Справа № 2а-3350/10/0370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р.
Справа № 40573/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 31.03.2011 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся з адміністративним позовом
до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкових повідомлень-рішень від 22
листопада 2010 року № /0 про
визначення йому податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість (ПДВ) на суму 88 002 грн., в тому
числі: 58668 грн. за основним платежем і
29334 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями та № /0 про визначення
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності та само
зайнятих осіб, на суму 51 684 грн. 81 коп.
основного платежу.

В обґрунтування позову
покликається на те, що Луцькою ОДПІ
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2009
по 30 червня 2010 року. За результатами
перевірки складено акт від 03 листопада
2010 року № 7666/17-2/НОМЕР_1, згідно із яким
встановлено порушення позивачем
підпункту «а» пункту 19.1 статті 19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», статті 13 Декрету КМ
України від 26 грудня 1992 року № 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян», що
призвело до несплати податку з доходів
фізичних осіб за період з 01 квітня по 31
грудня 2009 року на суму 51684 грн. 81 коп., та
підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пункту
4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3,
підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого позивачем
занижено суму ПДВ, що підлягала
нарахуванню до сплати в бюджет, в
розмірі 58668 грн. В ході перевірки
встановлено завищення підприємцем
ОСОБА_1 за період з 01 квітня по 31 грудня
2009 року валових витрат на суму 344565 грн.
42 коп. Порушення виникло у зв'язку з
віднесенням до складу валових витрат
суми придбаного та не реалізованого у
вказаному періоді товару. В результаті
завищення валових витрат позивачем
занижено чистий дохід на суму 344565 грн. 42
коп., відповідно занижено податкове
зобовязання з податку з доходів
фізичних осіб на суму 51684 грн. 81 коп., яке
правомірно донараховане Луцькою ОДПІ
згідно із податковим
повідомленням-рішенням № /0 від 22
листопада 2010 року. Крім того,
відповідно до наданих на перевірку
первинних бухгалтерських та
податкових документів перевіркою
встановлено залишки наявних у
підприємця ОСОБА_1
товарно-матеріальних цінностей станом
на 30 червня 2010 року на суму 701140 грн. 21
коп. (в тому числі ПДВ). Згідно із
письмовим поясненням позивача залишки
товарно-матеріальних цінностей станом
на 30 червня 2010 року становлять 536651 грн.
11 коп. (в тому числі 35% - націнка), тобто
фактичні залишки товару (без націнки)
становлять 348823 грн. 22 коп. Таким чином,
перевіркою встановлено розбіжність в
залишках товару за даними перевірки та
позивача станом на 30 червня 2010 року на
суму 352316 грн. 99 коп., з яких ПДВ
становить 58719 грн. 49 коп., що призвело до
заниження підприємцем податкових
зобов'язань з ПДВ за період з 01 квітня
2009 року по 30 червня 2010 року на суму 58719
грн. Зазначена сума ПДВ включена
перевіркою до податкових зобов'язань
за червень 2010 року та на підставі акту
перевірки Луцькою ОДПІ правомірно
винесено податкове
повідомлення-рішення № /0 від 22
листопада 2010 року про донарахування
позивачу податкового зобовязання з ПДВ
на суму 88002 грн., в тому числі: 58668 грн. за
основним платежем і 29334 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Оскаржуваною постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 31.03.2011 року
позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено.
Визнано протиправними і скасувано
податкові повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 22 листопада
2010 року № /0 про визначення
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 88 002 грн., з яких
58 668 грн. за основним платежем і 29 334 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями, №
/0 про визначення фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб на суму 51 684 грн. 81 коп. за
основним платежем.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що В ході перевірки
встановлено завищення підприємцем
ОСОБА_1 за період з 01 квітня по 31 грудня
2009 року валових витрат на суму 344565 грн.
42 коп. Порушення виникло у звязку з
віднесенням до складу валових витрат
суми придбаного та не реалізованого у
вказаному періоді товару. В результаті
завищення валових витрат позивачем
занижено чистий дохід на суму 344565 грн. 42
коп., відповідно занижено податкове
зобовязання з податку з доходів
фізичних осіб на суму 51684 грн. 81 коп., яке
правомірно донараховане Луцькою ОДПІ
згідно із податковим
повідомленням-рішенням № /0 від 22
листопада 2010 року. Крім того,
відповідно до наданих на перевірку
первинних бухгалтерських та
податкових документів перевіркою
встановлено залишки наявних у
підприємця ОСОБА_1
товарно-матеріальних цінностей станом
на 30 червня 2010 року на суму 701140 грн. 21
коп. (в тому числі ПДВ). Згідно із
письмовим поясненням позивача залишки
товарно-матеріальних цінностей станом
на 30 червня 2010 року становлять 536651 грн.
11 коп. (в тому числі 35% - націнка), тобто
фактичні залишки товару (без націнки)
становлять 348823 грн. 22 коп. Таким чином,
перевіркою встановлено розбіжність в
залишках товару за даними перевірки та
позивача станом на 30 червня 2010 року на
суму 352316 грн. 99 коп., з яких ПДВ
становить 58719 грн. 49 коп., що призвело до
заниження підприємцем податкових
зобовязань з ПДВ за період з 01 квітня 2009
року по 30 червня 2010 року на суму 58719 грн.
Зазначена сума ПДВ включена перевіркою
до податкових зобовязань за червень 2010
року та на підставі акту перевірки
Луцькою ОДПІ правомірно винесено
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 22 листопада 2010 року про
донарахування позивачу податкового
зобовязання з ПДВ на суму 88002 грн., в
тому числі: 58668 грн. за основним
платежем і 29334 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що як
вбачається з висновку судової
економічної експертизи № 7023-7024 від 17
лютого 2011 року, предметом дослідження
експерта був оригінал книги обліку
доходів і витрат за період з 21 вересня
2007 року по 14 лютого 2010 року, прошитої,
пронумерованої, скріпленої печаткою
Луцької ОДПІ. Невідповідності ведення
підприємцем ОСОБА_1 обліку доходів і
витрат для визначення суми загального
річного оподатковуваного доходу за
період з 01 квітня по 31 грудня 2009 року не
виявлено. Суд погоджується із
висновком судової економічної
експертизи, оскільки при дослідженні в
ході судового розгляду декларацій про
доходи позивача за І півріччя 2009 року, 9
місяців 2009 року, 2009 рік, аналізів
рахунків 92, 311, 311/1, 631, 661, 685, 702 за період з
01 квітня по 31 грудня 2009 року судом не
встановлено завищення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 валових
витрат за період з 01 квітня по 31 грудня
2009 року. Реєстрами отриманих та виданих
податкових накладних фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
підтверджуються податкові зобовязання
позивача з ПДВ за період з квітня 2009
року по червень 2010 року на загальну
суму 253992 грн. 76 коп., в тому числі за
червень 2010 року в розмірі 26723 грн. 76 коп.
Зазначені суми податкових зобов'язань
з ПДВ відображені підприємцем у
податкових деклараціях з ПДВ за період
з квітня 2009 року по червень 2010 року , в
тому числі за червень 2010 року - 26724 грн..
Як вбачається із висновку судової
економічної експертизи № 7023-7024 від 17
лютого 2011 року , експертом також не
виявлено заниження фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 податкових
зобовязань з ПДВ за період з 01 квітня 2009
року по 30 червня 2010 року на суму 58719 грн.
Податковим органом безпідставно, на
основі припущень, не підтверджених
первинними документами, встановлено
залишки товарно-матеріальних
цінностей підприємця ОСОБА_1 станом на
30 червня 2010 року в розмірі 701140 грн. 21
коп., у звязку з чим розбіжність з
даними позивача в залишках товару
склала 352316 грн. 99 коп. (в тому числі ПДВ
58719 грн. 49 коп.), внаслідок чого до
податкових зобовязань позивача з ПДВ
за червень 2010 року неправомірно
включено суму 58719 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 11 грудня 2002 року
ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим
комітетом Луцької міської ради як
суб'єкт підприємницької діяльності, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серії В00 № 365129 . З 11 по 29
жовтня 2010 року Луцькою ОДПІ проведено
документальну планову виїзну
перевірку дотримання фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2009
по 30 червня 2010 року, за результатами
якої складено акт від 03 листопада 2010
року № 7666/17-2/НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення
позивачем підпункту «а» пункту 19.1
статті 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», статті 13
Декрету К М України від 26 грудня 1992 року
№ 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», що призвело до несплати
податку з доходів фізичних осіб за
період з 01 квітня по 31 грудня 2009 року на
суму 51684 грн. 81 коп., та підпункту 3.1.1
пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1 статті 4,
підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податкове
зобовязання з ПДВ в розмірі 58668 грн. 22
листопада 2010 року на підставі акту
перевірки Луцькою ОДПІ прийняті
податкові повідомлення-рішення №
/0 про визначення позивачу
податкового зобов'язання з ПДВ на суму
88 002 грн., в тому числі: 58668 грн. за
основним платежем і 29334 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями та №
/0 про визначення податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності та само
зайнятих осіб, на суму 51 684 грн. 81 коп.
основного платежу. За даними перевірки
встановлено завищення позивачем
валових витрат за період з 01 квітня по 31
грудня 2009 року в розмірі 344565 грн. 42 коп.
та внаслідок цього заниження чистого
доходу за цей же період в розмірі 344565
грн. 42 коп.

Відповідно до статті 13 розділу ІV
Декрету К М України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26 грудня 1992
року № 13-92 оподаткуванню підлягають
доходи громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву. До
складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 зазначеного Закону (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Отже, до
валових витрат включаються витрати на
придбання товарів, пов'язані із
продажем продукції (робіт, послуг), тому
безпідставним є висновок податкового
органу про неправомірність включення
підприємцем ОСОБА_1 до валових витрат
суми придбаного та не реалізованого
товару в періоді, що перевірявся.

Відповідно до пункту 19.1 статті 19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
платники податку зобов'язані: а) вести
облік доходів і витрат у обсягах,
достатніх для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі коли такий платник
податку зобов'язаний цим Законом
подавати декларацію або має право на
таке подання з метою повернення
надміру сплачених податків, у тому
числі при застосуванні права на
податковий кредит.

Форми такого обліку та порядок його
ведення визначаються центральним
податковим органом за узгодженням з
комітетом Верховної Ради України,
відповідальним за проведення
податкової політики; в) подавати
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього Закону таке
подання є обов'язковим; на вимогу
податкового органу та у межах його
компетенції, визначеної
законодавством, пред'являти документи
і відомості, пов'язані з виникненням
доходу або права на отримання
податкового кредиту, обчисленням і
сплатою податку, та підтверджувати
необхідними документами достовірність
відомостей, зазначених у декларації з
цього податку.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 16 жовтня 2003
року № 490 «Про затвердження форми
обліку доходів і витрат платника
податку з доходів фізичних осіб та
Порядку ведення обліку доходів і
витрат для визначення суми загального
річного оподатковуваного доходу»,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 29 жовтня 2003 року за N 988/8309,
затверджено Книгу обліку доходів і
витрат для визначення суми загального
річного оподатковуваного доходу і
Порядок ведення обліку доходів і
витрат для визначення суми загального
річного оподатковуваного доходу
(Порядок).

Відповідно до пункту 3 зазначеного
Порядку записи в графах Книги
здійснюються безпосередньо платниками
податку або іншою особою, нотаріально
уповноваженою таким платником податку
здійснювати такі записи, [кульковою або
чорнильною ручкою] чітко і розбірливо
не пізніше наступного дня після
отримання відповідних сум доходів,
сплати (перерахування) податку, а також
понесених витрат, які пов'язані з
отриманням доходів. Підрахунки
відображених у Книзі даних проводяться
для цілей заповнення декларації, коли
згідно з нормами цього Закону та інших
законів таке подання є обов'язковим,
або платники податку мають право
подати таку декларацію з метою
повернення надміру сплачених податків.
Суми отриманих доходів, понесених
витрат та сплачених (перерахованих)
податків відображаються в графах Книги
в гривнях. До граф 1 та 2 записуються
відповідно дати отримання доходу,
понесених витрат, сплати
(перерахування) податку, назви та коди
за ЄДРПОУ для юридичних осіб, прізвища,
імена, по батькові та ідентифікаційні
номери за наявністю для фізичних осіб,
а також їх юридичні і податкові адреси,
де платники податку отримували доходи,
які включаються до складу загального
річного оподатковуваного доходу, та
здійснювали витрати, безпосередньо
пов'язані з отриманням зазначеного
доходу. До граф 3 - 6 записуються
відповідно суми доходів, з яких
складається загальний річний
оподатковуваний дохід, а також суми
понесених витрат, підтверджених
документально, які безпосередньо
пов'язані з отриманням зазначеного
доходу. У графу 7 записуються суми
сплаченого (перерахованого) податку.

Як вбачається з висновку судової
економічної експертизи № 7023-7024 від 17
лютого 2011 року , предметом дослідження
експерта був оригінал книги обліку
доходів і витрат за період з 21 вересня
2007 року по 14 лютого 2010 року, прошитої,
пронумерованої, скріпленої печаткою
Луцької ОДПІ. Невідповідності ведення
підприємцем ОСОБА_1 обліку доходів і
витрат для визначення суми загального
річного оподатковуваного доходу за
період з 01 квітня по 31 грудня 2009 року не
виявлено. Суд погоджується із
висновком судової економічної
експертизи, оскільки при дослідженні в
ході судового розгляду декларацій про
доходи позивача за І півріччя 2009 року, 9
місяців 2009 року, 2009 рік (а.с.33-56, 109-111 том
1), аналізів рахунків 92, 311, 311/1, 631, 661, 685, 702
за період з 01 квітня по 31 грудня 2009 року
судом не встановлено завищення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
валових витрат за період з 01 квітня по 31
грудня 2009 року. Крім того, податковим
органом встановлено заниження
підприємцем ОСОБА_1 податкових
зобов'язань з ПДВ на суму 58668 грн.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1
статті 3 Закону України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з поставки товарів
та послуг, місце поставки яких
знаходиться на митній території
України.

Згідно із пунктом 1.4 цього Закону
поставка товарів - будь-які операції, що
здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
надання, а також операції з безоплатної
поставки товарів (результатів робіт) та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу.

Пунктом 4.1 статті 4 зазначеного Закону
передбачено, що база оподаткування
операції з поставки товарів (послуг)
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, визначеної за
вільними цінами, але не нижче за
звичайні ціни, з урахуванням акцизного
збору, ввізного мита, інших
загальнодержавних податків та зборів
(обов'язкових платежів), згідно із
законами України з питань
оподаткування (за винятком податку на
додану вартість, а також збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку, що включається до
ціни товарів (послуг)).

Порядок визначення податкових
зобов'язань з ПДВ визначається статтею
7 цього Закону, відповідно до підпункту
7.3.1 пункту 7.3 статті 7 якого датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

Згідно із підпунктом 7.2.8 пункту 7.2
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» платники податку
зобов'язані вести окремий облік
операцій з поставки та придбання
товарів (послуг), які підлягають
оподаткуванню цим податком, а також які
не є об'єктами оподаткування згідно із
статтею 3 та звільнених від
оподаткування згідно із статтею 5 цього
Закону.

Зведені результати такого обліку
відображаються у податкових
деклараціях, форма і порядок
заповнення яких визначаються
відповідно до закону. Платник податку
веде реєстр отриманих та виданих
податкових накладних у
документальному або електронному
вигляді за його вибором, у якому
зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума та сума
нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку
продавця, який надав податкову
накладну такому платнику податку.
Платники податку подають органу
державної податкової служби на
безоплатній основі разом з податковою
декларацією за відповідний звітний
період копії реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.
Державна податкова адміністрація
розробляє та розміщує на своєму
офіційному веб-сайті програмне
забезпечення з відкритим кодом для
ведення обліку записів у реєстрах
виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді і
забезпечує його безоплатне
розповсюдження (включаючи зміни і
доповнення) шляхом надання можливості
для копіювання такого програмного
забезпечення як через Інтернет, так і
шляхом запису на носії інформації
платника за його запитом. Зведені
результати обліку, що відображені у
реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних, підлягають
документальній невиїзній перевірці
(камеральній). За наявності оригіналу
податкової накладної не включення її
до зазначеного реєстру не є підставою
для відмови у зарахуванні суми податку,
визначеної у такій податковій
накладній, до складу податкового
кредиту такого платника податку. Форма
і порядок заповнення реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних встановлюються центральним
податковим органом.

Реєстрами отриманих та виданих
податкових накладних фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
підтверджуються податкові зобовязання
позивача з ПДВ за період з квітня 2009
року по червень 2010 року на загальну
суму 253992 грн. 76 коп., в тому числі за
червень 2010 року в розмірі 26723 грн. 76 коп.
Зазначені суми податкових зобов'язань
з ПДВ відображені підприємцем у
податкових деклараціях з ПДВ за період
з квітня 2009 року по червень 2010 року , в
тому числі за червень 2010 року - 26724 грн..

Як вбачається із висновку судової
економічної експертизи № 7023-7024 від 17
лютого 2011 року , експертом також не
виявлено заниження фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 податкових
зобов'язань з ПДВ за період з 01 квітня
2009 року по 30 червня 2010 року на суму 58719
грн. Податковим органом безпідставно,
на основі припущень, не підтверджених
первинними документами, встановлено
залишки товарно-матеріальних
цінностей підприємця ОСОБА_1 станом на
30 червня 2010 року в розмірі 701140 грн. 21
коп., у зв'язку з чим розбіжність з
даними позивача в залишках товару
склала 352316 грн. 99 коп. (в тому числі ПДВ
58719 грн. 49 коп.), внаслідок чого до
податкових зобов'язань позивача з ПДВ
за червень 2010 року неправомірно
включено суму 58719 грн.

Згідно із пунктом 1.7 розділу 1, пунктом 2
розділу 2 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності фізичними
особами, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 11 червня 2004 року № 326,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 червня 2004 року за №
803/9402 (в редакції, чинній на день
оформлення акту перевірки 03 листопада
2010 року) факти виявлених порушень
податкового та валютного
законодавства викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, з
посиланнями на первинні або інші
документи, які зафіксовані за обліком
та підтверджують наявність зазначених
фактів.

За кожним відображеним в акті фактом
порушення податкового та валютного
законодавства необхідно: висвітлити
показники, які відображаються
платником податків у податковій
звітності, та фактичні показники,
виявлені у ході перевірки на підставі
первинних документів обліку платника
податків у розрізі періодів; у разі
виявлення розбіжностей чітко викласти
зміст порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті
нормативно-правових актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків, в якому дане
порушення здійснено, при цьому додати
до акта письмові пояснення платника
податків та, за їх наявності,
відповідальних осіб за ведення обліку
доходів і витрат суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи щодо встановлених порушень;
зазначити первинний документ, на
підставі якого вчинено записи з обліку,
а у разі відсутності такого - інші
докази, що достовірно підтверджують
наявність факту порушення.

Зазначені вище вимоги порушені
державним податковим
ревізором-інспектором, що проводила
перевірку позивача, оскільки акт
перевірки від 03 листопада 2010 року №
7666/17-2/НОМЕР_1 не містить посилання на
первинні документи, які підтверджують
встановлені перевіркою порушення.
Висновки податкового органу не можуть
базуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позивач при формуванні валових витрат
та визначенні податкових зобов'язань з
ПДВ діяв відповідно до вимог чинного
законодавства, а висновки відповідача
безпідставні.

При вирішенні спору судом податкові
повідомлення-рішення від 22 листопада
2010 року № /0 та № /0, прийняті
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень, перевірялися на
відповідність вимогам частини 3 статті
2 КАС України.

Суд приходить до висновку, що
відповідач не довів правомірності
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 22 листопада 2010
року № /0 про визначення позивачу
податкового зобов'язання з ПДВ на суму
88 002 грн., в тому числі: 58668 грн. за
основним платежем і 29334 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями та №
/0 про донарахування податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності та само
зайнятих осіб, на суму 51 684 грн. 81 коп.
основного платежу, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню
повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, суд
виходить із повноважень, визначених
суду частиною 2 статті 162 КАС України, а
саме: у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про скасування
рішення суб'єкта владних повноважень,
попередньо визнавши його протиправним.
Тому адміністративний позов підлягає
задоволенню шляхом визнання
протиправними і скасування податкових
повідомлень-рішень Луцької ОДПІ №
/0 та № /0 від 22 листопада 2010
року.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції -
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 31.03.2011 року
у справі № 2а-3350/10/0370 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я.Качмар

О.М. Гінда