Справа № 810/570/14-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/37594/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: головуючого
судді Юрченко В.П., суддів: Блажівської
Н.Є., Сіроша М.В., розглянувши в
письмовому провадженні

касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ДО ЕНД КО
КИЇВ»

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року

у справі № 810/570/14-а

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ДО ЕНД КО КИЇВ»

до Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області

про визнання протиправних дій та
скасування податкових повідомлень,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ»
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Бориспільської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
від 29 жовтня 2013 року №
, яким нараховано суму штрафу в
розмірі 1000720, 20 грн. та № , яким
товариство зобов'язано спалити штраф в
розмірі 77465.30 грн. за порушення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з авансових
внесків з податку на прибуток
підприємств, створених за участю
іноземних інвесторів.

На обґрунтування позову зазначено, що
за підсумками звітного 2012 року
товариство мало надмірно сплачений
податок на прибуток в сумі 27489923,16 грн.,
та з метою своєчасної сплати
авансового внеску, звернулось до
відповідача з листами про зарахування
цієї переплати в рахунок сплати
поточних зобов'язань, в тому числі
авансу. Проте відповідач не зарахував
зайво сплачені кошти в рахунок сплати
податку на прибуток та за наслідками
камеральної перевірки встановив
порушення граничного строку сплати
цього податку, і прийняв спірні
податкові повідомлення-рішення про
нарахування штрафу.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26
червня 2014 року в задоволені позовних
вимог відмовлено.

Суди встановили, що на час настання
граничних строків сплати авансового
внеску у позивача були відсутні
правові підстави для його несплати,
незважаючи на наявну суму переплати з
податку на прибуток, оскільки
зарахування переплати за платежем
«податок на прибуток підприємств» за
2012 рік може бути зарахована з рахунок
сплати поточних зобов'язань за
платежем «авансовий платіж з податку
на прибуток» виключно у разі
надходження заяви платника податків,
передбаченої п. 43.4 ст. 43 ПК України. Суди
зазначили, що ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ» не
зверталося до Бориспільської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області із
заявами про зарахування наявної
переплати за платежем «податок на
прибуток» в рахунок погашення
зобов'язань по сплаті авансового
внеску з податку на прибуток за
лютий-липень 2013 року та в межах
встановленого строку не сплатило таких
податкових зобов'язань, а тому порушило
граничні строки сплати цього податку.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю: визнати
протиправними та скасувати спірні
податкові повідомлення-рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Товариством і податковою інспекцією
31.12.2012 року проведено звірення
розрахунків платника податків з
бюджетом за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року, за результатом якого було
складено акт, відповідно до якого сума
переплати платником податків з податку
на прибуток станом на 31.12.2012 року
складає 27489923,19 грн.

На підставі п. 1 та п. 3 ст. 10 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» та п.п.75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, відповідачем
проведено камеральну перевірку з
питань несвоєчасної сплати податку на
прибуток юридичних осіб, за наслідками
якої складено акт від 21.10.2013 р. №
292/15-1/20582919 в якому зазначено про
порушення термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання
авансового внеску з податку на
прибуток протягом строків, визначених
п.п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України.

За підставі акту відповідачем
прийнято податкові
повідомлення-рішення із застосуванням
ст. 126 Податкового кодексу України: від
29 жовтня 2013 року № , про сплату
штрафу в розмірі 1000720, 20 грн. та № ,
яким товариство зобов'язано спалити
штраф в розмірі 77465.30 грн.

З приводу правової підстави проведення
перевірки, колегія Вищого
адміністративного суду України
зауважує, що Закон України «Про
державну податкову службу в Україні»
від 4.12.1990 р. № 509 втратив чинність з
12.08.2012 р. згідно із Законом України від 5
липня 2012 року N 5083-VI, а тому, проведення
перевірки товариства в жовтні 2013 р. на
підставі цього Закону є протиправним.
Щодо підстав для її проведення з
посиланням на п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 та п.п.75.1
ст. 75 Податкового кодексу України, слід
зазначити наступне.

Контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом(п.п.75.1 ПК України).
Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків. (п.п.75.1.1.) Камеральна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком (ст.76 ПК України)

Тобто, податковим законодавством
передбачено проведення камеральної
перевірки лише виключно з метою
перевірки податкової звітності
платника податків, а не своєчасної
сплати податків та зборів. З метою
перевірки своєчасності, достовірності
та повноти сплати податків та зборів
Податковим кодексом України
передбачено проведення документальної
перевірки відповідно до вимог п.п.75.1.2
Податкового кодексу України.

Також суди попередніх інстанцій не
звернули увагу, що в податковому
повідомлені-рішенні не зазначено жодну
з норм Податкового кодексу України, в
зв'язку з порушенням якої воно
приймалось.

Щодо своєчасності сплати авансового
внеску з податку на прибуток протягом
строків, визначених п.п.57.1 ст. 57
Податкового кодексу України слід
зазначити наступне. Цим підпунктом
визначено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого цим Кодексом для подання
податкової декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Підпунктом 87.1 цього Кодексу
встановлено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Згідно з пп. 14.1.115 ПКУ надміру сплачені
грошові зобов'язання - це суми коштів,
які на певну дату зараховані до
відповідного бюджету понад нараховані
суми грошових зобов'язань, граничний
строк сплати яких настав на таку дату.
Підпунктом 17.1.10 ПКУ встановлено, що
платник податків має право на залік чи
повернення надміру сплачених, а також
надміру стягнутих сум податків та
зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Зазначеним кодексом не врегульовано
порядок заліку надмірно сплачених
грошових зобов'язань в рахунок сплати
поточних грошових зобов'язань. Подача
заяви платником податку передбачена у
випадку повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань, що передбачено
статтею 43 Податкового кодексу України,
або у випадку погашення грошового
зобов'язання (податкового боргу) з
інших платежів (п.п.43.4 ПК України).

В даному випадку, платник податку не
вимагав повернення надмірно сплачених
коштів, при цьому, як вбачається з
матеріалів справи, подавав заяви від
14.01.2013 р. та від 18.01.2013 р. про зарахування
зайво сплачених коштів в рахунок
авансових платежів, і наполягав на
здійснення заліку з цього самого виду
податку, що узгоджується з приписами
цього Кодексу.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, постановою Київського
окружного адміністративного суду від 2
квітня 2013 р., яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.06.2013 р, та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України (справа № 810/424/13-а) задоволено
позовні вимоги ТОВ «Київ Кетерінг»
(правонаступник ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ») до
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області, зобов'язано відповідача
зарахувати ТОВ «Київ Кетерінг» частину
зайво сплаченої суми з податку на
прибуток підприємств у сумі 937 867,00 грн.
в рахунок сплати авансового внеску з
податку на прибуток підприємств за
січень 2013 р. Вказані судові рішення
помилково не враховані судами всупереч
вимогам частини 1 статті 72 КАС України,
оскільки податковий орган стверджує
про порушення строку сплати авансу в
січні 2013 року.

Відповідно до статті 229 КАС України,-
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанції та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанції
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Вищий адміністративний суд України
приходить до висновку, що касаційна
скарга позивача є повністю
обґрунтована та підлягає задоволенню,
оскільки судами попередніх інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. З
таких підстав рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню, а позовні вимоги -
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 223, 229, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДО ЕНД КО
КИЇВ» - задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 червня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДО ЕНД КО КИЇВ» до
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
29.10.2013 р. № , від 29.10.2013 р. №
.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДО ЕНД КО КИЇВ»
судові витрати в розмірі 6494 грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.П.Юрченко

Н.Є.Блажівська

М.В.Сірош