Справа № 2а-10459/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Справа № 20698/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю позивач:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_1
про стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів,-

В С Т А Н О В
И Л А:

11.11.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 24960,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач згідно Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» повинен був сплатити
податок з власників транспортних
засобів до бюджету Залізничного району
м. Львова в сумі 24 960,00 грн. за першу
державну реєстрацію автомобіля, однак
доказів про зарахування вказаного
податку в дохід державного бюджету не
було надано, що у свою чергу є підставою
для його стягнення в примусовому
порядку.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року адміністративний позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце
проживання: АДРЕСА_1) до бюджету суму
податкового боргу зі сплати податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 24960 грн. 00 коп. (двадцять чотири
тисячі дев`ятсот шістдесят гривень)..

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що в жодному нормативному документі
не зазначено скільки часу необхідно
зберігати квитанцію про сплату
податку з власників транспортних
засобів при першій реєстрації
автомобіля.

У ході апеляційного розгляду позивач
ОСОБА_1 надав пояснення та просить
задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
сума податкового зобов'язання
відповідача із сплати податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 24960 грн. 00 коп. у встановлені
строки до бюджету не сплачена, тобто
визнається сумою податкового боргу.
Відповідачем не представлено суду
доказів щодо сплати до бюджету
вказаної вище суми податкового боргу.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачам були
врегульовані положеннями Законe
України «Про систему оподаткування»,
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
та Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» в редакції чинній
на час їх дії.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що відповідач
ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та
являється власником транспортного
засобу марки FORD, модель TRANSIT, д.н.з.
НОМЕР_1, 1998 року випуску, об'єм двигуна
2496 куб. см., який відповідно до ст. 2
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів», є
об'єктом оподаткування.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» (втратив чинність згідно з
Податковим кодексом України від 2
грудня 2010 року № 2755-VI) платниками
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів є підприємства, установи та
організації, які є юридичними особами,
іноземні юридичні особи (далі -
юридичні особи), а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства (далі - фізичні особи),
які здійснюють першу реєстрацію в
Україні, реєстрацію, перереєстрацію
транспортних засобів та/або мають
зареєстровані в Україні згідно з
чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Статтею3 цього ж Закону визначено, що
перша реєстрація в Україні - це
реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 5 цього ж
Закону податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами - перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
огляд;

Згідно з частиною 6 статті 5 цього ж
Закону фізичні особи - платники податку
зобов'язані пред'являти органам, що
здійснюють першу реєстрацію в Україні,
реєстрацію, перереєстрацію, зняття з
обліку або технічний огляд
транспортних засобів, квитанції або
платіжні доручення про сплату податку
за попередній (у разі здійснення
сплати) та за поточний роки, а платники,
звільнені від сплати цього податку, -
відповідний документ, що дає право на
користування цими пільгами.

Відповідно до матеріалів справи
відповідачем проведено першу
реєстрацію в Україні вказаних вище
транспортних засобів, при цьому,
квитанції про сплату податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
відповідачем не долучено, що
підтверджується листом Львівського
відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області від 31.08.2010 року вих. № 9/2074 та
листом філії «Західне регіональне
управління» ПАТ КБ «ПриватБанк»від
04.11.2010 року № 5949.

Згідно з розрахунком боргу ДПІ у
Залізничному районі м. Львова, сума
податку, що підлягає сплаті
відповідачем становить 24960 грн. 00 коп.,
що також підтверджується інформацією
ПАТ КБ «ПриватБанк». Вказана сума
податку відповідачем не сплачена, що
підтверджується довідкою ДПІ у
Залізничному районі м. Львова від 20.10.2010
року № 28468/9/19-023/1314.

Суд акцентує увагу на практиці
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Колегія суддів зазначає, що рішення про
реєстрацію автомобіля марки FORD, модель
TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1, 1998 року випуску, об'єм
двигуна 2496 куб. см., прийняте Львівським
ВРЕР УДАІ, з порушенням при цьому
встановленого законом порядку такої
реєстрації.

Проти працівників Львівського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області порушено кримінальну справу за
фактом проведення реєстрації у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області вказаних
автомобілів, зокрема на ім'я
відповідача.

В той же час, позивачем під час розгляду
адміністративної справи не наведено
об'єктивних доводів щодо наявності в
діях відповідача ознак
неправомірності, як і не доведено
правомірності донарахування йому суми
податку з власників транспортних
засобів.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які спростовують правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки
спростовують і дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
та порушено норми процесуального
права.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
а постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року у справі №2а-10459/10/1370 скасувати та
прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний