Справа № 826/8773/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8773/14
інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ДПІ у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
серпня 2014 року адміністративний позов -
задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві №
від 26 лютого 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - ДПІ у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві була проведена документальна
планова виїзна перевірка дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, правильності
обчислення, повноти та своєчасності
внесення до бюджету держави податків,
зборів та інших платежів ФОП ОСОБА_3 за
період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012
року, за результатами якої складено акт
№ 56/26.57.17.01/НОМЕР_2 від 07 лютого 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог п. 177.2 ст. 177 ПК України,
а саме, неналежне ведення обліку
доходів та витрат, що призвело до
заниження зобов'язань по податку, з
доходів фізичних осіб за період з 01
січня 2012 року по 31 грудня 2012 року на
загальну суму 276 279, 69 грн., п. 5 ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» в результаті
чого, позивачем не забезпечено
зберігання контрольних стрічок
протягом встановленого терміну, п. 4 ст.
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» в
результаті чого не сплачено єдиний
соціальний внесок за 2012 рік на загальну
суму 77 731, 12 грн.

Не погоджуючись з актом перевірки
позивач звернувся до ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві з
запереченнями за результатами
розгляду яких листом № 1421/Б/26-57-17-01 від 21
лютого 2014 року відповідач повідомив, що
заперечення є необґрунтованими, а
висновки акту перевірки такими, що
відповідають вимогам діючого
законодавства та залишено без змін.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 26
лютого 2014 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з доходів
фізичних осіб в сумі 124 215, 01 грн., у тому
числі за основним платежем 99 372, 01 грн.
та штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 24 843, 00 грн. та рішення № 000055,1701
від 26 лютого 2014 року про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого внеску донараховано 77 731,
12 грн.

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням № від 26
лютого 2014 року та рішенням про
застосування штрафних санкцій №
від 26 лютого 2014 року, позивач звернувся
зі скаргою до Головного управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві, за результатами розгляду скарги
Головним управлінням Міндоходів у м.
Києві було прийнято рішення №
691/Б/26-15-10-09-25 від 08 квітня 2014 року, яким
податкове повідомлення-рішення №
від 26 лютого 2014 року збільшено на
суму основного платежу в розмірі 1 420, 30
та нараховані штрафні санкції - 355, 08
грн., а скаргу в даній частині позивача
залишено без задоволення, в частині
рішенням про застосування штрафних
санкцій № від 26 лютого 2014 року -
скасовано, а скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 в частині оскарження
зазначеного рішення - частково
задоволено та зобов'язано ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
винести рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску та
виставити вимогу про сплату боргу
(недоїмки) згідно чинного
законодавства.

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням № від 26
лютого 2014 року, рішенням про
застосування штрафних санкцій №
від 26 лютого 2014 року та рішенням
Головного управління Міндоходів у м.
Києві № 691/Б/26-15-10-09-25 від 08 квітня 2014
року позивач звернувся зі скаргою до
Міністерства доходів і зборів України,
за результатом розгляду якої було
прийнято рішення № 3669/Б/99-99-Ю-01-03-14 від 05
червня 2014 року, яким було залишено без
змін податкове повідомлення-рішення ДШ
у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві №
від 26 лютого 2014 року про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб та
рішення Головного управління
Міндоходів у м. Києві № 691/5/26-15-10-09-25 від
08 квітня 2014 року про результати
розгляду первинної скарги, а повторну
скаргу позивача залишено без
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, протягом періоду 2012 року ФОП
ОСОБА_3 здійснював діяльність з
роздрібної торгівлі фармацевтичними
товарами в аптеці, що розташована за
адресою АДРЕСА_1 та перебував на
загальній системі оподаткування і був
платником податку на додану вартість.

На підставі торгового патенту виданого
ДПІ у Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
позивач здійснює роздрібну торгівлю
терміном дії 01 квітня 2011 року по 31
березня 2016 року.

Під час перевірки було зазначено про
відсутність реалізації товарів у
звітному періоді, що позбавляє ФОП
ОСОБА_3 права на включення до витрат
вартості придбання товарів з підстав
незабезпечення зберігання контрольних
стрічок РРО.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» - суб'єкти підприємницької
діяльності,- які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського -
харчування та послуг зобов'язані,
зокрема, проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Згідно до абз. 12 ст. 2 Закону - фіскальний
звітний чек - документ встановленої
форми, надрукований реєстратором
розрахункових операцій, що містить
дані денного звіту, під час друкування
якого інформація про обсяг виконаних
розрахункових операцій заноситься до
фіскальної пам'яті.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Даною нормою закріплений обов'язок
суб'єкта підприємницької діяльності
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій фіскальні
звітні чеки, забезпечувати їх
зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Згідно до п. 1 Порядку ведення Книги
обліку доходів І витрат, яку ведуть
фізичні особи-підприємці, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування,
і фізичні особи, які провадять
незалежну професійну діяльність
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 1025
від 24 грудня 2010 року та відповідно до п.
177.10 ст. 177 та п. 178.6 ст. 178 ПК України
фізичні особи - підприємці, крім осіб,
що обрали спрощену систему
оподаткування, та фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність (далі - самозайняті особи),
зобов'язані вести книгу обліку доходів
і витрат (далі - книга), у якій щоденно на
підставі первинних документів
здійснюються записи про операції, що
відбулися у звітному (податковому)
періоді.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, у своїй діяльності ФОП
ОСОБА_3 використовував РРО модель Марія
301, фіскальний номер , модель Марія
301 фіскальний номер .

Відповідно позивач вів Книгу обліку
доходів і витрат, належним чином
зареєстровану 16 лютого 2012 року, Книги
обліку розрахункових операцій (надалі
по тексту КОРО), належним чином
зареєстровані за № та № , що
підтверджується матеріалами справи.

Отримана виручка здавалась до банку, що
підтверджується банківськими
виписками, які містяться в матеріалах
справи.

Контрольні стрічки вказаних РРО були
надані суду за період з 26 березня 2012
року по 31 грудня 2012 року та надавалися
під час перевірки, що не спростовується
відповідачем.

Що стосується контрольних стрічок за
період з 01 січня 2012 року по 25 березня 2012
року, позивач при проведенні перевірки
та в судовому засіданні зазначав про їх
відсутності у зв»язку з тим, що останні
були знищені внаслідок залиття
приміщення аптеки, що підтверджується
Актом про залиття від 26 березня 2012 року,
складеного за підписом коменданта ЖБК
ОСОБА_4, сусідів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
керівник аптеки ОСОБА_3, в якому
зазначено, що в приміщенні аптеки, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
знаходиться на першому поверсі
відбулося залиття приміщення Аптеки в
ніч з 26 на 27 березня 2012 р.

Відновлення (роздрукування) дублікатів
контрольних стрічок РРО моделі Марія
301, яка використовується позивачем, не
передбачено технічними можливостями
РРО, що підтверджується довідкою
сервісної установи від ПП ЦСО
«КСТ-Сервіс».

Згідно до Листа за підписом Директора
центру сервісного обслуговування ПП
ЦСО «КСТ-Сервіс» ЕККР Марія 301 МТМ з
версіями програмного забезпечення: Т
10М, ТИМ, здійснює друк контрольної
стрічки у єдиному робочому циклі з
друком фіскального чеку.

Відповідно до вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстратора
розрахункових операцій зміст
контрольної стрічки не зберігається у
пам'яті реєстратора розрахункових
операцій та не може бути повторно
роздрукований.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що підстав для
застосування до позивача штрафних
санкцій за відсутність реалізації
товарів у звітному періоді немає, а
тому позивач правомірно розрахував
податкові зобов»язання з податку з
доходів фізичних осіб.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.