Справа № 450/4354/13-а 2-а/450/45/14
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Справа № 876/5099/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника
ОСОБА_1

відповідача по справі: не з'явився

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Пустомитівського
районного суду Львівської області від
09 квітня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до Миколаївської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, треті особи Відділ
Держземагенства у Пустомитівському
районі Львівської області, ОСОБА_2 про
визнання протиправним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування та державного акту на
право приватної власності, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 в листопаді 2013 року
звернулася з позовом в суд до
Миколаївської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, треті особи Відділ
Держземагенства у Пустомитівському
районі Львівської області, ОСОБА_2 та
просила визнати протиправним та
скасувати рішення 28-ї сесії 5-го
демократичного скликання
Миколаївської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області №251 від 27 жовтня 2010 року про
передачу безоплатно у приватну
власність ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,1669 га для обслуговування
житлових будинків та господарських
споруд та для ведення особистого
селянського господарства, що в с.
Городиславичі Пустомитівського району
Львівської області; скасувати
державний акт на право приватної
власності на землю Серії ЯМ №320772
виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0,1669 га, що розташована в АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що вона в порядку
спадкування набула право власності на
будинок розташований за адресою в
АДРЕСА_2, що межує із житловим будинком
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1. Вказує про
те, що її покійній бабці ОСОБА_4 було
виділено під будівництво будинку в с.
Городиславичі Пустомитівського району
Львівської області земельну ділянку
площею 0,08 га, на підставі рішення №59
від 16.02.1984 року, виконавчого комітету
Пустомитівської районної ради
депутатів трудящих. На вказаній
земельній ділянці було зведено
житловий будинок АДРЕСА_3. Вважає, що з
набуттям права власності на вказаний
житловий будинок до неї перейшло і
право на користування земельною
ділянкою площею 0,08 га, розташованою під
цим будинком. Передавши у приватну
власність ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,1669 га, Миколаївська сільська
рада Пустомитівського району
Львівської області тим самим позбавила
її права користування частиною
земельної ділянки, що належала до
успадкованого нею будинковолодіння,
оскільки у її користуванні за таких
умов залишилося лише 0,0430 га.

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 09 квітня 2014
року в справі №450/4354/13а в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Пустомитівського районного
суду Львівської області від 09 квітня 2014
року в справі №450/4354/13а та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог, апелянт, виходить з тих же
мотивів, що наведені в позовній заяві.
Апелянт додатково зазначає, що з
проекту забудови земельної ділянки в с.
Городиславичі забудовник ОСОБА_5 видно,
що площа земельної ділянки, яка
підлягає забудові, і межі якої були
винесені в натурі на місцевість,
становить 0,06 га, окрім того наведено
детальну схему земельної ділянки
ОСОБА_5 та чітко показано розташування
об'єктів забудови і розташування
земельної ділянки відносно суміжних
земельних ділянок належних сусідам
ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно
задовольнити, оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позовних вимог. При
цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Судом першої встановлено, що рішенням
№251 від 27.10.2010 року 28-ї сесії V
демократичного скликання
Миколаївської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області ОСОБА_2 було передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,1669 га,
призначену для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
розташовану в АДРЕСА_1. На підставі
вказаного рішення ним було виготовлено
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серія ЯМ
№ 320772 від 23.07.2012 року та присвоєно
земельній ділянці кадастровий номер
:02:002:0120.

Земельна ділянка, належна ОСОБА_2 межує
із будинковолодінням ОСОБА_3
розташованим за адресою: АДРЕСА_2 котре
вона набула в порядку спадкування
після свого батька ОСОБА_6, згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 30.10.2008 року, виданого
державним нотаріусом Четвертої
Львівської державної нотаріальної
контори ОСОБА_7 Вказаний житловий
будинок належав спадкодавцю ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого Пустомитівською
державною нотаріальною конторою
Львівської області 27.04.1993 року, і
перейшов до нього у спадок після смерті
його матері, бабці позивача ОСОБА_4

Рішенням №59 від 16.02.1982 року виконавчим
комітетом Пустомитівської районної
Ради народних депутатів Львівської
області ОСОБА_5 було надано дозвіл на
будівництво житлового будинку на
земельній ділянці площею 800 кв.м. за
типовим проектом.

З проекту забудови земельної ділянки в
с. Городисловичі забудовник ОСОБА_5
видно, що площа земельної ділянки яка
підлягає забудові, і межі якої були
винесені в натурі на місцевість
становить 0,06га, окрім того наведено
детальну схему земельної ділянки
ОСОБА_5 та чітко показано розташування
об'єктів забудови та розташування
земельної ділянки відносно суміжних
земельних ділянок належних сусідам
ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

В проекті забудови також чітко
визначені межі земельної ділянки
ОСОБА_5,. які, зокрема, становлять в
ширину 18,5 м. а в довжину 33 м.

Згаданий вище проект забудови
земельної ділянки є тим документом,
який вказує на конфігурацію земельної
ділянки на якій було зведено
успадкований позивачем будинок
АДРЕСА_2

Обгрунтовуючи свою постанову суд
першої інстанції керувався актом
земельної комісії Миколаївської
сільської ради від 18.06.2010 року та
рішенням Миколаївської сільської ради
№243 від 02.07.2010 року, якими було залишено
заїзд ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно згідно
зарисованої схеми, окрім того, згідно
контрольних замірів було встановлено
присадибну земельну ділянку ОСОБА_3 -
0,043 га та ОСОБА_2 - 0,16 га, а також
зобов'язано позивача перенести туалет
з спільного заїзду на свою присадибну
ділянку.

З абрису присадибної ділянки ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, що додавався до акту земельної
комісії від 18.06.2010р., дані якого
поставлені в основу рішення
Миколаївської сільської ради №243 від
02.07.2010р., видно, що ширина земельної
ділянки ОСОБА_3 в точках дотику із
земельною ділянкою ОСОБА_2 становить 14,8
м., а по довжині 31,1 м., що і доводить
неправомірність рішення ради, оскільки
довжина земельної ділянки на якій
ОСОБА_5 (бабця позивачки) звела будинок
становить 33 м. про що зазначено в
проекті забудови земельної ділянки від
15.03.1984 року.

З вищевикладеного видно, що по довжині
належна позивачці земельна ділянка
зменшилася майже на два метри з чого
необхідно зробити висновок що земельна
ділянка ОСОБА_2 збільшившись в довжину
збільшилася і в площі, а тому повинна
бути меншою за виділені ОСОБА_2 0,1669 га.

Крім того позивачка зазначає те, що акт
обстеження та погодження меж земельної
ділянки гр. ОСОБА_2 на території
Миколаївської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області складався без її відома і з нею
не погоджувався про що свідчить
відсутність підпису у самому акті.

Таким чином і про прийняти рішення
органом місцевого самоврядування
позивачка не знала.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про
Порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі, при
складанні державного акта
здійснюється кадастрова зйомка, яка
згідно п. б ч.2 ст.198 ЗК України включає
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та користувачами.

За змістом статті 126 Земельного кодексу
України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III,
статті 19 Закону № 1952-IV (до внесення змін
згідно із Законом України від 7 липня 2011
року № 3613-VI "Про Державний земельний
кадастр") державні акти на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом, є підставою для
державної реєстрації цих прав. Ці акти
видаються спеціально уповноваженим
органом державної виконавчої влади у
галузі земельних ресурсів - Державним
агентством земельних ресурсів України.

Видача державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку здійснювалася за
єдиною визначеною процедурою,
встановленою Інструкцією про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженою наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 4 травня 1999 року № 43, зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 4 червня
1999 року за № 354/3647.

Таким чином, ознаками цих державних
актів є:видача органом виконавчої
влади; видача в межах процедури
державної реєстрації права власності,
користування, що виникло на підставі
правовстановлювального документа;
єдиний порядок оформлення; фіксування
факту державної реєстрації права
власності на землю або користування
землею.

Оскільки порядок видачі державних
актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері
публічно-правових відносин, то спори
щодо дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень з приводу їх
видачі підлягають розгляду
адміністративними судами.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що апеляційні вимоги є
аргументованими, а тому підлягають до
задоволення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити,
постанову Пустомитівського районного
суду Львівської області від 09 квітня 2014
року в справі №450/4354/13а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення 28-ї сесії 5-го демократичного
скликання Миколаївської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області №251 від 27 жовтня 2010
року про передачу безоплатно у
приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,1669 га для
обслуговування житлових будинків та
господарських споруд та для ведення
особистого селянського господарства,
що в АДРЕСА_1.

Скасувати державний акт на право
приватної власності на землю Серії ЯМ
№320772 виданий ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,1669 га, що розташована в
АДРЕСА_1.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі,
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з
дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба