінічних
кафедр, здійснюється у межах кошторису
закладів охорони здоров'я відповідно
до Положення.

Пункт 20 Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р.
№ 228 (далі - Порядок № 228) передбачено, що
під час визначення обсягів видатків з
бюджету розпорядників нижчого рівня
головні розпорядники повинні
враховувати об'єктивну потребу в
коштах кожної установи, виходячи з її
основних виробничих показників і
контингентів, які встановлюються для
установ, обсягу виконуваної роботи,
штатної чисельності, необхідності
погашення дебіторської і
кредиторської заборгованості та
реалізації окремих програм і намічених
заходів щодо скорочення витрат у
плановому періоді.

Враховуючи, що між закладами охорони
здоров'я та вищими навчальними
закладами III та IV рівня акредитації
укладено договори про співробітництво
і працівники клінічних кафедр постійно
приймають участь у лікувальному
процесі, фактично під час визначення
обсягів видатків бюджету головні
розпорядники коштів враховують
об'єктивну потребу кожної установи,
виходячи з її основних виробничих
показників і контингентів, які
встановлюються для установ відповідно
до п. 20 Порядку, а основними виробничими
показниками для закладів охорони
здоров'я є саме показники здоров'я
населення, то ці витрати на утримання
клінічних кафедр і є витратами, які
направлені на виконання основних
виробничих показників закладів
охорони здоров'я.

До спірних правовідносин, які
складаються між клінічними
лікувально-профілактичними закладами
та Донецьким національним медичним
університетом ім. М.Горького не можуть
бути застосовані вимоги щодо укладання
договорів оренди на підставі Закон
України "Про оренду державного та
комунального майна" у зв'язку з тим, що
Положенням не передбачено укладання
цих договорів.

Таким чином, договорів оренди між
закладами охорони здоров'я, в тому
числі обласного підпорядкування, та
Донецьким національним медичним
університетом ім. М.Горького не
укладалось і тому претензійно-позовної
роботи позивачем не проводилось у
зв'язку з відсутністю правових підстав.
При цьому, забезпечення витрат вищого
навчального закладу освіти, пов'язаних
з утриманням матеріально-технічної
бази (приміщень клінічних
лікувально-профілактичних закладів) -
за рахунок коштів закладу охорони
здоров'я, не суперечить чинному
законодавству.

Щодо оплати праці фармацевта в
комунальній лікувально-профілактичній
установі "Донецькій обласний госпіталь
для ветеранів війни м. Мар'їнка" судами
попередніх інстанцій було встановлено,
що позивачем було введено додатково 0,5
ставки фармацевта за відомістю замість
0,5 ставки техніка інтенсивної терапії.
Зазначене мотивоване позивачем
виробничою необхідністю, відсутністю
аптечного структурного підрозділу в
закладі охорони здоров'я, великою
навантаженістю за цим напрямком роботи
щодо забезпечення інвалідів та
ветеранів війни необхідними медичними
препаратами за лікарськими
призначеннями.

Вказане рішення відповідачем
розцінено як порушення бюджетного
законодавства, натомість право у разі
потреби введення посад, не
передбачених нормативами, в межах
штатної чисельності і фонду оплати
праці передбачено пунктом 8 приміток до
Додатку № 6 "Штатні нормативи
медичного, фармацевтичного персоналу і
працівників кухонь та їдалень
госпіталів для інвалідів та ветеранів
війни" до наказу Міністерства охорони
здоров'я України від 23.02.2000 № 33 "Про
штатні нормативи та типові штати
закладів охорони здоров'я".

Стосовно порушення, пов'язаного із
покриттям КУОЗ "Волноваська станція
переливання крові" та КУ "Станція
переливання крові м. Макіївка" видатків
на заробітну плату працівників за
рахунок коштів загального фонду
замість спеціального, то в акті
перевірки зазначено, що в наслідок
порушення позивачем пп. 20, 23, 49 "Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основні вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ", затвердженого
постановою КМУ від 28.02.2002 р. № 228; п. 5.8,
"Умов оплати праці працівників
закладів охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення",
затвердженого спільним наказом
Міністерства охорони здоров'я України
та Міністерства праці і соціальної
політики від 05.10.2005 року № 308/519 за
період з 01.01.2010 по 31.12.2012 року було
завдано матеріальну шкоду в сумі 220,36
тис. грн.

Згідно статей 15 та 17 Закону України "Про
донорство крові та її компонентів" та п.
1 Постанови Кабміну України № 920 від
16.06.1998 "Про затвердження Порядку
переробки і зберігання донорської
крові та її компонентів, реалізації їх
і виготовлення з них препаратів",
взяття, переробку і зберігання
донорської крові та її компонентів,
реалізацію їх і виготовлення з них
препаратів здійснюють заклади
переливання крові.

Пунктом 6 постанови КМУ № 920
передбачено, що з метою повного
використання виготовлених препаратів
крові відповідно до встановлених
термінів їх придатності
спеціалізовані установи і заклади
переливання крові та відповідні
підрозділи закладів охорони здоров'я,
зазначені у підпункті "а" пункту 1 цього
Порядку, можуть в окремих випадках
реалізувати їх за договірними цінами,
які визначаються сторонами з
урахуванням рівня рентабельності.

Відповідно до п. 7 вищезазначеної
Постанови № 920, прибуток, отриманий від
реалізації цієї продукції,
спрямовується на фінансування
розвитку та пропагування донорства,
удосконалення технологічної бази
заготівлі, переробки та зберігання
донорської крові та її компонентів і
виготовлення з них препаратів.

Крім того, згідно з п. 23 Постанови
Кабміну України від 28.02.2002р. № 228 "Про
затвердження Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ", доходи від
реалізації кровопрепаратів
використовуються на покриття витрат,
пов'язаних з виконанням основних
функцій установи, які не забезпечені
(або частково забезпечені) видатками
загального фонду, насамперед такими
витратами є придбання необхідних
матеріалів, обладнання, техніки,
інвентарю, послуг з поточного ремонту
обладнання.

Листом Міністерства фінансів України
від 14.09.2011р. № 31-07320-16-9/22626 "Щодо надання
роз'яснення" на адресу Головного
контрольно-ревізіонного управління
України надане роз'яснення: при
виконанні робіт з надання відповідних
послуг у межах норм робочого часу
штатними працівниками, які утримуються
за рахунок загального фонду (в разі
неможливості виділити окремі
структурні підрозділи для надання
відповідних послуг), у спеціальному
фонді можуть плануватися лише кошти на
встановлення надбавок за складність та
напруженість і на преміювання цих
працівників відповідно до спільного
наказу Міністерства праці та
соціальної політики України та
Міністерства охорони здоров'я України
від 05.10.2005р. № 308/519 "Про впорядкування
умов оплати праці працівників закладів
охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення". Доходи,
отримані від реалізації продукції,
використовуються на покриття витрат,
пов'язаних з організацією та наданням
послуги. Такими витратами, насамперед,
слід вважати забезпечення необхідними
матеріалами, обладнанням, технікою,
інвентарем, виготовлення бланків,
послугами з ремонту обладнання.

За правилами ст.13 Бюджетного кодексу
України бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами загального фонду
бюджету є: всі доходи бюджету, крім тих,
що призначені для зарахування до
спеціального фонду бюджету; всі
видатки бюджету, що здійснюються за
рахунок надходжень загального фонду
бюджету; кредитування бюджету
(повернення кредитів до бюджету без
визначення цільового спрямування та
надання кредитів з бюджету, що
здійснюється за рахунок надходжень
загального фонду бюджету);
фінансування загального фонду бюджету.

Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
використовуються (з урахуванням
частини дев'ятої статті 51 цього
Кодексу) на: покриття витрат, пов'язаних
з організацією та наданням послуг, що
надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю (за
рахунок надходжень підгрупи 1 першої
групи); організацію додаткової
(господарської) діяльності бюджетних
установ (за рахунок надходжень
підгрупи 2 першої групи); утримання,
облаштування, ремонт та придбання
майна бюджетних установ (за рахунок
надходжень підгрупи 3 першої групи);
ремонт, модернізацію чи придбання
нових необоротних активів та
матеріальних цінностей, покриття
витрат, пов'язаних з організацією
збирання і транспортування відходів і
брухту на приймальні пункти (за рахунок
надходжень підгрупи 4 першої групи);
господарські потреби бюджетних
установ, включаючи оплату комунальних
послуг і енергоносіїв (за рахунок
надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);
організацію основної діяльності
бюджетних установ (за рахунок
надходжень підгруп 1 і 3 другої групи);
виконання відповідних цільових
заходів (за рахунок надходжень
підгрупи 2 другої групи).

Відповідно до п. 2 ст. 48 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання за спеціальним фондом
бюджету виключно в межах відповідних
фактичних надходжень спеціального
фонду бюджету (з дотриманням вимог
частини другої статті 57 цього Кодексу).

Пунктом 9 ст. 51 Бюджетного Кодексу
передбачено, якщо обсяги власних
надходжень бюджетних установ
перевищують відповідні витрати,
затверджені законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет), розпорядник бюджетних коштів
передбачає спрямування таких
надпланових обсягів у першу чергу на
погашення заборгованості з оплати
праці, нарахувань на заробітну плату,
стипендій, комунальних послуг та
енергоносіїв.

Якщо такої заборгованості немає,
розпорядник бюджетних коштів
спрямовує 50 відсотків коштів на заходи,
що здійснюються за рахунок відповідних
надходжень, і 50 відсотків коштів - на
заходи, необхідні для виконання
основних функцій, але не забезпечені
коштами загального фонду бюджету за
відповідною бюджетною програмою.

У такому разі розпорядник бюджетних
коштів здійснює перерозподіл обсягів
узятих бюджетних зобов'язань за
загальним фондом бюджету для
проведення видатків за цими
зобов'язаннями із спеціального фонду
бюджету.

Пунктом 46 Порядку № 228 передбачено, що
установи мають право брати
зобов'язання щодо видатків або надання
кредитів з бюджету відповідно до
кошторису, плану асигнувань загального
фонду бюджету, плану надання кредитів
із загального фонду бюджету та плану
спеціального фонду виходячи з потреби
у забезпеченні виконання пріоритетних
заходів та з урахуванням здійснення
платежів для погашення зобов'язань
минулих періодів, якщо інше не
передбачено законодавством, а вищі
навчальні заклади та наукові установи
також відповідно до плану використання
бюджетних коштів і помісячного плану
використання бюджетних коштів.

Відповідно до п. 49 Порядку видатки або
надання кредитів з бюджету
спеціального фонду провадяться
виключно в межах і за рахунок
відповідних надходжень до цього фонду
на підставі кошторисів з урахуванням
внесених до них змін. Видатки
спеціального фонду кошторису
здійснюються у послідовності,
передбаченій пунктом 23 цього Порядку
для їх планування.

Установи мають право використовувати
протягом поточного року залишки коштів
на рахунках спеціального фонду на
початок року для здійснення видатків
або надання кредитів з бюджету,
передбачених у кошторисах на поточний
рік.

Зміни до спеціального фонду кошторису
вносяться у разі, коли загальний обсяг
фактичних надходжень до цього фонду
разом з обсягом залишків коштів на його
рахунках на початок року буде більший,
ніж відповідні надходження, враховані
у кошторисі на відповідний рік. При
цьому в спеціальному фонді кошторису
уточнений обсяг видатків або надання
кредитів з бюджету повинен дорівнювати
сумі уточненого обсягу доходів і
залишків коштів на початок року.

Відповідно до п. 23 Порядку № 228, видатки
спеціального фонду кошторису за
рахунок власних надходжень плануються
у такій послідовності: за
встановленими напрямами використання,
на погашення заборгованості установи з
бюджетних зобов'язань за спеціальним
та загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

При цьому розпорядник бюджетних коштів
здійснює коригування обсягів узятих
бюджетних зобов'язань за загальним
фондом кошторису для проведення
видатків з цих зобов'язань із
спеціального фонду кошторису
відповідно до бюджетного
законодавства.

Згідно ст. 4 Закону України "Про
донорство крові та її компонентів",
фінансування заходів щодо розвитку,
організації та пропаганди донорства
крові та її компонентів здійснюється
на основі державних цільових програм
розвитку донорства крові та її
компонентів, відповідних програм
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя за рахунок
коштів Державного бюджету України,
бюджету Автономної Республіки Крим,
місцевих бюджетів, позабюджетних
коштів, а також за рахунок благодійних
внесків.

Відповідно до ст. 15 цього Закону взяття,
переробку і зберігання донорської
крові та її компонентів, реалізацію їх
та виготовлених з них препаратів
здійснюють спеціалізовані установи і
заклади переливання крові та
відповідні підрозділи закладів
охорони здоров'я, що знаходяться у
віданні Міністерства охорони здоров'я
України, інших міністерств і відомств
та органів охорони здоров'я Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва
та Севастополя.

Переробку і зберігання донорської
крові та її компонентів, реалізацію
виготовлених з них препаратів можуть
також здійснювати суб'єкти
підприємницької діяльності.

Взяття, переробка, зберігання
донорської крові та її компонентів,
реалізація їх та виготовлених з них
препаратів закладами охорони здоров'я
та їх підрозділами, зазначеними у
частині першій цієї статті, а також
переробка і зберігання донорської
крові та її компонентів, реалізація
виготовлених з них препаратів
суб'єктами, зазначеними у частині
другій цієї статті, дозволяється лише
за наявності відповідної ліцензії,
виданої Міністерством охорони здоров'я
України.

Наказами Головного управління охорони
здоров'я затверджуються плани
заготівлі консервованої донорської
крові закладами охорони здоров'я міст,
районів Донецької області на наступний
рік.

Як вбачається з постанови Кабінету
Міністрів України № 228 від 28.02.2002р.,
законодавець чітко визначає
планування послідовності видатків
спеціального фонду за рахунок власних
надходжень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій відносно того, що
позивач не має можливості планувати
доходи від реалізації компонентів та
препаратів крові у майбутніх періодах
через певну специфіку своєї
діяльності, тому витрати спеціального
фонду по кодам КЕКВ 1111 і 1120 не можуть
бути сплановані, оскільки неможливо
передбачити доходи від реалізації
компонентів та препаратів крові у
майбутніх періодах.

Крім цього, головною метою КУОЗ
"Волноваська станція переливання
крові" та КУ "Станція переливання крові
м. Макіївка" є здійснення
висококваліфікованої заготівлі крові
від усіх категорій донорів, переробка
її на компоненти і випуск препаратів із
плазми донорської крові відповідно до
діючих у державі технологічних
регламентів на їх виробництво.

Одним із основних напрямків діяльності
КУОЗ "Волноваська станція переливання
крові" та КУ "Станція переливання крові
м. Макіївка" є, зокрема, планування і
задоволення потреб
лікувально-профілактичних закладів у
компонентах крові і препаратах у
відповідності з їх донорською
активністю.

Тобто, об'єми заготівлі крові є
державним замовленням в межах регіону,
обраховуються відповідно до
нормативів, щорічно наказами Головного
управління охорони здоров'я
встановлюються планові завдання із
заготівлі крові та її компонентів.

КУОЗ "Волноваська станція переливання
крові" та КУ "Станція переливання крові
м. Макіївка" не ведеться окремо
діяльність щодо заготівлі крові для
продажу, а її продаж здійснюється у
разі наявності певних залишків, обсяг
яких на етапі забора крові та її
заготівлі планувати неможливо.

Діяльність працівників КУОЗ
"Волноваська станція переливання
крові" та КУ "Станція переливання крові
м. Макіївка" з реалізації крові
ведеться в межах робочого часу. Усі
штатні одиниці КУОЗ "Волноваська
станція переливання крові" та КУ
"Станція переливання крові м. Макіївка"
утримуються за рахунок загального
фонду.

Тобто, з об'єктивних причин КУОЗ
"Волноваська станція переливання
крові" та КУ "Станція переливання крові
м. Макіївка" не мають можливості
виділити окремо госпрозрахункове
відділення, окремі штатні посади,
відокремити обладнання для заготівлі
донорської крові та виготовлення її
компонентів та спланувати цю
діяльність. Сума витрат у спірному
періоді правомірно здійснювалась КУОЗ
"Волноваська станція переливання
крові" та КУ "Станція переливання крові
м. Макіївка" за рахунок загального
фонду.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій є
законними та обґрунтованими.

Касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Донецькій області залишити
без задоволення, постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
07.08.2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: