Справа № 1805/2а-7620/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/15773/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми на
постанову Зарічного районного суду
м. Суми від 05 листопада 2012 року та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми , третя
особа - ПАТ «СНВО ім. М.В.Фрунзе» про
визнання протиправною та скасування
постанови,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми (далі -
Фонд) з позовом про визнання
протиправною та скасування постанови
від 06 жовтня 2009 року «Про припинення
страхових виплат», зобов'язавши
нарахувати та провести йому страхові
виплати з 10 серпня 2009 року.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 05 листопада 2012 року позов
задоволено. Визнано дії Фонду,
пов'язані з припиненням страхових
виплат ОСОБА_4 у зв'язку з професійним
захворюванням на виробництві
неправомірними. Визнано незаконною та
скасовано постанову Фонду від 06 жовтня
2009 року про припинення страхових
виплат ОСОБА_4 Зобов'язано Фонд
призначити з дня первісного
встановлення МСЕК з 10 серпня 2009 року
ступеню втрати професійної
працездатності та провести в
подальшому відповідні виплати за
діагнозом «Вібраційна хвороба…»
відносно ОСОБА_4

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року рішення Зарічного районного суду
м. Суми від 05 листопада 2012 року
скасовано в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 про визнання дій
Фонду, пов'язаних з припиненням
страхових виплат ОСОБА_4, в зв'язку з
професійним захворюванням на
виробництві неправомірними, з
прийняттям нового судового рішення про
відмову в задоволенні даних позовних
вимог ОСОБА_4 скасовано в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про
зобов'язання Фонду, призначити з дня
первісного встановлення МСЕК з 10
серпня 2009 року ступеню втрати
професійної працездатності та
провести в подальшому відповідні
виплати за діагнозом «Вібраційна
хвороба…» відносно ОСОБА_4 з
прийняттям нового судового рішення про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_4, яким зобов'язано Фонд провести
ОСОБА_4 з 10 серпня 2009 року щомісячні
страхові виплати, які компенсують
відповідну частину втраченого
заробітку (номер справи 3684, номер
випадку 3684.2, вид виплат 410, КЕКВ 1343.05), що
встановлені постановою Фонду від 06
жовтня 2009 року № 1820/3684/3684.2/4, з
урахуванням фактично проведених
щомісячних страхових виплат
відповідно до постанови Фонду від 15
квітня 2011 року № 1820/3684/3684.2/16. В
задоволені решти позовних вимог -
відмовлено. В іншій частині постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 05
листопада 2012 року залишено без змін.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Фонд просить, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, рішення суддів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення ОСОБА_4, у якому останній
рішення судів першої та апеляційної
інстанції вважає такими, що ухвалені із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, та просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 02 жовтня 2009 року ОСОБА_4
звернувся до Фонду з заявою про
призначення страхових виплат у зв'язку
з нещасним випадком на виробництві
(професійним захворюванням), що стався
(отримане) за час роботи на ВАТ НПО ім.
Фрунзе.

Рішенням МСЕК від 10 серпня 2009 року
позивачу первинно встановлено стійку
втрату працездатності (сукупно) по
трудовому каліцтву (Акт по формі Н-1 № 191
від 16.10.2009 року) та по професійному
захворюванню (Акт форми П-4 № 366 від
05.07.2009 року) в розмірі 65%, з них
профзахворювання - 60%, в тому числі, по
діагнозу «вібраційна хвороба» - 25%, по
травмі - 5%.

Постановами Фонду призначені виплата
одноразової допомоги в разі стійкої
втрати професійної працездатності в
сумі 15 309,65 грн.,. виплата одноразової
допомоги в разі стійкої втрати
професійної працездатності в сумі 22
128,65 грн., виплата щомісячної грошової
суми в разі часткової втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку, з 10 серпня 2009 року в розмірі 2
161,36 грн.

З підстав, визначених пунктом 6 частини
першої статі 38 Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105 - ХІV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинила втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV)
постановою Фонду від 06.10.2009 року за №
1820/3684/3684.2/6 з 11 серпня 2009 року страхові
виплати ОСОБА_4 припинені. Підставами
для припинення страхових виплат стали
відмова від підпису Акту розслідування
професійного захворювання
представником Фонду та опротестування
актів прокуратурою.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем відмовлено ОСОБА_4 у
страхових виплатах з підстав, які не
визначені у законі.

Задовольнивши позов частково, суд
апеляційної інстанції погодився з
судом першої інстанції, що
законодавством України не передбачено
такої підстави для припинення
страхових виплат як відмова
представника Фонду від підписання Акту
розслідування хронічного професійного
захворювання. В той же час апеляційний
суд не погодився з висновками про
незаконність дій Фонду по припиненню
страхових виплат, про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_4 про зобов'язання
призначити щомісячні страхові виплати
з урахуванням спірного діагнозу
«вібраційна хвороба…», оскільки дана
виплата була призначена іншою
постановою. Крім того, апеляційний суд
не погодився з висновками суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача здійснювати зазначені
виплати на майбутнє, оскільки рішення
суду не може обмежувати волю
законодавця у майбутньому змінювати
правове регулювання суспільних
відносин.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до статті 38 Закону № 1105-ХІV
страхові виплати і надання соціальних
послуг може бути припинено: на весь час
проживання потерпілого за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України; на весь час, протягом
якого потерпілий перебуває на
державному утриманні, за умови, що
частка виплати, яка перевищує вартість
такого утримання, надається особам, які
перебувають на утриманні потерпілого;
якщо з'ясувалося, що виплати призначено
на підставі документів, які містять
неправдиві відомості. Сума витрат на
страхові виплати, отримані
застрахованим, стягується в судовому
порядку; якщо страховий випадок настав
внаслідок навмисного наміру
заподіяння собі травми; якщо
потерпілий ухиляється від медичної чи
професійної реабілітації або не
виконує правил, пов'язаних з
установленням чи переглядом обставин
страхового випадку, або порушує
правила поведінки та встановлений для
нього режим, що перешкоджає одужанню; в
інших випадках, передбачених
законодавством.

Відповідно до пункту 76 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
(далі Порядок), затвердженого
постановою КМУ від 25 серпня 2004 року
№1112, роботодавець організовує
розслідування причин виникнення
професійного захворювання та наказом
призначає комісію з розслідування
причин виникнення професійного
захворювання (далі - комісія з
розслідування), до складу якої входять
представник установи державної
санітарно-епідеміологічної служби, яка
обслуговує підприємство (голова
комісії), представники
лікувально-профілактичного закладу, що
обслуговує підприємство, підприємства,
працівником якого є потерпілий,
первинної організації профспілки,
членом якої є потерпілий, або
уповноважена найманими працівниками
особа з питань охорони праці, якщо
потерпілий не є членом профспілки,
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду за місцезнаходженням
підприємства. До розслідування в разі
потреби можуть залучатися
представники інших органів.
Роботодавець зобов'язаний подати
комісії з розслідування дані
санітарно-гігієнічних досліджень
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, важкості та
напруженості праці на робочому місці,
нормативні документи (ДСТУ, ГОСТ тощо),
технологічні регламенти виробництва,
відомості про професійні обов'язки
працівника, забезпечити комісію
приміщенням, транспортними засобами і
засобами зв'язку, організувати
друкування, розмноження і оформлення в
необхідній кількості матеріалів
розслідування (пункт 77 Порядку).
Відповідно до пункту 78 Порядку, комісія
з розслідування зобов'язана скласти
акт розслідування хронічного
професійного захворювання за формою П-4
(далі акт форми П-4) згідно з додатком 15,
у якому відобразити заходи щодо
запобігання розвиткові професійного
захворювання та забезпечення
нормалізації умов праці, а також
установити осіб, які не виконали
відповідні вимоги законодавства про
охорону праці і про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення; у разі коли
роботодавець або інші члени комісії
відмовляються підписати акт форми П-4,
складається відповідний акт, який є
невід'ємною частиною акта форми П-4 і
який затверджуються відповідною
посадовою особою. Про те, що відмова
члена комісії тягне за собою
недійсність акту розслідування або
інших наслідків законодавцем не
вказано.

При цьому, такої підстави для
припинення страхових виплат як відмови
від підписання Акту розслідування
хронічного професійного захворювання
законодавством не передбачено.

Таким чином, приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог частково,
суд апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку, що відмова від
підпису члена комісії Акту
розслідування хронічного професійного
захворювання за формою П-4, звернення
до прокуратури не є підставами для
припинення страхових виплат,
призначених ОСОБА_4, а Акт № 66 є чинним.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ухвалила:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми - залишити
без задоволення, а постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 05 листопада
2012 року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 лютого 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець