Справа № 2а/2370/579/2012
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області на Постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області, начальника
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області
Захарченка Андрія Володимировича про
поновлення на роботі та стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області,
начальника Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області Захарченка Андрія
Володимировича про поновлення на
роботі та стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року адміністративний позов -
задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати в повному обсязі Постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року та ухвалити нову, якою відмовити в
задоволенні адміністративного позову
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що постанова суду
першої інстанції є незаконною та
необґрунтованою, з порушенням норм
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними у справі доказами,
колегія суддів приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 з 13 березня 2008 року працювала в
інспекції ДАБК у Черкаській області.
Згідно наказу № 3-ос від 08.07.2011 року
призначена на посаду завідувача
сектору правового забезпечення в
порядку переведення з інспекції ДАБК у
Черкаській області та згідно ж цього
наказу позивачці присвоєно 10 ранг
державного службовця, що
підтверджується витягом з трудової
книжки.

6 грудня 2011 року позивачка до
канцелярії інспекції здала на ім'я
інспекції ДАБК, без його візи, заяву про
надання одного дня 07.12.2011 року основної
відпустки за сімейними обставинами.

7 грудня 2011 року позивачка на роботу не
з'явилась, що підтверджується актом про
невихід на роботу за підписом першого
заступника, заступника начальника та
начальника Черкаського міжрайонного
управління. Даним актом зафіксовано
відсутність позивачки з 9.00 год. до 18.15
год. 07.12.2011 року.

Факт подання позивачкою заяви про
відпустку підтверджується
пояснювальною запискою головного
спеціаліста з кадрової роботи Шевченко
Є.Г., з якої також вбачається, що
позивачка не погодила заяву про
відпустку з начальником інспекції з
причин його відсутності в той день на
роботі. Заяву про надання відпустки
позивачка здала о 18:00 год.

Як встановлено судом першої інстанції
з пояснень першого заступника
інспекції ОСОБА_6, 06 грудня 2011 року він
виконував обов'язки начальника
інспекції в зв'язку з відрядженням
останнього і цілий день перебував на
робочому місці, до правоохоронних,
судових чи інших органів не викликався,
позивачка в цей день з заявою про
надання відпустки, проханням
відпустити її в судове засідання чи з
попередженням про свою відсутність 07
грудня 2011 року не зверталась.

Колегія суддів погоджується з
критичною оцінкою судом першої
інстанції вищевказаних пояснень,
оскільки з протоколу судового
засідання та постанови від 07.12.2011 року у
справі №1-147/2011 року, якими чітко
встановлено процесуальний статус
ОСОБА_6 як свідка, а також встановлено,
що він викликався в судове засідання
для дачі показів.

20 грудня 2011 року позивачем на ім'я
начальника інспекції ДАБК у Черкаській
області складено пояснювальну записку,
згідно якої позивачка повідомила, що 07
грудня 2011 року за особистими сімейними
обставинами перебувала за межами
міста, що підтверджується її заявою з
проханням надати відпустку, а саме
перебувала у судовому засіданні в
Олександрівському районному суді
Кіровоградської області. Копію
повістки з відміткою про перебування в
суді зобов'язувалась надати після 23
грудня 2011 року.

Згідно наказу від 20.12.2011 року № 76-ос
інспекції ДАБК у Черкаській області
позивачку звільнено з посади
завідувача сектору правового
забезпечення 22 грудня 2011 року, у зв'язку
з прогулом без поважних причин за
пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про
працю України.

Підставою винесення наказу слугували
акт про невихід на роботу від 07.12.2011
року, пояснювальна записка ОСОБА_3 від
20.12.2011 року, пояснювальна записка
спеціаліста з кадрової роботи Шевченко
І.Г. від 09.12.2011 року та табель обліку
робочого часу.

Вирішуючи даний спір колегія суддів
звертає увагу на таке.

Згідно ч.1 ст.43 Конституції України
кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про
працю України трудовий договір є угода
між працівником і власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом чи
фізичною особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Однак, виходячи з приписів пункту 4
статті 40 Кодексу законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня без
поважних причин).

З відповіді Олександрівського
районного суду Кіровоградської
області вбачається, що в провадженні
цього суду перебуває Кримінальна
справа №1-147/2011 по обвинуваченню ОСОБА_8
за ч. 2 статті 368, ч. 1 статті 364, ч. 1 статті
366 КК України та ОСОБА_3 за ч. 4 статті 27,
ч. 1 статті 366, ч. 2 статті 369 КК України.
Згідно протоколу судового засідання по
даній справі від 07 грудня 2011 року в
засідання з'явилась підсудна - ОСОБА_3
та не з'явився з невідомих причин
свідок ОСОБА_6.

Таким чином, з отриманої відповіді та
протоколу судового засідання
вбачається, що позивач дійсно 07.12.2011
року була викликана та перебувала в
судовому засіданні Олександрівського
районного суду Кіровоградської
області, більш того в якості підсудної
з 10 год. 00 хв. До 12 год. 00 хв.

Згідно вимог статті 262
Кримінально-процесуального кодексу
України розгляд справи в засіданні
суду першої інстанції відбувається з
участю підсудного, явка якого до суду є
обов'язковою. Розгляд справи при
відсутності підсудного допускається
лише у виняткових випадках: 1) коли
підсудний перебуває за межами України
і ухиляється від явки до суду; 2) коли
справу про злочин, за який не може бути
призначено покарання у вигляді
позбавлення волі, підсудний просить
розглянути у його відсутності. Проте
суд має право і в цьому разі визнати
явку підсудного обов'язковою.

З перелічених у відповіді суду статей
Кримінального кодексу України, а саме з
частини 2 статті 369 цього Кодексу
вбачається, що позивачка
обвинувачується за статтею, яка
передбачає покарання у вигляді
позбавлення волі.

Згідно вимог
Кримінально-процесуального кодексу
України, суд змінює запобіжний захід на
більш суворий, якщо є підстави вважати,
що той запобіжний захід, який було
обрано раніше, не спроможний
забезпечити належної процесуальної
поведінки підсудного (підсудний не
з'являється до суду, користуючись
перебуванням на волі; вчиняє дії,
спрямовані на фальсифікацію доказів,
тощо).

Як вбачається з пункту 24 постанови
пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, зі
змінами, при розгляді позовів про
поновлення на роботі осіб, звільнених
за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити
з того, що передбаченим цією нормою
закону прогулом визнається
відсутність працівника на роботі як
протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня без
поважних причин (наприклад, у зв'язку з
поміщенням до медвитверезника,
самовільне використання без
погодження з власником або
уповноваженим ним органом днів
відгулів, чергової відпустки,
залишення роботи до закінчення строку
трудового договору чи строку, який
працівник зобов'язаний пропрацювати за
призначенням після закінчення вищого
чи середнього спеціального учбового
закладу).

Стосовно посилання представника
відповідача на те, що позивачка повинна
була з'явитися на робочому місці о 14
год. 07 грудня 2011 року колегія суддів
заважає на таке.

У судовому засіданні було допитано у
якості свідка ОСОБА_9, який являється
адвокатом ОСОБА_8 (згідно протоколу
судового засідання Олександрівського
районного суду Кіровоградської
області).

ОСОБА_9 повідомив, що у вересні 2011 року
між ним та одним із обвинувачених у
кримінальній справі № 1-147/2011р. ОСОБА_8
була укладена угода про надання
правової допомоги. В даній
кримінальній справі що розглядалася в
Олександрівському районному суді
Кіровоградської області
обвинувачувалась і ОСОБА_3

Свідок зазначив, що дійсно в судовому
засіданні у Олександрівському
районному суді Кіровоградської
області, яке розпочалося о 10 год. 00 хв. 07
грудня 2011 року була присутня
обвинувачувана ОСОБА_3, при цьому
пояснивши, що у зв'язку з відсутністю
значного досвіду секретаря судового
засідання, помилково було виписано
повістку на листопад 2011 року
стверджуючи при цьому, що судове
засідання відбувалося 07.12.2011р.

Свідок наголосив, що розпочавши судове
засідання та допитавши свідків, суд
видалився у нарадчу кімнату о 12 год. 00
хв. 07.12.2014р. Також вказав, що в
Олександрівському районному суді
Кіровоградської області обідня
перерва розпочиналася саме з 12 год. 00
хв. і тривала до 13 год. 00 хв. та пояснив
що судді виходячи в нарадчу кімнату
довели до відома сторін про те, що
рішення буде оголошуватись приблизно о
14 - 15 год. 07.12.2011р. Свідок стверджував, що
суд розпочав оголошувати рішення
приблизно о 15 год. Після чого, отримавши
постанову вони з позивачем (ОСОБА_3) на
автомобілі ОСОБА_8 при несприятливих
погодніх умовах (оскільки був грудень
місяць) прибули до м. Черкаси біля 18 год.

При оцінці показів свідка, судом першої
інстанції встановлено, що дана особа не
являється зацікавленою стороною у
вирішенні даного спору.

Колегія суддів, аналізуючи покази
свідка також враховує його присягу та
розписку про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдиві покази, а тому вважає, що
останні можуть слугувати як доказ по
справі.

Проаналізувавши вищевикладене, судова
колегія вважає, що позивач зобов'язаний
був прибути в судове засідання, а отже
міг без оформлення заяви на відгул або
частини щорічної відпустки з
повідомленням керівництва відлучитися
з робочого місця на час розгляду
справи, а тому відсутність позивачки на
робочому місці 07 грудня 2011 року
викликана досить поважними причинами,
враховуючи, що наслідком її неявки в
судове засідання могло стати обрання
відносно неї запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою.

Натомість, відповідачем при винесенні
наказу про звільнення не з'ясовано
належним чином причини відсутності на
роботі ОСОБА_3, не вчинено відповідних
дій щодо перевірки обставин,
викладених в поясненні позивачки, а
отже передчасно винесено наказ про її
звільнення за прогул.

Таким чином, колегія суддів повністю
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивачка з поважних
причин була відсутня на робочому місці
07.12.2011 року.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області на Постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.