Справа № 875/286/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа №875/286/14
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2014 року (12 год. 30
хв.) м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Сорочко Є.О.

Суддів:
Межевич М.В.

Земляна Г.В.

при секретарі
Грисюк Г.Г.

за участю позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Центральної виборчої комісії про
визнання незаконною та скасування в
частині постанови від 30.09.2014 р. №1385, -

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_3 05 жовтня 2014 року звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК) про визнання протиправним та
скасування постанови ЦВК від 30.09.2014 р.
№1385 в частині відмови ОСОБА_3 у
реєстрації в кандидати у народні
депутати України, та визнання позивача
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі №222.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позов, просила його
задовольнити та скасувати постанову
ЦВК від 30.09.2014 р. №1385 в частині щодо
позивача, як таку, що є протиправною та
позбавляє позивача конституційного
права бути обраним народним депутатом
України, зазначивши обставини
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак про дату,
місце та час судового засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка в матеріалах справи.

Розглянувши адміністративний
позов, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 9 ст. 108 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" рішення, дії чи бездіяльність
виборчих комісій, членів цих комісій,
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, засобів
масової інформації, інформаційних
агентств, підприємств, установ,
організацій, їхніх посадових та
службових осіб, творчих працівників
засобів масової інформації та
інформаційних агентств, кандидатів,
їхніх довірених осіб, партій, їхніх
посадових осіб та уповноважених осіб,
офіційних спостерігачів, що порушують
законодавство про вибори, можуть бути
оскаржені до суду в порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Частиною 1 статті 172 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що право оскаржувати
рішення, дії чи бездіяльність виборчих
комісій, комісій з референдуму, членів
цих комісій мають суб'єкти
відповідного виборчого процесу (крім
виборчої комісії), а також ініціативна
група референдуму, інші суб'єкти
ініціювання референдуму.

Відповідно до матеріалів справи,
ОСОБА_3 25.09.2014 р., згідно вимог ст. 55
Закону України "Про вибори народних
депутатів України" подала до ЦВК заяву
про самовисування для реєстрації її
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі №222,
на позачергових виборах до Верховної
Ради України, які будуть проводитись 26
жовтня 2014 року.

До вказаної заяви позивачем
було додано такі документи:
автобіографію, документи про внесення
грошової застави, фотокартки,
ксерокопію першої та другої сторінки
паспорту, передвиборну програму
кандидата в народні депутати України,
що підтверджується довідкою ЦВК від
25.09.2014 р., копія якої наявна в матеріалах
справи, тобто всі необхідні документи,
передбачені ст. 55 Закону України "Про
вибори народних депутатів України".

За результатами розгляду поданих
позивачем документів, ЦВК постановою
від 30.09.2014 р. №1385 відмовила позивачу у
реєстрації її кандидатом у народні
депутати України.

Підставою відмови у реєстрації
позивача слугувало те, що позивачем у
заяві про самовисування для реєстрації
її кандидатом у депутати, в
порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України", не було зазначено
зобов'язання у разі обрання її
депутатом припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Конституції
України народним депутатом України
може бути обрано громадянина України,
який на день виборів досяг двадцяти
одного року, має право голосу і
проживає в Україні протягом останніх
п'яти років.

Аналогічні положення закріплені
в ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про
вибори народних депутатів України".

Відповідно до вимог ст. 78
Конституції України народні депутати
України не можуть мати іншого
представницького мандата, бути на
державній службі, обіймати інші
оплачувані посади, займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім викладацької,
наукової та творчої діяльності),
входити до складу керівного органу чи
наглядової ради підприємства або
організації, що має на меті одержання
прибутку.

Вимоги щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності встановлюються законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Закону України
«Про статус народного депутата
України» народний депутат не має права:

1) бути членом Кабінету Міністрів
України, керівником центрального
органу виконавчої влади;

2) мати інший представницький
мандат чи одночасно бути на державній
службі;

3) обіймати посаду міського,
сільського, селищного голови;

4) займатися будь-якою, крім
депутатської, оплачуваною роботою, за
винятком викладацької, наукової та
творчої діяльності, а також медичної
практики у вільний від виконання
обов'язків народного депутата час;

5) залучатись як експерт органами
у кримінальному провадженні, а також
займатися адвокатською діяльністю;

6) входити до складу керівництва,
правління чи ради підприємства,
установи, організації, що має на меті
одержання прибутку.

Народний депутат зобов'язаний
додержуватись інших вимог та обмежень,
які встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" Центральна виборча комісія
реєструє кандидата у депутати у
відповідному окрузі за умови отримання
нею визначених документів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 60 цього Закону
Центральна виборча комісія відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі відсутності
документів, зазначених у частині
першій статті 54 чи частинах першій або
другій статті 55 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" встановлено, що заява про
самовисування має містити зобов'язання
кандидата, у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає).

Отже, заява про самовисування є
одним з обов'язкових документів, що
подаються для реєстрації особи
кандидатом у депутати, а п. 1 ч. 2 цієї
статті визначає вимоги до змісту такої
заяви, що виключає її довільне
оформлення.

З наведеного вбачається, що у разі
коли документ (заяву) оформлено не
належним чином, тобто у ньому містяться
не всі необхідні та важливі дані, що за
Законом повинні бути вказані, тоді слід
вважати, що документ відсутній.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу на те, що на офіційному
інтернет-ресурсі ЦВК -
www.cvk.gov.ua/metod/formy/2014/05.doc міститься зразок
заяви про самовисування осіб у
кандидати в народні депутати України.

Згідно зразка такої заяви, який
офіційно оприлюднено ЦВК, у заяві особа
має зазначити, що вона зобов'язується у
разі обрання її депутатом припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України, та протягом місяця
після офіційного оприлюднення
результатів виборів передати в
управління іншій особі належні їй
підприємства та корпоративні права у
порядку, встановленому законом.

При цьому, у примітках до такого зразка
ЦВК роз'яснено: "** У разі відсутності
іншого представницького мандата, який
згідно з Конституцією України та
законами України несумісний з мандатом
народного депутата України,
зазначається "Іншого представницького
мандата, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата України, не маю", *** У разі
відсутності у власності підприємств та
корпоративних прав зазначається
"Належних мені підприємств та
корпоративних прав не маю".

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 про
самовисування поданої до ЦВК, копія
якої міститься в матеріалах справи, у
заяві позивач зазначила, що іншого
представницького мандата, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісниий з мандатом
народного депутата України вона не має,
а також те, що у разі обрання її
народним депутатом України вона
зобов'язується протягом місяця після
офіційного оприлюднення результатів
виборів передати в управління іншій
особі належні їй підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом.

Отже, оформлення заяви про
самовисування кандидатом у народні
депутати України позивачем здійснено у
повній відповідності до
запропонованого ЦВК зразку.

Разом з тим, необхідно зазначити,
що відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" помилки і неточності, виявлені
в поданих кандидатами на реєстрацію
документах, підлягають виправленню і
не є підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати.

Системний аналіз положень ч. 2 ст.
55, п. 2 ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 60 Закону України
"Про вибори народних депутатів України"
свідчить про те, що однією з
обставин, з якою закон пов'язує
наявність підстав для відмови у
реєстрації кандидатом у народні
депутати України, є неподання
визначених законом документів; у
випадку ж наявності помилки і
неточності у змісті поданого
документа, зазначене може бути усунено
шляхом внесення відповідних
виправлень та не може бути підставою
для відмови в реєстрації кандидата в
депутати.

Таким чином, підставою для
відмови в реєстрації позивача
кандидатом у депутати міг бути факт
неподання заяви про самовисування, а не
її оформлення із порушенням вимог
пункту 1 частини 2 статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" щодо зазначення зобов'язання у
разі обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які відповідно до Конституції
України та законів України несумісні з
мандатом народного депутата України.

Враховуючи викладене, зважаючи на
обставини, встановлені на підставі
доказів, досліджених під час судового
розгляду справи, виходячи з
необґрунтованості відмови Центральної
виборчої комісії у реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_3 з мотивів, викладених у
постанові від 30.09.2014 р. №1385, колегія
суддів дійшла висновку про
протиправність постанови ЦВК від 30.09.2014
р. №1385 "Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_3" в частині
відмови ОСОБА_3 в реєстрації кандидатом
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №222 як
такої, що прийнято за відсутності
передбачених законом підстав та без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, що є
підставою для її скасування у
відповідній частині.

При цьому, зважаючи на те, що прийняття
рішень про реєстрацію кандидата у
народні депутати відноситься до
виключної компетенції ЦВК як
колегіального органу, колегія суддів
зазначає про відсутність підстав для
задоволення позову в частині позовних
вимог про зобов'язання ЦВК прийняти
рішення про реєстрацію кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі №222.

Проте, зважаючи на наявність факту
порушення прав позивача у зв'язку із
прийняттям відповідачем протиправної
відмови у реєстрації кандидатом у
народні депутати України та
необхідністю відновлення його прав,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність зобов'язання ЦВК повторно
розглянути подані ОСОБА_3 25 вересня 2014
року документи для реєстрації
кандидатом у депутати і прийняти
рішення, передбачене частиною 6 статті
59 Закону України "Про вибори народних
депутатів України".

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ОСОБА_3 до ЦВК підлягають
задоволенню частково, а саме необхідно
визнати протиправною та скасувати
постанову ЦВК від 30.09.2014 р. №1385 в
частині відмови ОСОБА_3 у реєстрації в
кандидати у народні депутати України
та зобов'язати ЦВК повторно розглянути
подані ОСОБА_3 25.09.2014 р. документи для
реєстрації кандидатом у депутати і
прийняти рішення, передбачене ч. 6 ст. 59
Закону України "Про вибори народних
депутатів України".

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, 172, 174-177 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Центральної виборчої
комісії про визнання незаконною та
скасування в частині постанови від
30.09.2014 р. №1385 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Центральної виборчої
комісії від 30.09.2014 р. №1385 "Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_3" в
частині відмови ОСОБА_3 в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі №222.

Зобов'язати Центральну виборчу комісію
повторно розглянути подані ОСОБА_3 25
вересня 2014 року документи для
реєстрації кандидатом у депутати і
прийняти рішення, передбачене частиною
6 статті 59 Закону України "Про вибори
народних депутатів України".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у дводенний строк з дня її
проголошення.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Межевич
М.В.

Земляна
Г.В.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.