Справа № 811/3840/13-а
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

811/3840/13-а

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2014 року

справа № 811/3840/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Юхименка О.В. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Надточій В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду

від 18.12.2013р. у справі №811/3840/13-а

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн»

до:

про:

Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

04.12.2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн» (далі – ТОВ «Протеїн-Продакшн») звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі – Кіровоградська ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення / а.с. 3-9/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2013р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №811/3840/13-а та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1/.

Відповідач, не погодившись з постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2013р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 114/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з’ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 18.12.2013р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з’ясовано усі обставини справи, які мали значення для її вирішення та постановлено рішення у справі без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 18.12.2013р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлений належним чином / а.с. 126,127/, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання, або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника, суд у встановленому законом порядку не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Протеїн-Продакшн», ідентифікаційний код 34448613, зареєстровано як юридична особа 19.06.2006р., є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Протеїн-Продакшн», та як платник податків, у тому числі ПДВ, підприємство перебуває на податковому обліку в Кіровоградській ОДПІ, одним з основних видів діяльності підприємства, серед іншого, є – виробництво олії та тваринних жирів, виробництво інших харчових продуктів / а.с. 10,11, 97,98/.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем у справі у період з 07.11.2013р. по 11.11.2013р. було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Протеїн-Продакшн» з питань правильності нарахування податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів і витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування податком на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Буд-Монтаж-Сервіс» за липень 2013р., за результатами якої складено акт №114/11-23-22-06/34448613 від 11.11.2013р.. (далі – акт перевірки).

Крім цього необхідно зазначити, що вищезазначені висновки відповідача за результатами перевірки позивача у даній справі, які відображені в акті №114/11-23-22-06/34448613 від 11.11.2013р. зроблено Кіровоградською ОДПІ з огляду на наявність службової записки ОУ ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві за вих. №277/ДПІ/26-59-07-02 від 23.10.2013р. та акту ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві №1628/26-69-22-01 від 31.10.2013р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб’єкта господарювання ТОВ «Буд-Монтаж-Сервіс» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01.07.2013р. по 31.07.2013р.», про що відповідачем зазначено у акті перевірки ТОВ «Протеїн-Продакшн» №114/11-23-22-06/34448613 від 11.11.2013р. / а.с. 12-32/.

З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2013р. між позивачем (замовник) у справі та ТОВ «Буд-Монтаж-Сервіс» (підрядник) було укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт на об’єкті «Завод по глибокій переробці сої», який розташовано за адресою м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Ливарна 10 та який належить ТОВ «Протеїн-Продакшн» / а.с. 96/, контрагент позивача за цим договором під час укладення договору та під час виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором був у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстрований у якості юридичної особи та зареєстрований платником ПДВ, та мав необхідну ліцензую для виконання визначених договором будівельно-монтажних робіт, сторонами за цим договором свої зобов’язання за договором виконано у повному обсязі, а саме підрядником виконано визначений договором обсяг будівельно-монтажних робіт на об’єкті який належить замовнику, а замовником у безготівковій формі сплачена вартість виконаних підрядником робіт за цим договором, що підтверджується належними первинними документами, які наявні у позивача у справі та були ним надані під час проведення перевірки було надано податковому органу, ці первинні документи за вищезазначеним договором підряду характерні для такого роду господарських взаємовідносин, обов’язковість їх ведення передбачена нормами чинного законодавства України, свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором, та подальше використання позивачем отриманого за цим договором у власній господарській діяльності, і які, у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», є підставою для здійснення бухгалтерського обліку та фінансової звітності, і на підставі яких у відповідні звітні періоди позивачем формувались валові витрати підприємства та визначались податкові зобов’язання та податковий кредит /а.с. 36-91/.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не було надано суду будь-яких належних письмових доказів стосовно того, що укладений між позивачем у даній адміністративній справі та ТОВ «Буд-Монтаж-Сервіс» договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 06.06.2013р. у встановлений чинним законодавством спосіб визнано недійсним або нікчемним.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Аналіз норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правових актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов’язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов’язаннях, при цьому це стосується і податкових зобов’язань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару покупець зобов’язаний сплатити вартість товару продавцю, до складу якої входить податок на додану вартість, а продавець зобов’язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару цього обов’язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на продавця товару, який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обов’язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обов’язкових платежів) у даному випадку , що свідчить про те, що несплата продавцем товару податку до додану вартість до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару і не може бути підставою для позбавлення платника податку (покупця товару) на відшкодування податку на додану вартість, у разі якщо такий платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має усі визначені чинним законодавством документи на підтвердження розміру податкового кредиту.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ в Закарпатській області про визнання недійним податкового повідомлення-рішення (реєстраційний номер в ЄДРСР – 14222198), яке відповідно до ст.. 244-2 КАС України є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, які зобов’язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Так, у вищезазначеній постанові Верховний суд України зазначив, що у разі коли контрагент не виконав свого зобов’язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що така правова позиція, щодо розв’язання спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який під час розгляду справи «БУЛВЕС» АД проти Болгарії ( заява №3991/03) у рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідки невиконання постачальником його зобов’язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, та сплачувати пеню, оскільки такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

При цьому колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що з наданої суду ксерокопії довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві №2360/26-69-22-01-18/38620588 від 18.13.2013р. «Про результати зустрічної звірки суб’єкта господарювання ТОВ «Буд-Монтаж-Сервіс» щодо документального підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01.07.2013р. по 31.07.2013р.» / а.с. 133-143/ вбачається, що звіркою документально підтверджено здійснення господарських операції їз платниками податків, у тому числі ТОВ «Протеїн-Продакшн», їх вид, обсяг, якість та розрахунки, також звіркою встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків із платниками податків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 18.12.2013р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2013р. у справі №811/3840/13-а – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено – 23.09.2014р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: В.Є. Чередниченко