Справа № 825/3003/14
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3003/14

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Скалозуб Ю.О.,
за участі секретаря Сугакової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Семенівського
районного дочірнього
агролісогосподарського
спаціалізованого підприємства
"Семенівкарайагролісгосп"

до Новгород-Сіверської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області

про визнання дій
протиправними, визнання притиправними
та скасування наказу і рішення

за участю

представників сторін:

від позивача Дубіна В.І.,
довіреність від 16.07.2014 № 510,

Кулака М.Д.

від відповідача Труби А.В.,
довіреність від 10.02.2014 № 9, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного
адміністративного суду 17.09.2014 надійшов
адміністративний позов Семенівського
районного дочірього спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
"Семенівкарайагролісгосп" (далі - ДП
"Семенівкарайагролісгосп") до
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - Новгород-Сіверська ОДПІ), в якому
позивач просить:

- визнати протиправними дії
відповідача - Н.-Сіверської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Чернігівській області з
призначення з 16.09.2014 по 22.09.2014 виїзної
позапланової документальної перевірки
Семенівського районного дочірнього
спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
"Семенівкарайагролісгосп";

- визнати протиправним та скасувати
наказ від 12.09.2014 р. №277 Н.- Сіверської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській
області "Про проведення позапланової
виїзної перевірки ДП
"Семенівкарайагролісгосп";

- визнати протиправним та скасувати
Рішення Н.-Сіверської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Чернігівській області від
17.09.2014р. про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
відповідачем при призначенні
перевірки проігноровано пп. 78.1.4 п. 78.1
ст. 78 Податкового кодексу України,
зокрема, щодо призначення такої
перевірки у разі виявлення
недостовірності даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документального підтвердження на
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначено про виявлену
недостовірність даних та відповідну
декларацію протягом 10 робочих днів з
дня отримання запиту.

При цьому, позивач особливо наголошує,
що запит передбачений пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України на адресу
позивача не надходив, а тому
враховуючи, що відповідачем грубо
порушено вимоги чинного податкового
законодавства в частині наявності
підстав для проведення перевірки,
позивач вважає, що дії відповідача із
призначення виїзної позапланової
перевірки є протиправними та
безпідставними, наказ від 12.09.2014 № 277 є
виданим за формальними обставинами,
без зазначення відповідних декларацій,
а рішення про застосування
адміністративного арешту майна -
неправомірним.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив та
пояснив, що податковим органом були
виявлені недостовірні дані, що
містяться в податкових деклараціях
позивача. При цьому, податковий орган
надсилав позивачу обов'язковий
письмовий запит щодо виявлених
недостовірних даних, але останній
надав інформацію не у повному обсязі,
що стало підставою для видачі спірного
наказу. Також зауважив, що посадовими
особами позивача не було допущено
перевіряючого до перевірки, у зв'язку з
чим Новгород-Сіверською ОДПІ було
винесено рішення від 17.09.2014 про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
прийшов до висновку, що у задоволенні
позову необхідно відмовити повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП
"Семенівкарайагролісгосп" (код 31333576)
зареєстровано як юридичну особу
Семенівською районною державною
адміністрацією чернігівської області
(Свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи, а.с. 5),включено до
ЄДРПОУ (а.с. 6) та взято на облік до
контролюючого органу як платника
податків.

Судом встановлено, що 12.09.2014
Новгород-Сіверською ОДПІ згідно наказу
№ 277 (а.с. 8) у зв'язку з тим, що за
результатами аналізу податкової
звітності, виявлено недостовірність
даних, що міститься в податкових
деклараціях, що свідчать про можливі
порушення ДП
«Семенівкарайагролісгосп»
податкового законодавства та з метою
посилення ефективності
контрольно-перевірочної роботи з
питань оподаткування підприємств та
керуючись пп. 20.1.4 п. 20.2 ст. 20, п. 75.1 ст. 75,
пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового
кодексу України, заступником
начальника Новгород-Сіверської ОДПІ
призначено проведення позапланової
виїзної перевірки ДП
"Семенівкарайагролісгосп" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства щодо своєчасності і
правомірності визначення податку на
додану вартість за період з 01.10.2011 по
31.08.2014 та податку на прибуток за період
з 01.10.2011 по 31.12.2013 на протязі 5 робочих
днів з 16.09.2014 по 22.09.2014 включно.

У зв'язку з зазначеним, головний
державний ревізор-інспектор
Новгород-Сіверської ОДПІ Кривчук А.П.
вийшов за фактичною адресою ДП
"Семенівкарайагролісгосп" для
здійснення перевірки та з метою
ознайомлення посадових осіб
підприємства з вищезазначеним наказом
та направленням на перевірку від 16.09.2014
№ 52, але останні відмовились від
підписання направлення та не допустили
перевіряючого до здійснення перевірки,
що підтверджується актом від 16.09.2014 №
148/2240/31333576 (а.с. 36).

Свої такі дії позивач обґрунтовує тим,
що запит передбачений п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу на адресу позивача
не надходив.

При вирішенні даного спору суд
враховує, що відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

При цьому, відповідно до п. 82.2 ст. 82
Податкового кодексу, тривалість
перевірок, визначених у статті 78 цього
Кодексу (крім перевірок, що проводяться
за наявності обставин, визначених у
підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього
Кодексу, тривалість яких встановлена у
статті 200 цього Кодексу), не повинна
перевищувати 15 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - 5
робочих днів, для фізичних осіб -
підприємців, які не мають найманих
працівників, за наявності умов,
визначених в абзацах третьому -
восьмому цього пункту, - 3 робочі дні,
інших платників податків - 10 робочих
днів.

Продовження строків проведення
перевірок, визначених у статті 78 цього
Кодексу, можливе за рішенням керівника
контролюючого органу не більш як на 10
робочих днів для великих платників
податків, щодо суб'єктів малого
підприємництва - не більш як на 2
робочих дні, інших платників податків -
не більш як на 5 робочих днів.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78
Податкового кодексу).

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.4 ст. 78,
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит контролюючого органу
протягом десяти робочих днів з дня
отримання запиту.

При цьому, відповідно до п. 73.3 ст. 73
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу; 3) виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків; 4) щодо платника податків
подано скаргу про ненадання таким
платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної; 5) у разі проведення
зустрічної звірки; 6) в інших випадках,
визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Отже, судом встановлено, що з метою
встановлення правомірності формування
витрат, що враховувались при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також оскільки
за результатами проведеного аналізу
поданих платником декларацій з ПДВ
податковим органом встановлено
порушення позивачем вимог п. 187.1 ст. 187
Податкового кодексу України,
підприємству було направлено запит від
11.08.2014 року №510/7/25-18-22-119 (вручено
платнику 12.08.2014 року, а.с. 30) з проханням
пояснити зазначені вище обставини.

При цьому, судом встановлено, що
відповідь платника за № 587 від 18.08.2014
року була отримана Новгород-Сіверською
ОДПІ 18.08.2014 року (а.с. 31), в якій позивач
не надав чіткого пояснення по
запитуваним питанням щодо сформованих
витрат, що враховувались при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток у період, що
підлягає перевірці, а також
підприємство не надало копій
документів та регістрів
бухгалтерського обліку окремо по
звітних періодах.

Таким чином, суд спростовує твердження
позивача щодо безпідставності
призначеної Новгород-Сіверською ОДПІ
документальної позапланової
перевірки, оскільки ДП
"Семенівкарайагролісгосп" було
отримано запит контролюючого органу
від 11.08.2014 року №510/7/25-18-22-119, надано на
нього неоднозначну та неповну
відповідь від 18.08.2014 рокуза № 587, у
зв'язку з чим Новгород-Сіверською ОДПІ
наказом від 12.09.2014 № 277 була призначена
позапланова виїзна перевірка на
підставі пп. 20.1.4 п. 20.2 ст. 20, п. 75.1 ст. 75,
пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового
кодексу України, а тому дії податкового
органу щодо призначення такої
перевірки знаходяться у межах
правового поля.

Крім того, суд звертає увагу, що запит,
адресований позивачу, у повній мірі
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки підписаний
заступником керівника контролюючого
органу, містить перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Поряд з цим, судом встановлено, що
відповідь ДП "Семенівкарайагролісгосп"
на обов'язковий письмовий запит
податкового органу не містить у
повному обсязі, відомостей щодо
запитуваної інформації та
підтверджуючих документів.

Таким чином, саме ненадання у відповіді
на письмовий запит запитуваної
інформації та підтверджуючих
документів у повному обсязі слугувало
підставою для призначення
позапланової перевірки позивача,
оскільки у відповідності до вимог пп.
16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу
України останній зобов'язаний був
надати відповідь на такий запит, тому
податковим органом правомірно
прийнято наказ від 12.09.2014 № 277 про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача.

Також, суд звертає увагу на те, що ані
дії податкових органів щодо винесення
наказу про проведення перевірки
платника податків, ані сам наказ не є
результатом реалізації суб'єктом
владних повноважень своєї компетенції,
який може бути об'єктом судового
оскарження, а складають лише процес її
реалізації та, відповідно, не несуть
жодних негативних наслідків для
платника податків, а тому такий наказ
не є рішенням суб'єкта влади в
розумінні ст. 17 КАС України.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання протиправним та скасування
рішення від 17.09.2014 про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, суд наголошує, що
відповідно до п. 94.11 ст. 94 Податкового
кодексу України, рішення керівника
контролюючого органу (його заступника)
щодо арешту майна може бути оскаржене
платником податків в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до п. 16.1.9 ст. 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний не перешкоджати законній
діяльності посадової особи
контролюючого органу під час виконання
нею службових обов'язків та виконувати
законні вимоги такої посадової особи.

Згідно п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу,
посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України при пред'явленні направлення
платнику податків та/або посадовим
(службовим) особам платника податків
(його представникам або особам, які
фактично проводять розрахункові
операції) такі особи розписуються у
направленні із зазначенням свого
прізвища, імені, по батькові, посади,
дати і часу ознайомлення.

Згідно з п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу
України у разі відмови платника
податків та/або посадових (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції) у
допуску посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки складається акт, який
засвідчує факт відмови.

Згідно п.п. 94.2.3 п. 94.2. ст. 94 Податкового
кодексу України арешт може бути
застосовано, якщо платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб
контролюючого органу.

Таким чином, на підтвердження
правомірності своїх дій щодо
застосування адміністративного арешту
майна та прийняття відповідного
рішення щодо ДП
"Семенівкарайагролісгосп",
відповідачем було надано суду акт від
16.09.2014 № 148/2240/31333576 (а.с. 36), яким
засвідчено факт відмови посадових осіб
позивача від підписання направлення та
факт не допуску перевіряючого до
проведення перевірки.

А тому, у зв'язку з тим, що судом
встановлено відсутність законних
підстав у ДП "Семенівкарайагролісгосп"
для відмови від проведення
документальної перевірки, оскільки
контролюючим органом повністю
дотримано вимоги пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу в частині
направлення позивачу відповідного
запиту, суд приходить до висновку, що
рішення від 17.09.2014 про застосування
адміністративного арешту майна ДП
"Семенівкарайагролісгосп" скасуванню
не підлягає.

Таким чином, врахувавши ст. 19
Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст.
71, 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд визнав
позовні вимоги ДП
"Семенівкарайагролісгосп"
безпідставними, а тому у їх задовленні
необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС
України, Чернігівський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
Ю.О.Скалозуб