Справа № 817/1815/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"08" жовтня 2014 р.
Справа № 817/1815/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представника приватного
підприємства "ПАТАР" ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Рівненської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "04" серпня
2014 р. у справі за позовом приватного
підприємства "ПАТАР" до Рівненської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання протиправним
та скасування рішення та картки
відмови ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Рівненської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів за
№20450001/2014/000017/2 від 23.05.2014 року. Визнано
протиправною та скасовано картку
відмови в прийнятті митної декларації
Рівненської митниці Міндоходів
№204050001/2014/0002 від 23.05.2014 року. Присуджено
на користь приватного підприємства
"Патар" (далі-Підприємство) із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 73, 08 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову про відмову у задоволені
позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Суд встановив, що 07 травня 2014 року між
компанією «Ес єнд Би Индастриал
Минералс Ад» (Продавець) та компанія ПП
«Патар» (Покупець) було укладено
контракт №ПА-1/24, відповідно до якого
продавець зобов'язується передати у
власність товар - бентоніт ливарний BFA,
а покупець зобов'язується прийняти
товар та своєчасно здійснити оплату.

Відповідно до п.3 контракту №ПА-1/24 ціна
товару, вказаного в п.1 контракту
встановлюється в конкретних додатках.
Загальна сума контракту
встановлюється сумарно, виходячи з
підписаних сторонами додатків.
Загальна сума контракту складає 18000
євро.

За п.5 контракту товар поставляється в
однотонних поліпропіленових
контейнерах типу «Біг-Бег» для
одноразового споживання. Вартість
упаковки та маркування входить до
вартості товару.

При цьому, в додатку №1 до контракту
№ПА-1/24 обумовлено постачання 22 тонн
бентоніту ливарного BFA ціна за 1 тонну
бентоніту ливарного - BFA складає 145євро.
Загальна вартість за 22 тонни становить
3190 Євро.

З матеріалів справи вбачається, що
умовами платежу є 100% предоплата на
банківські рахунки Продавця. Базис
поставки FCA Кырджали, Болгарія
(Інкотермс 2010). При поставці на умовах FCA
покупець самостійно заключає договір
на перевезення.

В ході судового розгляду встановлено,
що 23 травня 2014 p. з метою митного
оформлення бентоніту ливарного - BFA у
вигляді порошку темно-синього кольору
ПП «Патар» подало до Рівненської
митниці Міндоходів митну декларацію
№204050001/2014/007586, задекларувавши митну
вартість товару на рівні 3190 EUR,
визначеної за ціною, яка зазначена в
додатку №1 до контракту і у гривнях
складає 51041,42 грн. (виходячи з курсу 47,90
грн. за 1 Євро.).

На підтвердження митної вартості
товару ПП «Патар» надано також митному
органу митну декларацію, за якою було
відмовлено у випуску товарів
№204050001/2014/007586 від 23.05.2014р.; декларацію
митної вартості №204050001/2014/007660;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) від 07.05.2014р. №ПА-1/24;
рахунок-фактуру (інвойс) №22011 від
20.05.2014р.; акт про проведення огляду
товарів; міжнародну
товарно-транспортну накладну; рахунок
на оплату №809 від 22.05.2014р.; паспорт
безпеки матеріалу; прайс лист;
сертифікат походження; сертифікат
якості № 322/20.05.2014;договір №К-160514 про
надання транспортно-експедиційних
послуг від 26.05.2014р.; заявка на
перевезення товару автомобільним
транспортом №1; калькуляція (довідка)
транспортних витрат.

Суд з'ясував, що з метою усунення
розбіжностей в документах, усунення
сумнівів щодо підробки документів та
з'ясування всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, та
відомостей щодо ціни яка була фактично
сплачена (підлягає сплаті) за ці товари,
в межах приписів частини 2 та 3 статті 53,
частини 2, 4 та 5 статті 54, статті 58,
статті 264 Митного кодексу України,
посадовими особами Рівненської
митниці Міндоходів було витребувано у
декларанта додаткові документи,
перелік яких відповідає частині 2 та 3
статті 53, а саме: товаротранспортну
накладну CMR від 20.05.14 №А 074659; паспорт
безпеки який передбачений розділом 8
контракту від 07.05.14 №ПА-1/24; документ, що
підтверджує числове значення витрат на
ввезення та страхування товарів
відповідно до п. 5, 7 ч. 10 ст. 58 Митного
кодексу України; банківські платіжні
документи, що підтверджують оплату
рахунка (п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України) з урахуванням положень
розділу 7 контракту від 07.05.14 №ПА-1/24;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару; заявку на перевезення, яка
передбачена п.1.1 договору про надання
транспортно-експедиційних послуг від
16.05.14 №К-160514.

На запит Підприємством було надано
міжнародну товарно-транспортну
накладну CMR від 20.05.2014р. №А 074659; паспорт
безпеки матеріалу, який передбачений
розділом 8 контракту від 07.05.2014р. №ПА-1/24;
калькуляцію транспортних витрат, як
документ, що підтверджує числове
значення витрат на ввезення та
страхування товарів відповідно до п.5,7
ч.10 ст.58 Митного кодексу України;
банківську виписку за 15.05.2014р., що
підтверджує оплату рахунка, відповідно
до п.4 ч.2 ст.53 Митного кодексу України;
прайс-лист виробника товару; заявка на
перевезення, яка передбачена п.1.1
договору про надання
транспортно-експедиційних послуг від
16.05.2014р. №К-160514.

Рівненською митницею Міндоходів 23.05.14
року було прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
№204050001/2014/000017/2 з урахуванням раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях на основі
митних декларацій: від 12.05.2014
№125130000/2014/407469, від 05.05.2014 №125130000/2014/407116,
від 07.04.2014 №125130000/2014/405663. Вартість
визначено на рівні 450 USD/тонну. Числове
значення митної вартості партії
товарів на день подання митної
декларації до оформлення становить
116131,55 грн., або у валюті контракту 7238,96
Євро. Таке рішення мотивовано тим, що
документи подані декларантом до
митного оформлення містили
розбіжності стосовно числових значень
складових митної вартості та
відомостей щодо ціни, яка фактично
сплачена за імпортовані товари, за
відсутності належного документального
підтвердження відомостей, заявлених
до митного оформлення застосування
методу визначення митної вартості
товарів за ціною угоди.

Суд першої інстанції дослідив
представлені докази, надав їм належну
правову оцінку у відповідності до
приписів ч.ч.5,6 ст.52, ч.ч.1,2,3 ст.53 Митного
кодексу України та вірно зазначив, що у
митного органу не було підстав на
сумніви щодо правильності визначення
митної вартості товарів, оскільки
Підприємством на вимогу митного органу
додатково було надано всі необхідні
документи.

Так, при розгляді справи з'ясовано, що
Підприємство з первинною митною
декларацією надало калькуляцію про
транспортні витрати №2205 від 22.05.2014р.,
яка містить відомості про вартість
транспортування товару 24866 грн., в т.ч.
18000 грн. - вартість транспортування до
митного кордону України (Парубне), 5258
грн. від кордону України до місця
вигрузки в м.Рівне, вул.Млинівська,23-Б,
1608 грн. - експедиційні послуги,
відомості про те, що вантаж не
страхувався. Зазначені відомості
кореспондується з даними, наведеними у
митній декларації та в інших наданих з
митною декларацією документах, що у
достатній мірі деталізує транспортну
складову митної вартості. Суду
представлено рахунок перевізника від
22.05.2014р. №809, де деталізовано складові
вартості перевезення бентоніту
ливарного - BFA.

Документи, надані до митної декларації
та на вимогу митного органу
підтверджують, що страхування товару
Підприємством не проводилося.
Підпунктом 2.1.8 пункту 2.1 розділу 2
Договору №К-160514 від 16.05.2014 р. про
надання транспортно-експедиційних
послуг передбачено, що експедитор
проводить страхування повної вартості
товару проти всіх ризиків за рахунок
клієнта при умові отримання від нього
письмової вказівки. Про відсутність
страхування товару зазначено в
калькуляції транспортних витрат.

Крім того, при розгляді справи
встановлено, що, приймаючи рішення про
коригування митної вартості товарів
митним органом не аргументовано
посилання на неповноту відомостей,
розбіжностей, неточностей, які б
впливали на рівень митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, яка
сплачена за товар.

У відповідності до ст.49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

За ч.ч.1,2 ст.51 Митного кодексу, митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу; митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

Частина 4 ст. 58 МК України визначає, що
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Згідно приписів ч.5 ст.58 МК України ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 вказаної статті передбачає,
що документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Як визначено у ч. 3 ст. 54 МК за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МК передбачено, що
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з пере ліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2- 4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Суд вірно зазначив, що всупереч
вимогам ст. 55 Митного кодексу України в
оскаржуваному рішенні відсутні
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування.

Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч.2 ст.58 Митного
кодексу України. Так, відповідно до
вказаної правової норми метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

З огляду на викладене, суд зробив
правильний висновок, що за умови не
наведення митним органом доказів
недостатності документів, поданих
декларантом для митного оформлення
товару, наявності сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. А ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

При визначені митної вартості за
резервним методом, який згідно з ч. 1 ст.
57 Митного кодексу України є останнім,
митниця не обґрунтувала у спірному
рішенні із посиланням на подані
декларантом документи неможливість
застосування першого чи інших методів
визначення митної вартості, заявленої
Підприємством.

Митним органом, у відповідності до
приписів ч.2 ст.71 КАС України, не
доведено правомірності прийнятих ним
рішень та не спростовано викладене
вище.

Суд встановив обставини, що мають
значення для розгляду справи і
постановив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні. Доводи ж
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "04" серпня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "09" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
підприємство "ПАТАР" вул.Млинівська,23
б,м.Рівне,33024

3- відповідачу/відповідачам:
Рівненська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Соборна,104,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,