Справа № 334/1234/14-а (2-а/334/87/14)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2014 рокусправа № 334/1234/14-а
(2-а/334/87/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Малиш
Н.І. розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району на
постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 08 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району, третя особа:
Управління Державної казначейської
служби України у Ленінському районі м.
Запоріжжя Запорізької області, про
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району, третя
особа: Управління Державної
казначейської служби України у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Запорізької області, відповідно до
якого просила скасувати рішення
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради в частині призначення ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до 3
років непрацюючим жінкам з 06.08.2013 року
по ІНФОРМАЦІЯ_2 року у розмірі 130 грн.;
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради призначити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до 3
років непрацюючим жінкам з 06.08.2013 року
по ІНФОРМАЦІЯ_2 року у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років на поточний рік;
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради здійснювати нарахування
та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду
за її дитиною, ОСОБА_2, до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років на
поточний рік з 06.08.2013 року до дати
досягнення її донькою трирічного віку.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 08 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Суд постановив визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального
захисту населення по Ленінському
району Запорізької міської ради щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, у розмірі меншому ніж передбачено
діючим законодавством.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення по
Ленінському району Запорізької
міської ради провести ОСОБА_1
нарахування та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 06.08.2013
р. відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
розмірі встановленого прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
на момент виплати, з урахуванням
проведених виплат.

Постанова обґрунтована тим, що у 2013-2014
роках виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку особам не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування повинні
здійснюватися у розмірі визначеному
статтею 15 Закону № 2811-XII, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, а положення Постанови КМУ
№1751 від 27.12.2001 р. в тій частині в якій
воно суперечить названому закону,
застосовуватися не може.

Не погодившись з даною постановою
відповідачем подана апеляційна скарга,
просить постанову скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
умови призначення і виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку чітко регламентовані
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Порядком
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми. На момент
призначення допомоги позивачу ст. 15
Закону передбачала, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановлених для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупнім доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 грн.

В силу пункту 3 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 має
малолітню дитину - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
у зв'язку з чим вона перебуває на обліку
в Управлінні праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
редакції з 01.01.2002 року допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та викладено ст. 15 у наступній редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.»

Проте відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», Розділ І цього Закону набирає
чинності з 01.01.2008 року і діє по 31.12.2008
року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Також, обмеження щодо розміру допомоги
по догляду за дитиною передбаченої ст.
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлені
ст. 46 Закону України «Про державний
бюджет України на 2009 рік» та ст. 45
Закону України «Про державний бюджет
України на 2010 рік» відповідно до яких
зазначена допомога виплачується в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, ані Законами України «Про
державний бюджет України» на 2011 -2014
роки, ані іншими законами, не
встановлювалось на 2011-2014 роки інший ніж
у Законі України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» розмір
допомоги, та не надавалось Кабінету
Міністрів України право визначати
розміри такої допомоги, а дії Законів
про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009
та 2010 роках, отже відповідач з 1 січня 2011
року, повинен був керуватися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а положення Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001 р. застосовуватися не може,
оскільки воно в частині розміру
допомоги суперечить вищевказаному
закону.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд апеляційної
інстанції встановив, що відповідач
неправомірно при визначенні розміру
допомоги виходив з положень Постанови
Кабінету Міністрів України, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, тоді як
застосуванню підлягає положення ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

На час виплати Позивачу допомоги по
догляду за дитиною діє Закон України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
в наступній редакції: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років»,
отже й допомога повинна виплачуватись
у зазначеному розмірі.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 08 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш