Справа № 813/1193/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
Справа №
9798/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача -
Слуцький Т.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Серпень» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Приватного підприємства «Серпень» до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській обл. про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень про
збільшення суми грошових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств та
податку на додану вартість, зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.02.2013р. позивач Приватне підприємство
/ПП/ «Серпень» звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому, із
урахуванням поданої під час розгляду
справи заяви про уточнення позовних
вимог, просив визнати протиправними та
скасувати прийняті Державною
податковою інспекцією у Личаківському
районі м.Львова Львівської обл.
Державної податкової служби наступні
податкові повідомлення-рішення:

№ /14208 від 08.10.2012р. про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 21141 грн.
за вересень 2011 року;

№ /14207 від 08.10.2012р. про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість /ПДВ/ в загальному
розмірі 249702 грн. 50 коп., з яких 199762 грн.
за основним платежем та 49940 грн. 50 коп.
за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ /14206 від 08.10.2012р. про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток підприємств в загальному
розмірі 317548 грн. 75 коп., з яких 254039 грн.
за основним платежем та 63509 грн. 75 коп.
за штрафними (фінансовими) санкціями;

а також стягнути з державного бюджету
понесені судові витрати (Т.1, а.с.3-6, 30-38).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2013р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (Т.2, а.с.46-51).

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ПП «Серпень», який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким заявлений позов
задоволити (Т.2, а.с.53-60).

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги покликається на те, що наказ
податкового органу № 468 від 18.09.2012р. про
проведення позапланової виїзної
перевірки позивача стосувався вересня
2011 року, однак самою перевіркою
охоплений період липень-вересень 2011
року. Також призначення такої
перевірки було протиправним, оскільки
платник податків в установлені терміни
скерував до відповідача копії
первинних документів.

За результатами проведеною перевірки
відповідачем прийшов до помилкового
висновку про нікчемність проведених
операцій. Натомість, надані договори
підряду та акти виконаних робіт
підтверджують факт виконання таких,
при цьому податковим органом не
наведено жодних фактичних доказів на
спростування правильності та
правомірності відображення позивачем
проведених операцій в податковому
обліку. Також позивачем доведено
використання придбаних субпідрядних
робіт у своїй подальшій господарській
діяльності.

Таким чином, ПП «Серпень» має всі
необхідні документи, які містять
відомості та підтверджують здійснення
господарських операцій з його
контрагентом - ПП
«Вікторія-Галкомсервіс», при цьому
представленими судовими рішення
визначено неправомірність проведення
податковими органами перевірок
вказаного підприємства.

У зв'язку із реорганізацією Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Львівської обл.
Державної податкової служби в Державну
податкову інспекцію у Личаківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській обл. судом
апеляційної інстанції в порядку ст.55
КАС України допущено заміну
відповідача його правонаступником -
Державною податковою інспекцією у
Личаківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській обл. (надалі - ДПІ у
Личаківському районі м.Львова).

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
них доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи, впродовж
18.09.2012р.-24.09.2012р. ревізором ДПІ у
Личаківському районі м.Львова
проведено позапланову виїзну
перевірку ПП «Серпень» з питань
взаємовідносин та взаєморозрахунків з
ПП «Вікторія-Галкомсервіс» за період
липень-вересень 2011 року, за
результатами якої складено Акт
перевірки № 278/15-4/20795906 від 01.10.2012р. (Т.1,
а.с.44-58).

Проведеною перевіркою встановлено
порушення позивачем наступних вимог:

п.138.1.1 ст.138.1 ст.138 ПК України, у зв'язку з
чим завищено витрати, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування
за ІІІ квартал 2011 року на суму 1104516 грн.,
що призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 254039 грн.;

п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України, по
причині чого позивачем занижено суму
ПДВ на 199762 грн. та завищено від'ємне
значення р.19 за вересень 2011 року на 21141
грн.;

На підставі наведеного Акта перевірки
відповідачем прийняті наступні
податкові повідомлення - рішення:

№ /14208 від 08.10.2012р. про зменшення
розміру від'ємного значення суми ПДВ на
21141 грн. за вересень 2011 року;

№ /14207 від 08.10.2012р. про збільшення
суми грошового зобов'язання з ПДВ в
загальному розмірі 249702 грн. 50 коп., з
яких 199762 грн. за основним платежем та
49940 грн. 50 коп. за штрафними
(фінансовими) санкціями;

№ /14206 від 08.10.2012р. про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток підприємств в загальному
розмірі 317548 грн. 75 коп., з яких 254039 грн.
за основним платежем та 63509 грн. 75 коп.
за штрафними (фінансовими) санкціями
(Т.1, а.с.9-11).

Не погоджуючись із прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
підприємство оскаржило їх до Державної
податкової служби /ДПС/ у Львівській
обл. За наслідками розгляду первинної
скарги ДПС у Львівській обл. прийняла
рішення № 24272/10/10-2005/1877 від 09.11.2012р., яким
частково задовольнила первинну скаргу
та частково скасувала податкове
повідомлення-рішення № /14206 від
08.10.2012р. в частині 63509 грн. 75 коп.
застосованої штрафної (фінансової)
санкції із залишенням без змін решти
донарахувань грошових зобов'язань (Т.1,
а.с.73-76).

У зв'язку з наведеним, ДПІ у
Личаківському районі м.Львова винесено
нове податкове повідомлення-рішення №
/18000 від 27.11.2012р. про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток підприємств в загальному
розмірі 254039 грн. 75 коп., з яких 254039 грн.
за основним платежем (Т.1, а.с.82).

Підставою для винесення вказаних
податкових повідомлень-рішень є
висновки податкового органу по
результатам проведеної перевірки про
непідтвердження реальності здійснення
господарських операцій позивача з ПП
«Вікторія-Галкомсервіс», на підставі
яких платником податку були сформовані
дані податкового обліку.

Зокрема, у липні-вересні 2011 року
позивачем сформовано податковий
кредит та валові витрати по операціях з
виконання будівельно-монтажних та
інших робіт на підставі укладених
договорів підряду із вказаним
контрагентом. Також надані позивачем
документи можуть мати силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарських операцій.

З урахуванням вказаних обставин
контролюючий орган прийшов до висновку
про нікчемність проведених операцій, у
зв'язку з чим прийняв рішення про
збільшення суми грошових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств та ПДВ,
зменшення розміру від'ємного значення
суми ПДВ.

Відмовляючи у задоволенні заявленого
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що господарські операції
позивача з ПП «Вікторія-Галкомсервіс»
не мали реального характеру, у
вказаного підприємства були відсутні
ресурси для виконання прийнятих на
себе зобов'язань, що ставить під сумнів
можливість значного обсягу підрядних
робіт.

Також податкове повідомлення №
/14206 від 08.10.2012р. є скасованим ДПС у
Львівській обл. в порядку
адміністративного оскарження
визначених грошових зобов'язань, а
відтак не може підлягати повторному
скасуванню.

Наведені висновки суду першої
інстанції колегія суддів у межах
доводів апеляційної скарги вважає
такими, що узгоджуються з фактичними
обставинами справи і відповідають
нормам чинного законодавства, з
наступних причин.

Статтею 67 Конституції України
передбачено обов'язок сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до вимог п.138.4 ст.138 ПК
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 цього Кодексу
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до вимог п.198.3 ст.198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 цього Кодексу не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлені
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку.

Згідно з даною нормою підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Предметом доказування у розглядуваній
справі є дослідження обставин про те,
чи не були дії позивача спрямовані на
безпідставне одержання коштів із
державного бюджету, чи мали операції із
придбання товарів та послуг реальний
характер, яким чином придбавалися
товари і надавалися послуги, а також
дійсна можливість здійснення таких
операцій.

При цьому, надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковим органом не встановлено та
не доведено, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

* неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

* відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності через відсутність
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

* облік для цілей оподаткування лише
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для цього виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

* здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

* відсутність первинних документів
обліку.

В аспекті наведеного колегія суддів
враховує, що наявними матеріалами
справи підтверджуються висновки
податкового органу про відсутність
реального здійснення господарських
операцій, з огляду на наступне.

Із матеріалів перевірки слідує,
що 30.07.2011р. між позивачем (замовник) та
ПП «Вікторія-Галкомсервіс» (підрядник)
був укладений договір підряду № 10/02-11
на виконання робіт по пофарбуванню
панорамних ліфтів нового аеровокзалу
міжнародного аеропорту «Львів» по
вул.Любінській, 168 у м.Львові (Т.1,
а.с.113-114, 115).

На підтвердження виконання
наведених робіт позивачем
представлені складені 15.09.2011р. акти
виконаних робіт № 9-15003 та № 9-15016 за
вересень 2011 року (Т.1, а.с.148-150, 151-154).

Факт подальшого використання цих
робіт у своїй господарській діяльності
позивач підтверджує договором підряду
№ АЛТ/26 від 21.07.2011р., укладеним між
позивачем (субпідрядником) та ТзОВ
«Будівельно-монтажною компанія 2010»
(замовник), ТзОВ «Трансбуд-компані»
(головний підрядник) (Т.1, а.с.189-203) та
актом № 12 приймання виконаних
будівельних робіт за вересень 2011 року
(Т.1, а.с.206-209).

Окрім цього, 25.08.2011р. між позивачем
(замовник) та ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» (підрядник)
був укладений договір підряду № 08/02-11
на виконання робіт по утепленню фасаду
корпусу загального призначення
комплексно-спортивної бази ЛДУФК по
вул.Черемшини, 17 (Т.1, а.с.120-121).

На підтвердження виконання
наведених робіт позивачем
представлений складений 15.09.2011р. акт
виконаних робіт № 9-15008 за вересень 2011
року (Т.1, а.с.145-147).

Факт подальшого використання цих
робіт у своїй господарській діяльності
позивач підтверджує договором № 2011/08-10
від 25.08.2011р. субпідряду на виконання
робіт з утеплення фасаду корпусу
загального призначення
комплексно-спортивної бази ЛДУФК по
вул.Черемшини, 17 у м.Львові, укладеним
між позивачем (підрядником) та ТзОВ
«Донспецмонтаж» (замовник) (Т.1, а.с.216-224)
та актами № 10, 17 приймання виконаних
будівельних робіт за серпень та
вересень 2011 року (Т.1, а.с.226-229, 235-237).

Також за надані роботи позивачем
перераховано на банківський рахунок ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» грошові кошти
на загальну суму 406000 грн. 81 коп., в т.ч.
ПДВ (Т.1, а.с.155-167).

На суму виконаних робіт ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» виписані
податкові накладні, копії яких
долучені до матеріалів справи (Т.1,
а.с.97-108).

Разом з тим, на відповідний запит
щодо контрагента позивача - ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» - відповідачем
отримано Акт перевірки № 3180/375/23-118/34368643
від 30.11.2011р., складений ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова (Т.1,
а.с.172-186).

Відповідно до вказаного Акта
проведеною перевіркою встановлено
відсутність трудових ресурсів,
виробничого обладнання, транспортних
засобів та інших основних засобів, які
необхідні для здійснення
господарської діяльності. Окрім цього,
проведені ПП «Вікторія-Галкомсервіс»
операції не підтверджуються стосовно
врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення господарської діяльності,
що свідчить про відсутність необхідних
умов для результатів відповідної
господарської, економічної діяльності
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів.

В спростування висновків
податкового органу позивачем під час
перевірки та судового розгляду справи
не було представлено доказів на
спростування наведених обставин, а
також обґрунтованих пояснень щодо
можливості виконання ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» значного
обсягу будівельно-монтажних та інших
робіт протягом короткого проміжку
часу.

Підтвердженням наведеного
слугують наявні у матеріалах справи
договори, що були укладені між
позивачем ПП «Вікторія-Галкомсервіс»
поза межами обревізованого періоду, а
саме:

договір підряду № 03/02-11 від
08.07.2011р. на виконанню ремонту прилеглої
території корпусів по вул.Шевченка, 315 у
м.Львові (Т.1, а.с.109-110);

договір підряду № 05/02-11 від
11.07.2011р. на виконанню робіт по монтажу
покрівлі житлового будинку за адресою:
м.Львів, вул.Ген.Чупринки, 3 (Т.1, а.с.111-112);

договір підряду № 06/02-11 від
08.08.2011р. на виконанню ремонту по
влаштуванню огорожі на території бази
відпочинку в с.Волиця Пустомитівського
району (Т.1, а.с.116-117);

договір підряду № 07/02-11 від
09.08.2011р. на виконанню робіт по
влаштуванню фундаментів
адміністративно-виробничого корпусу в
с.Кам'янопіль Пустомитівського району
(Т.1, а.с.118-119);

договір підряду № 09/02-11 від
29.08.2011р. на виконанню робіт по
виготовленню та влаштуванню
декоративної огорожі (Т.1, а.с.122-123).

Аналізуючи додатково надані
документи - договори та акти приймання
виконаних робіт, в яких позивач
виступав виконавцем (субпідрядником
або підрядником), слідує, що останні не
спростовують вищевказаних висновків
податкового органу, із змісту таких
неможливо чітко та однозначно
встановити використання придбаних від
ПП «Вікторія-Галкомсервіс» робіт у
господарській діяльності позивача.

Також у цих документах будь-яких чином
не згадується доручення ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» виконання
певних робіт, останній не приймав
участі у складанні цих документів тощо.

При цьому колегія суддів враховує
правову позицію Верховного Суду
України по цій категорії спорів, яка
полягає в тому, що несплата продавцем
чи його контрагентом податку на додану
вартість до бюджету, у разі фактичного
здійснення господарської операції, не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку, якщо він
виконав усі передбачені законом умови
отримання такого відшкодування і має
всі документальні підтвердження
розміру заявленого податкового
кредиту.

У розглядуваній справі, приймаючи
спірні податкові повідомлення-рішення,
податковий орган виходив з того, що
позивач фактично роботи у контрагента
ПП «Вікторія-Галкомсервіс» не
придбавав, а лише провів документальне
оформлення розглядуваних операцій,
через що вказані операції були
нікчемними. За таких обставин видані ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» первинні
документи позивачу слід вважати
такими, що не мають юридичної сили,
складеними з метою маскування
безтоварних операцій, що оформлялися з
метою мінімізації податкових
зобов'язань.

За таких обставин податковий орган
підставно прийшов до висновку про
відсутність реального здійснення
господарських операцій з ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» щодо
виконання будівельно-монтажних та
інших робіт.

Оцінюючи в сукупності
вищевикладене, колегія суддів вважає,
що реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом ПП
«Вікторія-Галкомсервіс» не
підтверджується представленими
доказами, вказані дії позивача
спрямовані виключно на отримання
податкової вигоди.

За відсутності фактичного здійснення
операцій відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту та валових витрат для цілей
оподаткування ПДВ та податком на
прибуток підприємств навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що
наявність укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору або
відсутність визнання такого договору
недійсним або нікчемним сама собою не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції. При цьому в
податкових відносинах не може
застосовуватися ст.204 ЦК України,
відповідно до якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Установлення факту недійсності, в тому
числі нікчемності цивільно-правового
правочину, який опосередковує
відповідну господарську операцію, не є
необхідною умовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань платнику податків у разі
якщо буде встановлено відсутність
реального вчинення цієї господарської
операції або відсутність зв'язку між
такою операцією та господарською
діяльністю платника податків.

Оцінюватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином, враховуючи підтвердження
в судовому засіданні обставин, якими
контролюючий орган обґрунтував свої
твердження про порушення позивачем
вимог ПК України, а відтак й покладених
в основу оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, заявлений
позивачем позов є безпідставним, через
що задоволенню не підлягає.

В частині доводів апеляційної скарги
колегія суддів враховує, що суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
відповідно до пп.60.1.3 п.60.1 ст.60 ПК
України податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Згідно п.60.4 ст.60 цього Кодексу у
випадках, визначених пп.60.1.3 п.60.1 цієї
статті, податкове повідомлення-рішення
або податкова вимога вважаються
відкликаними з дня надходження до
платника податків податкового
повідомлення-рішення або податкової
вимоги, які містять зменшену суму
грошового зобов'язання або податкового
боргу.

Оскільки спірне податкове
повідомлення-рішення № /14206 від
08.10.2012р. частково скасовано податковим
органом в порядку адміністративного
оскарження грошових зобов'язань, у
подальшому позивачу скеровано нове
податкове повідомлення-рішення №
/18000 від 27.11.2012р. (Т.2, а.с.97, 98), тому
спірне рішення податкового органу про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств слід
вважати відкликаним.

За таких умов предмет спору в цій
частині є відсутній, спірне податкове
повідомлення-рішення відкликано
податковим органом, а тому втратило
свою обов'язковість для позивача і не
впливає на його права та обов'язки.

Стосовно доводів апелянта про
неправомірність проведення
відповідачем перевірки колегія суддів
виходить з того, що непред'явлення
платнику податків наказу на проведення
перевірки або пред'явлення наказу,
оформленого з порушенням вимог,
установлених цим пунктом, а також інші
порушення, які допущені до проведення
перевірки, є підставою для недопущення
посадових (службових) осіб органу
державної податкової служби до
проведення документальної виїзної
перевірки.

Таким чином, платник податків, який
вважає порушеним порядок та підстави
призначення податковим органом
перевірки щодо нього, має захищати свої
права шляхом недопуску посадових осіб
контролюючого органу до такої
перевірки. Допуск до перевірки нівелює
правові наслідки правових порушень,
допущених податковим органом при
призначенні та проведенні податкової
перевірки. В даному випадку, податковим
органом фактично реалізована його
компетенція на проведення перевірки ПП
«Серпень» та оформлення результатів
такої перевірки, а тому як накази про
призначення перевірки, а відтак й дії
податкового органу з проведення такої
перевірки вичерпали свою правову дію і
не є такими, що порушують права
позивача.

Також за наведених обставин не
може прийматися до уваги рішення судів,
якими визнані протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова щодо
проведення позапланової виїзної
перевірки ПП «Вікторія-Галкомсервіс»
(постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 28.02.2012р.,
ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2013р. у
справі № 77145/12/9104 - Т.1, а.с.87-91), оскільки
із змісту приписів ст.72 КАС України
слідує, що наявність у судовому рішенні
в іншій адміністративній справі
висновків щодо неправомірності
позицій, викладених в акті податкової
перевірки, не може бути беззастережною
підставою для визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень про
визначення податкових зобов'язань
через установлені контролюючим
органом порушення податкового
законодавства. Таким чином,
адміністративний суд під час розгляду
конкретної справи на підставі
встановлених ним обставин (у тому числі
з урахуванням преюдиційних обставин)
повинен самостійно кваліфікувати
поведінку особи і дійти власних
висновків щодо правомірності такої
поведінки з відповідним застосуванням
необхідних матеріально-правових норм.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, враховуючи підтвердження
в судовому засіданні обставин, якими
контролюючий орган обґрунтував свої
твердження про порушення позивачем
вимог ПК України, а відтак й покладених
в основу оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, приймаючи до уваги
вірне застосування останнім приписів
ПК України, заявлений позивачем позов є
безпідставним, через що задоволенню не
підлягає.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Серпень» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2013р. в
адміністративній справі № 813/1193/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька