Справа № 359/1770/14-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Величко В.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Щасливської сільської ради
Бориспільського району Київської
області про визнання протиправними
дії, скасування рішення суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
з адміністративним позовом до
Щасливської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, в якому просив визнати
протиправними дії щодо відмови у
задоволенні клопотання про виділення
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;
визнати протиправним та скасувати
рішення від 24.01.2014 року №2063-36-VІ
Щасливської сільської ради «Про
розгляд заяви ОСОБА_2 щодо виділення
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд»;
зобов'язати винести на засідання
найближчої сесії Щасливської
сільської ради та розглянути
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,25 га у порядку та строки,
передбачені ст. 118 Земельного кодексу
України, та надати мотивоване рішення
за результатами розгляду вказаного
клопотання.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07.04.2014 року адміністративний позов
залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
оскаржуване рішення є незаконним та
необґрунтованим, а судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року - без змін, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення без
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що Земельний
кодекс України, а також інші
законодавчі акти не покладають на
органи місцевого самоврядування або
інших суб'єктів владних повноважень
обов'язок підбирати вільні земельні
ділянки за клопотаннями про надання
земельних ділянок зацікавлених осіб,
оскільки ні такого обов'язку, ні
процедури здійснення такого підбору
законодавством не передбачено. Відтак,
по суті можна розглянути лише питання
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, місце розташування
якої відоме, позивачем, натомість
подано клопотання про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,25 га в межах
АДРЕСА_1 із додаванням графічних
матеріалів, на яких виділено половину
АДРЕСА_1, що суперечить нормам
Земельного кодексу України та
унеможливлює розглянути таке
клопотання по суті.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Позивач, ОСОБА_2, 10 січня 2014 звернувся до
Щасливської сільської ради
Бориспільського району Київської
області з клопотанням в порядку ст. 118
Земельного кодексу України, в якому
просив:

- визначити без його погодження та
виділити земельну ділянку орієнтовним
розміром до 0,25 га в межах АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;

- надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,25 га по
передачі її безоплатно у власність для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в межах АДРЕСА_1;

- розглянути це питання на сесії ради у
встановлений законодавством місячний
термін з прийняттям об'єктивного і
обґрунтованого рішення.

У додаток до вказаного клопотання
позивачем долучено копію паспорту,
ідентифікаційного коду та графічні
матеріали (а.с.7-11).

Згідно витягу з протоколу № 36 від 24
січня 2014 року вказане клопотання
позивача було розглянуто на тридцять
шостій сесії шостого скликання
Щасливської сільської ради
Бориспільського району Київської
області за результатами якої прийнято
рішення №2036 «Про розгляд заяви ОСОБА_2
щодо виділення земельної ділянки для
індивідуального житлового
будівництва» (а.с.27).

Відповідно до вказаного рішенням
Щасливської сільської ради
Бориспільського району Київської
області від 24 січня 2014 року № 2063-36-VI
ОСОБА_2 у виділенні земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
індивідуального жилого будинку,
господарських будівель і споруд
відмовлено, у зв'язку з невідповідністю
поданих документів чинному
законодавству (а.с.6).

Вважаючи вказане рішення протиправним,
позивач звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади, та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Пунктом 34 ч.1 ст. 26 вищезазначеного
Закону передбачено, що виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
питання регулювання земельних
відносин.

Згідно ст. 59 Закону рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Порядок приватизації та набуття прав
власності на земельні ділянки
визначені Земельним кодексом України
(далі - ЗК України)

Так, ст. 116 ЗК України визначено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Частиною 1 ст. 118 Земельного кодексу
України передбачено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки.

Відповідно п.6 Положення про порядок
ведення державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 15 від 12
січня 1993 року до земельно-кадастрової
документації належать кадастрові
карти та плани (графічні і цифрові),
схеми, графіки, текстові та інші
матеріали, які містять відомості про
межі адміністративно-територіальних
утворень, межі земельних ділянок
власників землі і землекористувачів.

До графічних матеріалів, які мають бути
погоджені керівником територіального
органу земельних ресурсів, відносяться
викопіювання з чергового
земельно-кадастрового плану,
ситуаційні схеми, схеми
економіко-планувальної зони, до якої
відноситься земельна ділянка, план меж
зон обмежень і сервітутів земельних
ділянок тощо, незалежно від виду
документації із землеустрою, що
розробляється.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 подав клопотання до відповідача
про надання йому земельної ділянки у
межах АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. До
клопотання було долучено роздруківки
із публічної кадастрової карти
України, проте дана роздруківка не може
вважатися «викопіюванням з
кадастрової карти (плану) або іншими
графічними матеріалами» в розумінні
норм чинного законодавства.

Окрім того, в тексті самого клопотання
позивач зазначив про бажання отримати
земельну ділянку в розмірі не більше 0,25
га не конкретизувавши бажане місце
розташування такої земельної ділянки.

Тому колегія суддів вважає, що
відповідач правомірно відмовив
позивачу у задоволенні його
клопотання.

Крім того, колегія суддів вважає
безпідставними доводи апелянта щодо
порушення відповідачем ч. 7 ст. 118
Земельного кодексу України в частині
відсутності мотивації відмови у
задоволенні клопотання позивача.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Зокрема, як зазначалось раніше, на
черговій сесії місцевої ради
відповідачем було розглянуто
клопотання позивача щодо відведення
йому земельної ділянки. При цьому
спірним рішенням позивачу відмовлено у
виділенні земельної ділянки, тоді як
процитована раніше норма кодексу
передбачає підстави для відмови у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Статтею 12 Земельного кодексу України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад в галузі земельних
відносин належать, зокрема, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадянам та
юридичним особам, надання їх у
користування відповідно до вимог цього
Кодексу.

Відтак не заслуговують також на увагу
доводи позивача викладені в
апеляційній скарзі щодо порушення
відповідачем порядку розгляду
клопотань про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 07 квітня 2014 року -
без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.