Справа № 439/1587/14-а
Суддя: Бунда А. О.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 439/1587/14-а
Постанова

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

29.09.2014 року Бродівський районний суд
Львівської області

в складі: головуючої - судді
Бунда А.О.,

при секретарі
Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Броди адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Павленко Сергія Володимировича
інспектора взводу ДПС при ГУМВСУ у
Житомирській області про визнання
незаконною та скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про визнання незаконною
та скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 975201 від 08.09.2014 р., відповідно
до якої його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у
виді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що в
постанові про притягнення до
адміністративної відповідальності
зазначено, що він рухаючись
автомобілем Рено Трафік н.з. НОМЕР_1,
09.09.14р. о 17.05 год. на а/д Київ-Чоп 238 км в
с.Пилиповичі Житомирської області,
перевищив встановлені обмеження
швидкості руху в населеному пункті
рухався зі швидкістю 99 км/год.
Вважає, що постанову винесено з
порушенням його прав та чинного
законодавства, а саме: 09 вересня 2014 р.
близько 17 год. 05 хв. керуючи автомобілем
«РЕНО Трафік» номерний знак НОМЕР_1, в с.
Пилиповичі на 238км., а/д Київ-Чоп,
позивач був зупинений інспектором ДПС
ВДАІ в Житомирській області Павленком
Сергієм Володимировичем, який
звинуватив його у перевищенні
швидкісного режиму і показав
зафіксовану на приладі «Трукам»
швидкість 99 км/год. З порушенням
позивач не погоджується, так як за
кермом він не один рік, жодного разу
порушень не допускав до
відповідальності не притягався, у
даному населеному пункті до зупинки
його транспортного засобу інспектором
ДПС позивач рухався із швидкістю
допустимою 60 км/год, оскільки,
рухаючись через населений пункт
періодично звіряв свою швидкість із
показами спідометра автомобіля, рух
його автомобіля відбувався у щільному
потоці автотранспорту, крім того, з
лівого боку по ходу руху, його
автомобіль періодично обганяли інші
автотранспортні засоби. Безпосередньо
перед зупинкою т/з працівниками
міліції позивач рухався із дозволеною
швидкістю, не перевищуючи допустиму
межу, у цьому він переконаний, оскільки,
безпосередньо перед зупинкою його т/з
він звернув увагу на покази свого
спідометра, який складав менш 60 км/год,
це також можуть підтвердити два свідки,
які також є водіями зі стажем та
перебували з ним в автомобілі на цей
час, це громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Про
це неодноразово наголошував
інспектору, факт фіксації перевищення
швидкості не означає, що це порушення
належить саме йому, оскільки,
застосованим інспектором ДПС приладом
вимірювання швидкості технічно
неможливо встановити, що зафіксоване
порушення було вчинене саме його
автомобілем, коли він їхав у с.
Пилиповичі і був зупинений
працівниками ДАІ, то перед його
транспортним засобом і за ним їхали
інші транспортні засоби, на зустрічній
смузі також рухались інші автомобілі,
він переконаний, що працівник ДАІ
помилково зупинив його транспортний
засіб, а насправді швидкість міг
перевищити і був зафіксований приладом
Трукам № 001005 інший транспортний засіб,
що рухався попереду його автомобіля.
Окрім того у протоколі про
адміністративне правопорушення та
постанові відсутні докази належності
вимірюваної швидкості його автомобіля.
Встановити та довести, що вимірювалася
швидкість саме його автомобіля,
неможливо, а за таких умов різниця у
кілька секунд може означати, що
насправді виміряно швидкість
автомобіля, який рухався у кількох
метрах від його авто, жодних доказів
того, що саме позивач порушив правила
дорожнього руху інспектор ДАІ не надав.
Як доказ вчинення ним вказаного
правопорушення є фотографія зроблена
із приватного автомобіля працівниками
ДПС. Оскільки, фото зроблене
ручним способом в автомобілі, а не
автоматичним стаціонарним способом, то
воно здобуто незаконним способом та не
може відображати дійсних обставин
справи, як то місце вчинення
правопорушення, а тому не може бути
використане як доказ вчинення
позивачем адмінправопорушення.
Вважає, що інспектор ДПС Павленко С.В.,
яким було складено протокол і
постанову, про адміністративне
правопорушення, не об'єктивно оцінив
дорожню ситуацію, формально підійшов
до виконання службових обов'язків,
оскільки не володіє необхідними
знаннями, що видно з представленого
протоколу і постанови, в результаті
чого, безпідставно притягнув його до
адміністративної відповідальності.

Сторони в судове засідання не
з'явились.

Від позивача надійшла заява про
розгляд справи у його відсутності,
позов підтримав просить його
задовольнити.

Відповідач належно був повідомлений
про час та місце судового розгляду, про
що свідчить розписка про отримання
судової повістки долучена до
матеріалів справи, про причини неявки
суду не повідомив, від нього не
надходила заява про відкладення
розгляду справи. Суд розглянув справу
у відсутності сторін, на підставі
долучених до справи доказів та у
відповідності до ч.1 ст.41 КАС України
без фіксування судового засідання
звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши письмові докази по
справі,суд прийшов до висновку про те,
що позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступних міркувань:

Відповідно до ч.ч.1,2,4,6 ст.71 КАС України
"Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин ,на які вона
посилається ,суд вирішує справу на
основі наявних доказів".

Відповідачем по справі -
Павленком С.В. інспектором взводу ДПС
при ГУМВСУ у Житомирській області, на
пропозицію суду, викладену в ухвалі про
відкриття провадження в справі, до
судового засідання не було подано
будь-яких заперечень проти позову і
доказів того, що позивач перевищив
встановлені обмеження швидкості руху у
населеному пункті 09.09.2014 р. о 17.00 год. на
а/д Київ-Чоп 238км с.Пилиповичі, чим
порушив вимоги п.12.4 ПДРУ і за що
передбачена відповідальність, згідно
ч.1 ст.122 КУпАП.

Тому, виходячи з презумпції
винуватості суб'єкта владних
повноважень (ст.71 ч.2 КАС України) і
недоведеності ним правомірності свого
рішення, у справі наявні підстави для
задоволення позовних вимог про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення.

На підставі ст.ст.247 п.1, 284 ч.1п.3, 293 ч.1п.3
КУпАП, керуючись ст.ст.11, 159-163,167 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову інспектора Павленко Сергія
Володимировича інспектора взводу ДПС
при ГУМВСУ у Житомирській області,
серії ПС1 № 975201 від 09.09.14 р. про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 255
гривень на ОСОБА_1 визнати незаконною
та скасувати, а провадження в справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ст.122 ч.1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення -
закрити.

Постанова остаточна та
оскарженню не підлягає.

Суддя: А. О. Бунда