Справа № 205/5915/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/5915/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі: головуючого
судді Мовчан Д.В. розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ МВС України
у Кіровоградській області, інспектора
взводу ДПС ВДАЇ з обслуговування м.
Кіровограда УМВС України в
Кіровоградській області прапорщика
міліції Олійник Павла Володимировича,
про скасування постанов по справі про
адміністративне правопорушення,
закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищеназваним позовом про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 497265 від 06.07.2014 року, винесену
старшим інспектором взводу ДПС ВДАЇ з
обслуговування м. Кіровограда УМВС
України в Кіровоградській області
прапорщиком міліції Олійник П. В. про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
закриття провадження по справі,
відповідно до якої на нього, позивача,
було накладено штраф у розмірі 500
(п'ятсот) грн. 00 коп., за порушення п. 8.7.3.
(е) Правил дорожнього руху України, за
що передбачена відповідальність ч. 2
ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі
-КупАП). Також просить у позові закрити
провадження по адміністративній
справі за ч. 2 ст.122 КУпАП відносно нього
у зв'язку із відсутністю у його діях
складу адміністративного
правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що дана постанова не
відповідає вимогам законодавства та
дійсним обставинам справи, у зв'язку з
чим така постанова підлягає
скасуванню, а провадження по
адміністративній справі відносно
позивача - закриттю, у зв'язку із
відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність із
викладанням правової позиції щодо
позовних вимог. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі (а.с.12).

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, надавши суду заяву у якій
просять розглядати справу за їх
відсутність. Інспектор взводу ДПС ВДАЇ
з обслуговування м. Кіровограда УМВС
України в Кіровоградській області
прапорщик міліції Олійник Павло
Володимирович заперечував проти
позову, зазначивши що адміністративний
матеріал ним було складено правомірно,
просив розглядати справу без його
участі, вважає свої дії правомірними та
обґрунтованими.

У відповідності до ч. 6. ст. 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності
потреби заслухати свідка чи експерта.
Тому суд ухвалив розглянути справу за
відсутністю сторін в порядку
письмового провадження на підставі
матеріалів справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, знаходить
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 липня 2014 року
відповідачем по даній справі,
інспектором взводу ДПС ВДАЇ з
обслуговування м. Кіровограда УМВС
України в Кіровоградській області
прапорщиком міліції Олійник П. В., було
складено протокол серії АВ 2 № 833301
(а.с.6). У вказаному протоколі зазначено,
що 06 липня 2014 року о 14 год. 20 хв. позивач
ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота
Прадо», д/н НОМЕР_1 в м. Кіровограді на
вул. Полтавській проїхав регульований
пішохідних перехід біля магазину
«Авоська» на заборонений (червоний)
сигнал світлофору, чим порушив вимогу
п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, за що
відповідальність передбачена ч.2 ст.122
КУпАП.

При цьому Позивач в вищевказаному
протоколі про адміністративне
правопорушення у графі «по суті
порушення пояснюю» зазначив «…правил
не порушував, їхав на дозволений сигнал
світлофору …».

На підставі вказаного протоколу
відповідачем по справі, інспектором
взводу ДПС ВДАЇ з обслуговування м.
Кіровограда УМВС України в
Кіровоградській області прапорщиком
міліції Олійник П. В. 06 липня 2014 року
було винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 497265 (а.с.7), відповідно до якої на
позивача ОСОБА_1 було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.,
у зв'язку із скоєнням
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України
про адміністративне правопорушення.

Зазначена постанова, як акт
індивідуальної дії, перевірялись судом
на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до п. 9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визначається
протиправна, винна (умисна або
необережна) дія чи бездіяльність, яка
посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
явку законом передбаченого
адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8.7.3 «е» ПДР червоний
сигнал, у тому числі миготливий, або два
червоних миготливих сигнали
забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами
по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган(посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складання, посада, прізвище,
ім'я, по-батькові особи, яка склала
протокол, відомості про особу, яка
притягується до відповідальності;
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення ,
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвище, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Суд вважає, що
вказані приписи адміністративного
законодавства відповідачем виконані
не були, адже маючи перед прийняттям
постанови протокол про
адміністративне правопорушення, в
якому позивач зазначив про незгоду з
висновками інспектора ДПС ДАЇ,
вказаний суб'єкт владних повноважень
повинен був, використовуючи свої
повноваження, зібрати докази, які б
спростували свідчення позивача, але
таких доказів ні протокол, ні постанова
не містить.

Стосовно посилання відповідач на
обставину відеофіксації порушення, то
суд зазначає, що перелік технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, який
зареєстрований затверджений
відповідним Наказом від 01.03.2010 N 33,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 березня 2010 року за №
262/17557.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративне правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Ст.7 Кодексу України про
адміністративне правопорушення
передбачає, що ніхто не може бути
підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше, як на підставах і в порядку,
встановлених законом. При цьому,
провадження в справах про
адміністративне правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів. Відповідно до
вимог процесуального закону, докази
мають бути належними та допустимими.

Допустимими є ті докази, які зібрані у
відповідності до закону, компетентними
органами та в установленому порядку, а
належними - якщо вони підтверджують
факт даного адміністративного
проступку.

Разом з цим, з наданих відповідачем
заперечень не зрозуміло, який саме
технічний засіб використовувався для
фіксації порушень ПДР у даному випадку,
та чи входить він до означеного
Переліку. За таких обставин, суд
розцінює означений доказ як не
допустимий, та вважає, не доведеним
позицію відповідача щодо того що він
діяв в спосіб, передбачений законом. В
той час, як доводи позивача наведені в
позовній заяві, доказів, які б
спростували покази позивача,
відповідач суду не надав, в судове
засідання не з'явився, не довів
правомірність свого рішення, не надав
суду обґрунтованих доказів вини
позивача у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Також в
ході розгляду справи по суті доказів
скоєння позивачем правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП судом не
здобуто. Таким чином, суд вважає, що
висновок відповідача про скоєння
позивачем 06 липня 2014 року
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122КУпАп, є
необґрунтованим, а притягнення його до
адміністративної відповідальності
відбулося без належних на те підстав.

Підстав для відмови у задоволені
позову судом не здобуто.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС
України при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Відповідно до змісту ст. 288 КУпАП
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення
здійснюється у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в
разі оскарження постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності орган (посадова
особа) при перевірки законності та
обґрунтованості винесеної постанови
може прийняти рішення про скасування
постанови і закриття справи.

З огляду на викладене, суд приходить
до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і
необхідності визнання неправомірною
та скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1№ 497265 від 06.07.2014 року про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, а також про
закриття провадження в
адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись
ч.2 ст. 122, 247, 278, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст.
4,6,9,11,70, 71,104 158-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

2. Постанову інспектора взводу ДПС
ВДАЇ з обслуговування м. Кіровограда
УМВС України в Кіровоградській області
прапорщика міліції Олійник Павла
Володимировича , у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1№ 497265 від 06.07.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 122 КУпАП,- скасувати.

3. Провадження у адміністративній
справі про вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, 06.07.2014
року - закрити.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАСУ рішення
місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Д. В. Мовчан