Справа № 524/11397/13-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 р.Справа № 524/11397/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О., Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Попової К.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засдіанні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 01.04.2014р. по
справі № 524/11397/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду
16.12.2013 року з адміністративним позовом
про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.04.2014 року позов задоволено.

Визнано дії та бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області з
питання застосування ст. ст. 49, 51, 56 ЗУ
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської аварії" про призначення
ОСОБА_2 пенсії, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії незаконними та
такими, що порушують права та свободи.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 щомісячну доплату до
пенсії за кожний повний рік стажу
роботи, починаючи з моменту звернення,
шляхом збільшення пенсії на 1 %
заробітку за кожний рік роботи понад 20
років, але не вище 75 % заробітку
відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської аварії".

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області в подальшому
робити перерахунки основної та
додаткової пенсії відповідно до змін
та доповнень у діючому законодавстві, в
тому числі, в разі підвищення
мінімальної пенсії за віком.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. В обґрунтування своїх вимог
відповідач зазначив, що оскаржувана
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ОСОБА_2 (далі - позивач)
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області та
отримує пенсію за віком, як потерпілий
внаслідок аварії на ЧАЕС, призначену
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № №1058-IV).

Позивач, в період з 18.07.1983 року по 28.01.2009
року працював на ЧАЕС і отримав статус
особи 2 категорії постраждалої
внаслідок аварії на ЧАЕС.

На звернення позивача про перерахунок
доплати за понаднормативний стаж
роботи, передбачений ч. 2 ст. 56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської аварії" (далі - Закон №
796-ХІІ), управлінням Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області листом від 29.01.2013 року за № 49/М-07
відмовлено в перерахунку пенсії
встановленого ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ,
оскільки ОСОБА_2 призначена пенсія за
віком, як потерпілому внаслідок аварії
на ЧАЕС, відповідно до Закону №1058-IV, із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого п.1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ.

Для захисту своїх прав позивач
звернувся із зазначеним позовом до
суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що пенсія
позивача повинна нараховуватись з
застосуванням ст. 56 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Закон України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Статтею 49 ЗУ "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" право на пенсію в повному
розмірі мають громадяни, віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи
не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15
років, із збільшенням пенсії на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад встановлений цим пунктом стаж,
але не вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком №1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
розрахункова величина розміру пенсії
має пільговий характер і визначена в ч.2
ст. 56 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як сума
заробітку за кожний рік роботи понад
установлений цим пунктом стаж роботи.
Згідно з цим Законом вона дорівнює
мінімальному розміру пенсії за віком,
який згідно з ч.2 ст.28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлений у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, перерахунок пенсії за
кожний повний рік стажу роботи понад
установлений мінімальний трудовий
стаж, передбачений ч.2 ст.56 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
здійснюється особам, яким призначена
пенсія на підставі цього Закону.

Пунктом 13 розділу XV прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року
передбачено, у разі якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (796-12) та цього Закону,
призначається одна пенсія за її
вибором.

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним законом, яким є
Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", або
спеціальним - Закон України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
3, 4, встановлюються у вигляді
державної пенсії; додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Право на державну пенсію відповідно до
ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" мають особи, віднесені до
категорії 1, в той час як відповідно до
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ОСОБА_2 віднесено
до категорії 2.

Статтею 56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено пільги щодо
обчислення стажу роботи (служби) осіб,
які підпадають під його дію.

Зокрема, згідно з частиною другою
статті 56 зазначеного Закону право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менш як 20
років для чоловіків та 15 років для
жінок із збільшенням пенсії на один
відсоток заробітку за кожний рік
роботи понад встановлений цим пунктом
стаж, але не вище 75 % заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
Списком № 1 - 10 років і більше для
чоловіків та 7 років 6 місяців і більше
для жінок - не вище 85 % заробітку.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що вони визначають особливі норми та
умови пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи.

Однак, Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не визначений порядок
перерахунку пенсій, що є підставою для
застосування аналогії закону на
підставі частини сьомої статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ознакам, передбаченим вказаною
процесуальною нормою, відповідає абзац
2 частині першій статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", зі
змісту якого випливає, що за кожний
повний рік страхового стажу понад
установлений законом мінімальний
трудовий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком, остання
збільшується на 1 відсоток визначеної
законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в частині другій
статті 56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і як сума заробітку за
кожний рік роботи понад установлений
цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим
Законом вона дорівнює мінімальному
розміру пенсії за віком, який згідно з
абзацом 1 частини другої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлений у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

На підставі ч.2 ст. 56 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
перерахунок пенсії має здійснюватися
за кожний повний рік стажу роботи понад
установлений для них мінімальний
трудовий стаж для призначення пенсії (15
років для жінок і 20 років для
чоловіків) шляхом збільшення пенсії на
1 відсоток заробітку за рік особам, яким
призначена пенсія відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Оскільки у ОСОБА_2 відсутнє право на
призначення державної пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у зв'язку
цим він не має права на перерахунок
пенсії згідно ч.2 ст. 56 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Крім того позивачу вже встановлено
доплату за стаж, обчислений у
відповідності до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", тому вимоги щодо
застосування другої пільги по
обчисленню стажу у відповідності до
Закону "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", так як
подвійне обчислення доплати за стаж не
передбачено чинним законодавством.

Таким чином, відповідач при здійсненні
виплати пенсії позивачу діяв на
підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, передбачений діючим
законодавством України.

Позивачеві призначено пенсію за віком
з 22.09.2010 року за нормами Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" зі зниженням
пенсійного віку встановленого для
одержання державних пенсій, відповідно
до ст. 55 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян. які
постраждали наслідок Чорнобильської
катастрофи". Також йому призначено
додаткову пенсію відповідно до ст.ст. 49,
51 Закону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням вищевикладених обставин,
колегія суддів вважає, що вимоги
відповідача обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм процесуального та
матеріального права, які призвели до
ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області -
задовольнити .

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.04.2014р. по справі № 524/11397/13-а
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали у повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельникова Л.В.Повний текст
постанови виготовлено 29.09.2014 року.