Справа № 815/2589/14
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2589/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Єфіменка К.С., розглянувши у приміщені
суду в порядку письмового провадження
справу за адміністративним позовом
Одеського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України,
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Одеси до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Комунального підприємства «Міське
агентство з приватизації житла»,
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на боці
позивачів ОСОБА_1, на боці відповідачів
ОСОБА_2 про визнання протиправними та
скасування розпорядження №330 від 20.06.2013
року, скасування ордеру на житлове
приміщення серії ПР №009465 від 21.06.2013
року, скасування свідоцтва про право
власності на однокімнатну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, видане Департаментом
міського господарства Одеської
міської ради на ім`я ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся Одеський
прокурор з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Міністерства оборони
України, Квартирно-експлуатаційного
відділу м.Одеси до Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Комунального
підприємства «Міське агентство з
приватизації житла» за участю третьої
особи на боці відповідачів ОСОБА_2 про
визнання протиправними та скасування
розпорядження №330 від 20.06.2013 року,
скасування ордеру на житлове
приміщення серії ПР №009465 від 21.06.2013
року, скасування свідоцтва про право
власності на однокімнатну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, видане Департаментом
міського господарства Одеської
міської ради на ім`я ОСОБА_2.

В судовому засіданні 22.07.2014 року до
участі в справі в якості
співвідповідача було залучено
Департамент міського господарства
Одеської міської ради та третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на боці позивачів ОСОБА_1.

В судовому засіданні 03.10.2014 року
прокурором та представником позивача,
третьої особи на боці позивача,
представником відповідача Приморської
районної адміністрації ОМР не було
заявлено клопотань про витребування
додаткових письмових доказів, допиту
свідків чи експертів по цій справі.
Представники відповідачів -
Департаменту міського господарства
ОМР, Комунального підприємства «Міське
агентство з приватизації житла» та
третя особа на їхньому боці, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_2 були сповіщені належним
чином про день, час та місце слухання
справи (а.с.142-145), один з представників
відповідачів подав клопотання про
розгляд справи за його відсутності
(а.с.62), а тому судом, на підставі
положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України,
ухвалено рішення про розгляд справи в
порядку письмового провадження 10.10.2014
року за наявними в справі письмовими
доказами та запереченнями..

Дослідивши наявні в справі
письмові докази суд встановив наступні
факти та обставини:

Відповідачі - Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради,
Комунальне підприємство «Міське
агентство з приватизації житла»,
Департамент міського господарства
Одеської міської ради згідно ст.140
Конституції України, ст.11 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» є виконавчими органами
місцевого самоврядування, яким ст.55
Житлового кодексу України, п.п.2 п.«а»
ст.30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» надані певні
повноваження щодо розподілу та
забезпечення громадян житлом, видачі
ордерів на право вселення до житлових
приміщень, проведення та оформлення
приватизації державного житлового
фонду, які розташовані на території
громади, а тому позовні вимоги щодо
оскарження їхніх рішень, дій чи
бездіяльності з цих питань на підставі
положень ст.55 Конституції України. п.1
ч.2 ст.17, ст.104 КАС України підвідомчі
адміністративним судам та повинні
розглядатись у порядку
адміністративного судочинства.

При розгляді справи судом
встановлено, що рішенням комісії з
контролю за розподілом житла
Міністерство оборони України (згідно
протоколу №229 від 25.12.2012 року)
однокімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_1, як така що являється
військово-перехідним фондом
Міністерство оборони України,
затверджена діючому
військовослужбовцю підполковнику
ОСОБА_1 в якості «службової» (а.с.80).

25.04.2013 року листом №1177 (а.с.8) начальник
КЕВ м.Одеси повідомив Приморську
районну адміністрацію Одеської
міської ради про звільнення
однокімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом покращення житлових
умов попередніх мешканців.

20.06.2013 року розпорядженням №330 (а.с.107)
Приморська РА ОМР приймає рішення про
видачу ордера на спірну квартиру
громадянці ОСОБА_2. Ордер на житлове
приміщення - серії ПР №009465 (ва.с.31)
виданий Приморською РА ОМР 21.06.2013 року
на ім'я ОСОБА_2.

11.07.2013 року листом №1806 (а.с.12) начальник
КЕВ м.Одеси повторно звертається до
Приморської РА ОМР з проханням надати
статус службової однокімнатній
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка
відповідно до рішенням комісії з
контролю за розподілом житла
Міністерства оборони України (згідно
протоколу №229 від 25.12.2012 року),
затверджена до розподілу
військовослужбовцю підполковнику
ОСОБА_1 в якості «службової».

На клопотання
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Одеси №1806 від 11.07.13 року до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради про передачу для
повторного заселення квартири АДРЕСА_1
та її розподілу військовослужбовцю
Приморською РА ОМР листом від 24.07.13 року
№01-11/1479 повідомлено КЕВ м. Одеси, що
згідно розпорядження Приморської РА
ОМР №372 від 17.07.13 року (а.с.86) у
задоволенні клопотання відмовлено.

09.07.2013 року громадянкою ОСОБА_2 спірне
житлове приміщення було приватизоване
та Департаментом міського
господарства ОМР їй видане свідоцтво
про право власності на вказану
квартиру за №219750 (а.с.92).

Розглянувши оскаржені акти суб'єктів
владних повноважень, суд на підставі
положень ч.3 ст.2 КАС України, приходить
до висновку про їхню не відповідність
законові з наступних підстав:

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України
«Про Збройні Сили України» та ст.ст.2,10
Закону України «Про оборону України»
Збройні Сили України - це військове
формування, на яке покладається
оборона України, захист її
суверенітету, територіальної
цілісності і неподільності,
організаційно Збройні Сили України
складаються із органів військового
управління, об'єднань, з'єднань,
військових частин, закладів, установ та
організацій. Безпосереднє керівництво
Збройними Силами України на підставі
ст.3 Закону України «Про Збройні Сили
України» здійснює Міністерство
оборони України.

Згідно ст.14 цього ж Закону та ст.1 Закону
України «Про правовий режим майна у
Збройних Силах України» земля, води,
інші природні ресурси, а також майно
закріплене за військовими частинами,
установами Збройних Сил України, є
державною власністю. Статті 1,3 цього ж
Закону визначають, що військовим
майном визнається будинки, споруди,
передавальні пристрої, всі види
озброєння, бойова та інша техніка,
боєприпаси, пально-мастильні
матеріали, продовольство, технічне,
аеродромне, шкіперське, речове,
культурно-просвітницьке, медичне,
ветеринарне, побутове, хімічне,
інженерне мано, майно зв'язку тощо.

Будинок №23/4 по проспекту Гагаріна в
місті Одесі був побудований за рахунок
коштів Міністерства оборони України ще
в 1966 році, що підтверджується актом
прийому до експлуатації 5-ти
поверхового житлового будинку по
проспекту Гагаріна в м. Одесі (а.с.18-24).
Вказаний акт державної комісії був
затверджений рішенням Виконавчого
комітету Одеської міської Ради
депутатів трудящих від 20.10.1966 року №775
(а.с.103). Згідно вказаного акту
держкомісії замовником будівництва
будинку було Квартирно-експлуатаційне
управління Одеського військового
округу.

Згідно положень статті 55 Житлового
кодексу України, жилі приміщення, що
звільняються в будинках, переданих
державними підприємствами, установами,
організаціями виконавчим комітетам
місцевих Рад народних депутатів, а
також жилі приміщення, що звільняються
в будинках, споруджених із залученням у
порядку пайової участі коштів
підприємств, установ, організацій,
заселяються в першу чергу потребуючими
поліпшення житлових умов працівниками
цих підприємств, установ, організацій.
Зазначений порядок заселення
застосовується незалежно від часу
передачі або закінчення спорудження
жилого будинку.

В зв'язку із чим, рішенням Виконавчого
комітету Приморської районної Ради
народних депутатів від 04.07.1986 року №420
(а.с.104-106) в порядку наступництва для КЕЧ
КОдВО була виділена спірна квартира
для заселення військовослужбовця
ОСОБА_5 зі складом родини 4 особи, що
також підтверджується ордером від
04.07.1986 року Серія ПР №283 (а.с.10).

19.04.2013 року ОСОБА_5 був виданий ордер
Серія ПР №009402 (а.с.17) на право вселення
до іншого житлового приміщення. Спірна
квартира була повернута до КЕВ м.Одеси
03.07.2013 року, що підтверджується актом
прийому-здачі квартири АДРЕСА_1 (а.с.25).

Таким чином, вказана квартира повинна
була бути розподілена Приморської РА
ОМР та виділена в порядку ст.55 ЖК
України для іншого військовослужбовця,
а саме ОСОБА_1 (згідно листа КЕВ м.Одеси
від 25.04.2013 року №1177), а не іншій особі, в
даному випадку працівнику Приморської
РА ОМР ОСОБА_2, яка не є
військовослужбовцем.

Оскільки при виданні оскаржуваного
розпорядження від 20.06.2013 року №330
суб'єкт владних повноважень -
Приморська РА ОМР діяв не порядком та у
спосіб визначені Конституцією та
законами України (в порушення положень
ст.55 ЖК України), такий акт згідно
положень ч.3 ст.2 КАС України є таким, що
не відповідає законові, а тому суд
згідно положень ч.2 ст.162 КАС України
повинен в цій частині позовні вимоги
задовольнити та визнати оскаржене
розпорядження відповідача
протиправним і скасувати його.

Відповідно до положень ч.2 ст.58 ЖК
України ордер може бути видано лише на
вільне житлове приміщення.

Згідно даних ордеру Серія ПР №009465
(а.с.31), він був виданий ОСОБА_2 21.06.2013
року.

Відповідно до акту прийому-здачі
квартири АДРЕСА_1 (а.с.25) попередній
наймач вказаної квартири повернув її
до КЕВ м.Одеси лише 03.07.2013 року, тобто на
час видання цього ордеру (21.06.2013 року)
вказана квартира не була вільною.

Відповідно до ч.1 ст.59 ЖК України
підставою для визнання недійсним
ордеру на право вселення до житлового
приміщення є порушення прав громадян
чи організацій на зазначене в ордері
житлове приміщення, а також в інших
випадках порушення порядку та умов
надання жилих приміщень.

Оскільки відповідач Приморська РА ОМР
в порушення вимог ст.ст.55,58 Житлового
кодексу України видало 21.06.2013 року
ОСОБА_2 ордер Серія ПР №009465 з
порушенням прав Міністерства оборони
України та ОСОБА_1, а також на не
звільнене ще житлове приміщення,
відповідно до положень ч.1 ст.59 ЖК
України, такий акт суб'єкту владних
повноважень є незаконним та підлягає
визнанню таким судом на підставі
положень ч.2 ст.162 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» до об'єктів
приватизації належать квартири
багатоквартирних будинків,
одноквартирні будинки, кімнати у
гуртожитках, кімнати у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів (далі - квартири
(будинки), які використовуються
громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч.2 ст.8 цього ж Закону
передача займаних квартир (будинків,
кімнат у гуртожитках) здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку, кімнаті у
гуртожитку), в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку, кімнати у гуртожитку).

Таким чином, законодавець визначає
право особи на безоплатну приватизацію
державного житлового фонду лише
особами, які постійно проживають в
житлових приміщеннях, визначених у ст.2
цього Закону.

Під час роздгляду справи встановлено,
що третя особа на боці відповідачів
ОСОБА_2 з моменту отримання ордеру на
право всленення у спірну квартиру від
21.06.2013 року Серія ПР №009465 жодного дня у
спірній квартирі не проживала, що
підтверджується поясненнями третьої
особи на боці позивачів ОСОБА_1, який
пояснив, що з моменту передачі цієї
квартири ОСОБА_5 03.07.2013 року та до
теперішнього часу у цій квартирі
фактично проживає він та здійснює її
охорону. Представники відповідачів та
третя особа на їхньому боці, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_2 не надали доказів
фактичного проживання цієї особи у
спірній квартирі в період з 21.06.2013 року
по 09.07.2013 року, а це свідчить про те, що
ОСОБА_2 не мала права на приватизацію
вказаного житла за положеннями Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», в зв'язку із чим, акт
суб'єкту владних повноважень
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради, який
підтверджує це право - свідоцтво про
право власності від 09.07.2013 року №219750
(а.с.92) не ґрунтується на законі, в
зв'язку із чим підлягає визнанню
протиправним та скасуванню судом
згідно положень ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити за
правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та
скасувати розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 20.06.2013 року №330 про
виділення ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 та
ордер на право вселення до цього
житлового приміщення від 21.06.2013 року
Серія ПР №009465.

3. Визнати протиправним та
скасувати свідоцтво від 09.07.2013 року
№219750 про право власності ОСОБА_2 на
квартируАДРЕСА_1, видане Департаментом
міського господарства Одеської
міської ради.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання повного тексту
постанови.

Суддя
Єфіменко
К.С.