Справа № 820/15977/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
розглянувши у порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Іноземного підприємства "Малахіт" про
стягнення санкцій та пені, -
Позивач, Харківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з зазначеним
позовом та просить суд стягнути з
Іноземного підприємства «Малахіт»
експортно-імпортний банк України") на
користь Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
одержувача: 37999654, УДКСУ у Дзержинському
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
У судове засідання, призначене на 30.09.2014
року представник позивача не прибув,
про дату, час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
надав через канцелярію суду клопотання
про слухання справи без його участі.
Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, надав через канцелярію
суду заперечення проти позову та
клопотання про слухання справи без
його участі. У своїх запереченнях
вказав, що відповідач вжив усіх
заходів, передбачених законодавством,
спрямованих на створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
недопущення правопорушення у сфері
господарювання, а саме: створив робочі
місця для інвалідів, своєчасно
інформував орган державної влади про
наявність вакантних робочих місць для
інвалідів та потребу у направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС
України суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
сторін у порядку письмового
провадження за наявними у справі
Згідно вимог ч.1 статті 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що середньооблікова
чисельність штатних працівників
облікового складу підприємства у 2013
році становила 143 особи, з них
середньооблікова чисельність
інвалідів - штатних працівників у
підприємства - 3 особи, чисельність
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до нормативу
робочих місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів,
встановленого ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" становить 6 особи,
що відповідає вимогам законодавства.
На виконання вимог ч.2 ст.18 та ч.2, 3 ст.19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" (далі
за текстом - Закон), відповідачем було
створено необхідну кількість місць для
Для працевлаштування інвалідів
відповідач своєчасно протягом 2013 року
надавав до Харківського міського
центру зайнятості звіти про наявність
вільних робочих місць на підприємстві
та прохання про направлення інвалідів
для працевлаштування.
На підтвердження зазначених обставин
представник відповідача надав копії
звітів про наявність вакансій за
формою №3-ПН від 02.12.2013р., 01.11.2013р.,
01.10.2013р., 02.09.2013р., 05.08.2013р., 01.07.2013р.,
01.06.2013р., 01.05.2013р., 01.04.2013р., 04.03.2013р.,
04.02.2013р., 09.01.2013р.
Більше того, на підприємстві
відповідача працює три інваліди, а
саме: - ОСОБА_1, інвалід 2-ї групи, який
прийнятий на посаду механіка з 01.10.2011р.
згідно наказу від 01.10.2011р. №34-к; - ОСОБА_2,
інвалід 3-ї групи, який прийнятий на
посаду контролера КПП з 01.12.2013р., згідно
наказу від 01.12.2013р. №95-к; - ОСОБА_3,
інвалід 2-ї групи, який прийнятий на
посаду контролера КПП з 01.12.2013р., згідно
наказу від 01.12.2013р. №95-к.
Викладене свідчить про виконання
відповідачем вимог щодо створення
робочих місць, відповідно до
нормативів, встановлених ст. 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів".
Разом з тим, суд звертає увагу, що
обов'язок, за невиконання якого для
господарюючого суб'єкта настають певні
юридичні наслідки, стосується подачі
до державної служби зайнятості
інформації, що є необхідною умовою для
сприяння процесу працевлаштування
Статтею 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" встановлено, що забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.
Підбір робочого місця здійснюється
переважно на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Згідно до ч. 3 ст.18-1 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендації
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.
Відповідно до ст. 19 вищевказаного
Закону для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.
Статтею 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
Аналіз вищевказаних норм Закону
зробити висновок, що на підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю
покладено обов'язок по-перше: виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, по-друге:
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, по-третє: якщо
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, сплатити
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції.
При цьому обов'язок підприємства щодо
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.
Такий обов'язок покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині першій ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".
Згідно ч. 1 ст. 217 ГК України,
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Частиною 2 наведеної статті
встановлено, зокрема, що учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.
Статтею 238 ГК України передбачено, що за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до учасника
господарських відносин за порушення
ним правил, встановлених законодавчими
актами, при наявності в діях суб'єкту
господарювання вини у вчиненні такого
порушення та якщо ним не приймались
заходи, спрямовані на недопущення
господарського правопорушення.
Як встановлено приписами ст. 19
Конституції України відповідач -
суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний діяти тільки на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Суд зазначає, що відповідачем були
виконані вимоги Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" щодо прийняття
заходів для працевлаштування
Доказів того, що підприємство не
створило робочі місця для інвалідів,
відмовляло інвалідам у прийнятті на
роботу, несвоєчасно надавало державній
службі зайнятості інформацію щодо
наявності вакансій, необхідну для
організації працевлаштування
інвалідів, або несвоєчасно звітувало
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України позивачем
не надано, а тому в останнього не було
підстав для застосування до
адміністративно-господарських
Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).
За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що оскільки відповідачем
вжито всіх необхідних заходів із
забезпечення працевлаштування
інвалідів, вимога Фонду про стягнення з
Іноземного підприємства "Малахіт"
фінансово-господарських санкцій та
пені є безпідставною та не
обґрунтованою, а тому не підлягає
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8-14, 71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного
позову Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Іноземного підприємства
"Малахіт" про стягнення санкцій та пені
- відмовити у повному обсязі.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Єгупенко В.В.