Справа № 826/14992/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах держави в

особі державної податкової інспекції у Печерському районі Головного

управління Міндоходів у м. Києві

до Державного підприємства "Об'єднання спортивно-господарських споруд"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Печерського району м. Києва в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Обєднання спортивно-господарських споруд" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 963 023,27 грн.

Згідно ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовні вимоги ґрунтуються на поданих відповідачем звітах про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів із самостійно визначеною, але не сплаченою сумою в розмірі 963 023,27 грн. за період з жовтня 2013 року по серпень 2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI), у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону № 2464-VI, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Крім цього, пунктом 4 ст. 25 Закону № 2464-VI визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позиція позивача ґрунтується лише на самостійно поданих звітах відповідача із самостійно визначеною сумою за період з жовтня 2013 року по серпень 2014 року, проте, не має жодного посилання про наявність вимоги, яку формують органи доходів і зборів та надсилають платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, крім цього, яка може бути оскаржена в адміністративному або судовому порядку.

В розумінні КАС України вимога про сплату єдиного внеску є рішенням суб’єкта владних повноважень, на підставі якого ним заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно ч. 5 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви вбачається, що вона подана до суду 29 вересня 2014 року, тобто до закінчення місячного строку, наданого відповідачу законом для оскарження рішення позивача про стягнення грошових коштів, враховуючи, що суду взагалі невідомо чи виносилась відповідна вимога, чи надсилалась вона відповідачу та чи була ним отримана.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, подано суб'єктом владних повноважень до закінчення строку, передбаченого частиною п'ятою статті 99 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 108 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 108, ст. 99, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути заступнику прокурора Печерського району м. Києва.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

3. Роз’яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова