Справа № 813/2394/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.
Справа № 876/5459/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Клюби В.В., Яворського І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління державної казначейської
служби України у Пустомитівському
районі Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року у справі № 813/2394/14 за позовом
публічного акціонерного товариства
«ВіЕС Банк» до Управління державної
казначейської служби України у
Пустомитівському районі Львівської
області )треті особи - Відділ державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції у
Львівській області, Державна
казначейська служба України) про
визнання незаконною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «ВіЕС
Банк» (надалі - ПАТ «ВіЕс Банк») в
березні 2014 року звернулося в суд із
зазначеним адміністративним позовом, в
якому просило визнати незаконною
бездіяльність та зобов'язати
відповідача перерахувати кошти згідно
платіжного доручення № 1676 від 15.10.2013 р.
в розмірі 213378,58 грн. на користь ПАТ
«ВіЕс Банк».

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що на виконанні у ВДВС
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області перебуває
виконавче провадження № 36712094 по
виконанню виконавчого листа № 2-1316/257/11,
виданого Пустомитівським районним
судом Львівської області про стягнення
в солідарному порядку з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕс Банк»
(правонаступника ПАТ «ФОЛЬКСБАНК»)
заборгованості в розмірі 98968,57 доларів
США, що в еквіваленті становить 783592,73
грн. та судових витрат в сумі 1820 грн.
Відповідно до протоколу проведення
прилюдних торгів № 1413362-3 від 26.09.2013 р.
було реалізовано нерухоме майно
боржника ОСОБА_2, а саме : земельну
ділянку площею 0,1896 га, та незавершений
будівництвом житловий будинок, площею
324 кв.м., що знаходиться за адресою :
Львівська область, Пустомитівський
район, с. Наварія, вул. Парцеляція, яка є
предметом іпотеки відповідно до
іпотечного договору. 03.07.2013 р. покупцем
на депозитний рахунок ВДВС
Пустомитівського РУЮ внесено всю суму
за покупку даного нерухомого майна
згідно протоколу проведення прилюдних
торгів. 07.10.2013 р. заступником начальника
відділу ДВС Пустомитівського
районного управління юстиції винесено
розпорядження щодо перерахування
коштів у сумі 213378,58 грн. на користь
стягувача, на підставі чого винесено
платіжну вимогу від 15.10.2013 р. за № 1676 на
цю ж суму для перерахування Управління
Державної казначейської служби у
Пустомитівському районі Львівської
області. Однак дане платіжне доручення,
відповідачем не виконано, кошти на
рахунок ПАТ «ВіЕс Банк» у визначений
законодавством триденний строк не були
перераховані.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року позов було задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржило
Управління державної казначейської
служби України у Пустомитівському
районі Львівської області, яке просить
в апеляційній скарзі її скасувати та
прийняти нову, якою відмовити у позові.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін виходячи з наступного.

При цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Судом встановлено, що 07.10.2013 р.
заступником начальника відділу ДВС
Пустомитівського районного управління
юстиції винесено розпорядження щодо
перерахування коштів у сумі 213378,58 грн.
на користь позивача по примусовому
виконанню виконавчого листа №
2-1316/257/11р., виданого Пустомитівським
районним судом Львівської області, на
підставі чого винесено платіжну вимогу
від 15.10.2013 р. за № 1676 на цю ж суму для
перерахування Управління Державної
казначейської служби у
Пустомитівському районі Львівської
області.

Згідно ст. 45 Закону України «Про
виконавче провадження» грошові суми,
стягнуті з боржника, зараховуються
державним виконавцем на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби. За письмовою заявою стягувача -
фізичної особи чи його представника (за
наявності відповідних повноважень)
стягнуті грошові суми можуть бути
перераховані державним виконавцем на
зазначений ним рахунок у банку або в
іншій фінансовій установі чи надіслані
на адресу стягувача поштовим
переказом, що здійснюється за його
рахунок, крім переказу аліментних сум,
відповідно стягувачу - юридичній особі
стягнуті грошові суми перераховуються
державним виконавцем у встановленому
порядку на визначені стягувачем
належні йому рахунки. Грошові суми,
стягнуті державним виконавцем до
Державного бюджету України або
місцевих бюджеті, перераховуються в
порядку, встановленому Державним
казначейством України. Не допускається
виплата стягувачу стягнутих сум
готівкою або виплата стягнутих сум
іншим особам, які не є стягувачами (крім
виплати грошових сум заставодержателю,
який не є стягувачем, згідно із статтею
54 нього Закону). Забороняється
використовувати стягнуті з боржників
грошові суми, що підлягають виплаті
стягувачам, на цілі, не передбачені
цією статтею, а також звергати на них
стягнення для виплати іншим особам, які
не є стягувачами за виконавчими
документами, під час примусового
виконання яких ці суми стягнуто (крім
випадків, коли Стягувач є одночасно
боржником у іншому виконавчому
провадженні).

Відповідний порядок зарахування
стягнутих сум та виплату їх стягувачу
регламентовано у розділі 12 Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 р.

П.12.18 Інструкції № 512/5 визначено, що при
перерахуванні коштів, які належать
стягувачу - юридичній особі, списання
коштів з відповідних рахунків органу
ДВС здійснюється на підставі платіжних
доручень.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
Державна казначейська служба України
входить до системи органів виконавчої
влади та утворюється для реалізації
державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів. Державна
казначейська служба України є
учасником системи електронних
платежів Національного банку України,
а також є учасником системи
електронних платежів.

Відділ державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції відповідно до вказаної
Інструкції виконав усі дії щодо
перерахування коштів стягувачу. Кошти,
які надійшли на депозитний рахунок
ВДВС від примусового виконання рішення
Пустомитівсккого районного суду
Львівської області від 04.05.2012 р. у
справі № 2-1316/257/11 не є надходженнями до
бюджету або бюджетними витратами, а
тому вони не є бюджетними коштами
відповідно п. 11 ч. 1 ст. 2 Бюджетного
кодексу України.

Судова колегія не погоджується із
доводами відповідача стосовно того, що
при проведенні видаткових операцій
органи Державної казначейської служби
України повинні в першу чергу
забезпечити виконання захищених
статей видатків передбачених ч.2 ст.55
Бюджетного кодексу України, у зв'язку з
чим виплата на виконання рішення суду
може бути відстрочена на невизначений
термін доки не з'являться фінансові
можливості в Державному бюджеті
здійснити таке фінансування, оскільки
вони суперечать загальним принципам
правосуддя та сталій практиці розгляду
справ Європейським судом з прав людини.
Звідси слідує що видатки бюджету є
захищеними лише від скорочення
затверджених бюджетних призначень, а
тому забезпечення виконання захищених
видатків не має відношення до
депозитного рахунку третьої особи,
тому приходить до висновку, що
неправомірність дій відповідача з
посиланням на Положення про єдиний
казначейський рахунок, затверджений
наказом Державної казначейської
служби України № 22 від 26.06.2002 р.,
оскільки за ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що отримавши платіжні
доручення УДКС України у
Пустомитівському районі зобов'язане
було, перш за все ознайомитись з його
змістом, де чітко було вказано
призначення даного платежу, з якого
вбачається, що перераховані кошти
жодним чином не відносяться до
державних коштів, а тому змінювати
призначення даного платежу у
відповідача не було підстав.

Після передання платіжного доручення
(платіжної вимоги) органи Державної
казначейської служби повинні
перерахувати зазначені грошові кошти з
депозитного рахунку ВДВС на рахунок в
даному випадку публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк».

Відповідно до п.1.2 Інструкції з обліку
коштів, розрахунків та інших активів
бюджетних установ, затвердженої
наказом Державного казначейства
України № 242 від 26.12.2003 р. та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 23.01.2004 р. за № 106/8705 (зі змінами
та доповненнями, далі Інструкція № 106),
депозитні рахунки - рахунки, які
відкривають в органах Державного
казначейства та/або установах банків
за коштами, які отримали бюджетні
установи в тимчасове зберігання згідно
з законодавством (без права
користування цими коштами, що
перебувають на цих рахунках) і з
настанням відповідних умов належать
поверненню або перерахуванню за
призначенням.

Згідно з п.3.6 Інструкції № 106, на
субрахунку 315 «Поточні рахунки для
обліку депозитних сум» обліковуються
депозитні кошти, які надійшли на ім'я
установи і з настанням відповідних
умов підлягають поверненню або
перерахуванню за призначенням.

Пунктом 3.7 Інструкції передбачено, що
для обліку руху і наявності коштів
установи, які зберігаються на рахунках,
відкритих в органах Державного
казначейства України, призначено
рахунок 32 «Рахунки в казначействі» з
розподілом на субрахунки : 325
«Спеціальні реєстраційні рахунки для
обліку депозитних сум».

Колегія суддів погоджується, що
депозитний рахунок Відділу державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції, який
відкритий в Управлінні Державної
казначейської служби України у
Пустомитівському районі Львівської
області, не є рахунком для зарахування
коштів Державного бюджету України або
місцевого бюджету. Кошти, які
зараховуються на цей рахунок не є
коштами Державного бюджету України або
доходом Державного бюджету України або
місцевого бюджету, ці кошти не мають
ніякого відношення до виконання
казначейством захищених статей
видатків бюджету (виплата заробітної
плати, комунальних послуг та
енергоносіїв тощо), ці кошти є
власністю ПАТ «ВіЕс Банк», розміщені на
депозитному рахунку з метою виконання
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 04.05.2012 р. у
справі № 2-1316/257/11. А відтак посилання
відповідача на ту обставину, що
Державна казначейська служба України
забезпечує казначейське
обслуговування бюджетних коштів на
основі ведення єдиного казначейського
рахунку не відповідає приписам
Інструкції № 106.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що позовні вимоги
є обґрунтованими, судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
державної казначейської служби
України у Пустомитівському районі
Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
06.05.2014 року у справі №813/2394/14 - без змін.

Ухвала набирає законної через п'ять
днів після направлення її копії особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.В.Клюба

І.О.Яворський