Справа № 875/198/14
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/198/14

Вх. .№ А/800/133/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді
Малиніна В.В.,

суддів
Ситникова О.Ф.,

Швець В.В.

при секретарі -
Пасічніченко А.А.

за участю:

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача
Ларіної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2014
року у справі № 875/198/14 за позовом ОСОБА_2
до Центральної виборчої комісії про
визнання відмови протиправною,
скасування постанови, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

2 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду із позовом до
Центральної виборчої комісії, у якому
просив: визнати дії Центральної
виборчої комісії щодо відмови в
реєстрації його, ОСОБА_2, кандидатом у
народні депутати України
неправомірними; постанову Центральної
виборчої комісії № 1284 від 28 вересня 2014
року, в частині відмови в реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_2 відмінити; зобов'язати
Центральну виборчу комісію провести
реєстрацію кандидата у народні
депутати України ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач вказував на те, що під час
подання документів на реєстрацію
кандидатом у народні депутати, ним
виконані всі вимоги статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України». Виявлені, на думку
відповідача, підстави для відмови в
реєстрації кандидатом у депутати, який
балотується в одномандатному окрузі в
порядку самовисування, а саме
відсутність документів, зазначених у
пункті 1 частини другої статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України", є неправомірними.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня
2014 року ОСОБА_2 у задоволенні позову
відмовлено, оскільки відсутність в
заяві про самовисування зобов'язання у
разі обрання народним депутатом
України припинити діяльність, яка
(який) відповідно до Конституції
України та законів України несумісна
(несумісний) з мандатом народного
депутата України відповідно до пункту
першого частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» обов'язково для зазначення - є
підставою для визнання таких
документів не належними з подальшою
відмовою у реєстрації кандидата в
народні депутати України згідно
частиною 2 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України». Вчиненні дії позивача не є
помилкою або неточністю, що свідчить
про відсутність підстав у відповідача
надавати строк для виправлення помилок
або неточностей.

Не погоджуючись із вищевказаною
постановою, позивач подав до Вищого
адміністративного суду України
апеляційну скаргу, в якій просив
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні позивач підтримав
вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про залишення апеляційної скарги без
задоволення, а судового рішення - без
змін.

При ухваленні постанови суд першої
інстанції виходив з наступного.

23 вересня 2014 року позивач подав до
Центральної виборчої комісії
документи для реєстрації його
кандидатом у народні депутати
Верховної Ради України в
одномандатному виборчому окрузі № 156
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, що
підтверджується довідкою від 23 вересня
2014 року.

Постановою Центральної виборчої
комісії від 28 вересня 2014 року
№ 1284 Центральна виборча комісія
відмовила позивачу у реєстрації
кандидатом у народні депутати України,
посилаючись на пункт перший частини
другої статті 55, статтю 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Вказана Постанова в частині позивача
була мотивована тим, що у його заяві
відсутнє зобов'язання у разі обрання
його народним депутатом України
припинити діяльність, яка відповідно
до Конституції України та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України. Отже, подана заява, не
є заявою про самовисування кандидата
у народні депутати України в розумінні
пункту 1 частини другої статті 55 Закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
надана позивачем заява про
самовисування не є документом, який
відповідає вимогам пункту першого
частини другої статті 55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України», в зв'язку з чим відповідач
правомірно відмовив позивачу у
реєстрації кандидатом у депутати у
одномандатному виборчому округу № 156.

Пунктом першим частини другої статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» передбачений
перелік документів, при отриманні яких
Центральна виборча комісія реєструє
кандидата у депутати, який балотується
в одномандатному окрузі в порядку
самовисування.

Відповідно до пункту другого частини
першої статті 60 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
Центральна виборча комісія відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі відсутності
документів, зазначених у частині
першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Частиною другою статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" встановлено, що Центральна
виборча комісія реєструє кандидата у
депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови пред'явлення
ним особисто одного із документів,
передбачених пунктами 1 або 2 частини
третьої статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4 х 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Згідно з частиною одинадцятою статті 107
Закону України "Про вибори народних
депутатів України" при проведенні
повторних, проміжних та позачергових
виборів депутатів декларація про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру кандидатами у
депутати не подається.

Відповідно до частини четвертої статті
55 Закону України "Про вибори народних
депутатів України" Центральна виборча
комісія видає особі, яка подала
документи, зазначені у частині першій
або частині другій цієї статті, довідку
про їх прийняття. Довідка має містити
перелік прийнятих документів, число,
місяць і рік, а також час їх прийняття,
посаду і прізвище особи, яка прийняла
документи.

Отже наявність зобов'язання у разі
обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які несумісні з мандатом
народного депутата України або
повідомлення про нездійснення такої
діяльності є обов'язковим елементом
заяви про самовисування.

Згідно з довідкою про прийняття
документів, наявною у матеріалах
справи, 23 вересня 2014 року для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 156 відповідно до
частини другої статті 55 Закону України
"Про вибори народних депутатів України"
позивачем особисто пред'явлено паспорт
та подано, а Центральною виборчою
комісією прийнято, такі документи:
заява про самовисування кандидатом у
народні депутати України;
автобіографія кандидата в депутати на
паперовому носії та в електронному
вигляді; документ про внесення
грошової застави; 4 фотографії
кандидата розміром 4х6 сантиметрів на
паперовому носії та в електронному
вигляді; ксерокопії першої та другої
сторінок паспорта громадянина України
кандидата; передвиборна програма
кандидата у депутати на паперовому
носії та в електронному вигляді.

При цьому, у заяві про самовисування
ОСОБА_2 зазначив, що він дає згоду на
оприлюднення його біографічних
відомостей, зазначив про відсутність у
нього іншого представницького мандату,
який відповідно до Конституції України
та законів України несумісний з
мандатом народного депутата України та
зобов'язання у разі обрання його
народним депутатом України протягом
місяця після офіційного оприлюднення
результатів виборів припинити
підприємницьку діяльність.

Відповідно до ч.2 ст. 78 Конституції
України народні депутати України не
можуть мати іншого представницького
мандата, бути на державній службі,
обіймати інші оплачувані посади,
займатися іншою оплачуваною або
підприємницькою діяльністю (крім
викладацької, наукової та творчої
діяльності), входити до складу
керівного органу чи наглядової ради
підприємства або організації, що має на
меті одержання прибутку. Положенням
ч.3 ст. 78 Конституції України
також передбачено, що вимоги щодо
несумісності депутатського мандата з
іншими видами діяльності
встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про
статус народного депутата України»,
народний депутат не має права :

1) бути членом Кабінету Міністрів
України, керівником центрального
органу виконавчої влади;

2) мати інший представницький мандат чи
одночасно бути на державній службі;

3) обіймати посаду міського, сільського,
селищного голови;

4) займатися будь-якою, крім
депутатської, оплачуваною роботою, за
винятком викладацької, наукової та
творчої діяльності, а також медичної
практики у вільний від виконання
обов'язків народного депутата час;

5) залучатись як експерт органами у
кримінальному провадженні, а також
займатися адвокатською діяльністю;

6) входити до складу керівництва,
правління чи ради підприємства,
установи, організації, що має на меті
одержання прибутку.

Отже, відсутність у заяві в порядку
самовисування зобов'язання у разі
обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які несумісні з мандатом
народного депутата України або
повідомлення про нездійснення такої
діяльності свідчить про відсутність
документу, зазначеного у пункті
першому частини другої статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», та є підставою для відмови у
реєстрації кандидата у народні
депутати України відповідно до пункту
другого частини першої статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Також слід зазначити, що судом першої
інстанцій зроблений правильний
висновок, що відсутність у заяві про
самовисування зобов'язання у разі
обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які несумісні з мандатом
народного депутата України або
повідомлення про нездійснення такої
діяльності є не зазначенням
обов'язкового реквізиту документа, за
відсутності якого він не є заявою про
самовисування у розумінні пункту
першого частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори нароних депутатів
України», а тому не може визнаватися
помилками або неточностями, що можуть
бути виправлені в порядку,
передбаченому частиною третьою статті
60 Закону України «Про вибори народних
депутатів України».

Отже, у Центральної виборчої комісії
були відсутні передбачені законом
підстави для надання ОСОБА_2 строку для
виправлення помилок або неточностей у
заяві про самовисування.

Оскільки суд прийшов до висновку, що
відповідач, приймаючи рішення про
відмову в реєстрації кандидата у
народні депутати України ОСОБА_2 діяв
відповідно до Конституції та законів
України, оскаржуване рішення є
законним, а дії правомірними, колегія
суддів приходить до висновку, що не
ґрунтуються на законі викладені в
апеляційній скарзі доводи.

За таких обставин оскаржуване рішення
суду першої інстанції є обґрунтованим
і законним, підстав для його зміни чи
скасування немає, тому апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 196, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 2 жовтня 2014 року у справі № 875/198/14 за
позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії про визнання відмови
протиправною, скасування постанови,
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
В.В. Малинін

Судді

О.Ф. Ситников

В.В. Швець