Справа № 819/1822/14-а
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1822/14-a

"22" вересня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія
О.П.

при секретарі Бойко
Н.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кущака
В.Б.

представника третьої особи
Підгірського О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Другого відділу Державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції,
державного виконавця Другого відділу
Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Зубик Юлії Любомирівни, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №44286806 від
06.08.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач,) звернулась до
Другого відділу Державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції (далі - відповідач,
Другий відділ ДВС Тернопільського МУЮ),
державного виконавця Другого відділу
Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Зубик Юлії Любомирівни про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №44286806 від
06.08.2014 року.

Ухвалою суду від 09.09.2014 року, занесеної
до журналу судового засідання,
керуючись ч.2 ст.53 Кодексу
адміністративного судочинства України
залучено Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі до розгляду
справи в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача (далі -
УПФУ в м. Тернополі).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 06.08.2014 року винесена
державним виконавцем незаконно,
оскільки суб'єктом владних повноважень
не взято до уваги вимоги ч.1 ст. 303 КУпАП,
відповідно до якої не підлягає до
виконанню постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення.

Крім цього позивач, зауважує, оскільки
виконавчий документ подано із
пропуском пред'явлення його до
виконання, державний виконавець на
підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала повністю, просила
суд їх задовольнити, звернула увагу на
те, що державний виконавець мав би
відповідно до норм Закону України «Про
виконавче провадження» винести
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на те, що державний
виконавець при здійсненні виконавчого
провадження, діяв в межах наданих йому
повноважень, відповідно до вимог
діючого законодавства України, а тому
оскаржувана постанова є правомірною.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі у судовому
засіданні щодо позову заперечував
надавши належні письмові докази.
Просив суд у задоволенні позову
відмовити, оскільки УПФУ в м.Тернополі
на виконання вимог ч.1 ст. 303 КУпАП
постанову про накладення
адміністративного стягнення звернуто
до виконання протягом трьох місяців з
дня винесення.

Заслухавши в судовому засіданні
представників сторін та третіх осіб,
оцінивши представлені у справі докази
у їх сукупності, на підставі чинного
законодавства судом встановлені
наступні обставини.

Судом встановлено, 15.02.2013 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Тернополі винесена постанова №20 про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 у вигляді
адміністративного стягнення у
подвійному розмірі штрафу, що
становить 850 (вісімсот п'ятдесят)
гривень, за несвоєчасну сплату єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с. 7).

Управлінням ПФУ в м. Тернополі листом
від 15.05.2013 року №7864/04 передано для
примусового виконання постанову від
15.02.2013 року №20 до Першого відділу ДВС
Тернопільського МУЮ, та отримано
державним виконавцем 15.05.2013 року (а.с.29).

Варто зазначити, що з метою контролю за
примусовим виконанням постанови №20,
Управлінням Пенсійного фонду України в
Тернопільській області 30.01.2014 року на
адресу Першого відділу ДВС
Тернопільського МУЮ надіслано запит з
проханням повідомити про проведену
роботу по виконанню постанови по
справі про адміністративне
правопорушення №20 від 15.02.2013 року та
надіслати постанови про відкриття
виконавчого провадження за даним
виконавчим листом, копії постанови про
арешт коштів та інших цінностей, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах, постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження (а.с. 30).

У свою чергу, листом від 05.02.2014 року
№19/2905-09 виконавчим органом
проінформовано УПФУ в м. Тернополі, про
те, що на виконанні в Першому відділі
ДВС Тернопільського МУЮ знаходилась
постанова №20 від 15.02.2013 року, яка
надійшла 15.05.2013 року. Згідно наказу
№2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження
порядку роботи з документами в органах
державної виконавчої служби» дана
постанова передана старшому
державному виконавцю до виконання.
Даний виконавчий документ перебував на
виконанні у недіючого виконавця
Павлусика О.М. У зв'язку і з тим, що
вищевказаний державний виконавець
звільнений з займаної посади,
неможливо відібрати пояснення щодо
ходу виконання постанови №20 від 15.02.2013
року. Дана постанова втрачена при
звільненні державного виконавця (а.с.
31).

Отримавши 07.02.2014 року вищевказаний
лист, УПФУ в м. Тернополі листом від
13.02.2014 №2580/10 повторно надіслало для
примусового виконання дублікат
постанови по справі про
адміністративне правопорушення №20 від
15.02.2013 до Першого відділу ДВС
Тернопільського міського управління
юстиції.

В свою чергу 27 березня 2014 року головним
державним виконавцем Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№42653903. Даним виконавчим провадженням
запропоновано боржнику в термін до
03.04.2014 року виконати у добровільному
порядку постанову Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
№20 від 15.02.2013 року про стягнення з
позивача штрафу в розмірі 850 грн.

Через непогашення суми штрафу в строк,
встановлений для самостійного
виконання, відповідачем 05 травня 2014
року винесено постанову про стягнення
з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 85
грн. (а.с. 9).

Державним виконавцем Першого відділу
ДВС Тернопільського МУЮ розглянувши
повідомлення УПФУ в м. Тернополі та
з'ясувавши, що боржник працює в ТОВ
«Клеопатра Єгипет», яке знаходиться за
адресою вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль,
що за підвідомчістю належить до
Другого відділу ДВС Тернопільського
МУЮ, винесено постанову від 24.06.2014 року
ВП №42653903 про закінчення виконавчого
провадження. Дану постанову направлено
сторонам для відома та виконання 27.06.2014
року листами за Вих. №19/20296-09 (а.с. 12).

Отримавши 05.08.2014 року вищевказану
постанову про закінчення виконавчого
провадження, 06.08.2014 року старшим
державним виконавцем Другого відділу
ДВС Тернопільського МУЮ Зубик Ю.Л.,
керуючись ст.ст.17, 19, 20, 25, Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №44286806 з виконання
виконанні постанови №20 від 15.02.2013 року
про стягнення з ОСОБА_1 борг в сумі 850
грн. на користь УПФУ (а.с. 19).

Отримавши вказану постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№44286806 позивач звернулася до суду про
її скасування.

Оцінивши зібрані по справі докази,
з'ясувавши всі обставини справи та
дослідивши норми чинного
законодавства, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги до задоволення не
підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено статтею 6 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон) Державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби (ч.1 ст.25 Закону).

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.22
Закону виконавчі документи можуть
бути пред'явлені до виконання в такі
строки: посвідчення комісій по
трудових спорах, постанови судів у
справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців.

Також згідно з ст.303 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, не
підлягає виконанню постанова про
накладення адміністративного
стягнення, якщо її не було звернуто до
виконання протягом трьох місяців з дня
винесення.

Статтею 26 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

З наведених норм слідує, що обов'язкову
умовою для примусового виконання
постанови про накладення
адміністративного стягнення є її
пред'явлення до виконання протягом
протягом трьох місяців з дня винесення.

Суд констатує, що УПФУ в м. Тернополі
виконало свій обов'язок та протягом
трьомісячного строку, а саме 15.05.2013 року
пред'явило до виконання постанову від
15.02.2013 року №20. Як встановлено судом,
факт передачі постанови №20 до
виконавчого органу саме 15.05.2013 та
перебування її на виконанні у Першому
відділі ДВС Тернопільського МУЮ
підтверджується листом від 05.02.2014 року
№19/2905-09 (а.с. 31).

Лише з листа органу ДВС від 05.02.2014 року
№19/2905-09 Управлінню ПФУ в м.Тернополі
стало відому про втрату Першим
відділом ДВС Тернопільського МУЮ
постанови №20 від 15.02.2013 року.

Таким чином, УПФУ в м. Тернополі
правомірно, протягом трьохмісячного
строку з моменту повідомлення про
втрату постанова №20, подано 13.02.2014
дублікат вказаної постанова до органу
ДВС для примусового виконання.

Згідно ч.1, 2 ст.23 Закону України «Про
виконавче провадження» строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються пред'явленням
виконавчого документа до виконання.
Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Тобто, з моменту подання постанова №20
до виконання 15.05.2014 року, строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перервався.

Суд вважає, що дотримання строків
пред'явлення виконавчого документу
передбачені п.1 ч.1 ст.22 вищевказаного
Закону перевіряються при першому
пред'явленні виконавчого документа до
виконання. При скеруванні виконавчого
документа до іншого органу державної
виконавчої служби, даний орган при
прийняті до виконання повинен
перевіряти чи не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа
після поновлення такого строку.

В даному випадку з дати прийняття
Першим відділом ДВС Тернопільського
МУЮ постанови про закінчення
виконавчого провадження від 24.06.2014 ВП
№42653903 до відкриття виконавчого
провадження 06.08.2014 року ВП№44286806 Другим
відділом ДВС Тернопільського МУЮ -
тримісячний строк пред'явлення
виконавчого документа не пропущено.

Вищевикладене спростовує твердження
позивача про закінчення строку
пред'явлення виконавчого документу до
виконання та порушення державним
виконавцем при винесені постанови про
відкриття виконавчого провадження від
06.08.2014 року ВП №44286806 вимог ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
та ст.303 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що
обставини, на які посилається позивач,
щодо протиправності винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження №44286806 від 06.08.2014 року, є
безпідставними та спростованні
відповідачем.

Визначаючись щодо правомірності
прийняття оскарженої постанови про
відкриття виконавчого провадження,
враховуючи вимоги ст.2 КАС України,
суд вважає, що вона прийнята в межах
компетенції, у спосіб, встановлений
законодавством, та з врахуванням
необхідних обставин.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відтак, беручи до уваги наведене, та
оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача є необгрунтованими, отже
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 77, 94, 137, 160-163,
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Другого
відділу Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції, державного виконавця Другого
відділу Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Зубик Юлії Любомирівни, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №44286806 від
06.08.2014 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, визначені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Повний текст постанови виготовлено та
підписано 26.09.2014 року)

Головуючий суддя
Мандзій О.П.

копія вірна:

Суддя
Мандзій
О.П.