Справа № 592/9976/14-а
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/9976/14-а
Провадження №2-а/592/375/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Сум в
складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Шушура А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу із забезпечення
супроводження роти ДПС УДАІ в Сумській
області Лебединцева Дмитра Юрійовича
про скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, третя
особа Управління державної
автомобільної інспекції в Сумській
області

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що
04.09.2014 року відповідач виніс відносно
нього постанову серії ВМ1 №129258 за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та
наклав адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 255 грн.. Підставою
притягнення до відповідальності стало
те, що він 25.07.2014 року о 18-08 по автодорозі
Суми-Юнаківка-Київ в с. Сула,
позначеному дорожнім знаком 5.45,
керуючи автомобілем «TOYOTA PRADO», д.н.
НОМЕР_2, рухався зі швидкістю 99 км/г, чим
перевищив встановлену швидкість на 39
км/г. Позивач вважає зазначену
постанову незаконною, оскільки рухався
з дозволеною швидкістю. Також вважає,
що фіксація правопорушення приладом
«Візир» у патрульному автомобілі не
допускається. Тому просить скасувати
постанову.

В судовому засіданні позивач і
представник вимоги підтримали. Також
позивач зазначив, що керуючи
автомобілем рухався зі швидкістю не
вище 80 км/г. Вважає, що прилад виміряв
швидкість невірно.

Відповідач не з'явився, подав запис з
приладу «Візир» №0812540 та копію
свідоцтва про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки.

Суд, заслухавши пояснення учасників
розгляду, які з'явилися, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
обґрунтований та не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.07.2014 року
відповідач склав протокол серії АВ2
№157396 про те, що позивач 25.07.2014 року о 18-08
по автодорозі Суми-Юнаківка-Київ в с.
Сула, позначеному дорожнім знаком 5.45,
керуючи автомобілем «TOYOTA PRADO», д.н.
НОМЕР_2, рухався зі швидкістю 99 км/г, чим
перевищив встановлену швидкість на 39
км/г. Таким чином позивач порушив п. 12.4
Правил дорожнього руху.

У протоколі містяться пояснення
позивача, який вину не визнав. Також у
протоколі міститься відмітка про
фіксацію порушення приладом «Візир»
№0812540. /а.с.4/ На запису з приладу «Візир»
№0812540 міститься інформація аналогічна
змісту протоколу. Так приладом
зафіксовано, що в межах зазначеного
населеного пункту рухаються
транспортні засоби. Швидкість
транспортних засобів, які рухалися в
межах дозволеної швидкості 60 км/г не
фіксувалася. При появі «TOYOTA PRADO», д.н.
НОМЕР_2, в об'єктиві приладу зафіксовано
швидкість автомобіля у 99 км/г.

На вказаний прилад мається Свідоцтво
про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки №12-02/1107 від
09.01.2014 року, чинне до 09.01.2015 року. /а.с.21-23/

04.09.2014 року відповідач постановою серії
ВМ1 №129258 за вчинення вказаного
правопорушення притягнув позивача до
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП
України і наклав адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 255
грн../а.с.3/

Спірні правовідносини є публічними та
врегульовані ст.ст. 122, 251, 276, 2771, 288, 293
КпАП України.

Відповідно до ст. 251 КпАП України
протокол та відеозапис правопорушення
з приладу «Візир» є прийнятними
доказами правопорушення. Підстав
недовіряти замірам спеціального
приладу немає.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год. Вина позивача підтверджується
протоколом серії АВ2 № 157396 від 25.07.2014
року, відеозаписом з приладу «Візир».
/а.с.4,24/

Зазначене порушення правил і розмір
штрафу передбачено диспозицією і
відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КпАП
України. Дії відповідача містять склад
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КпАП України.

З огляду на встановлені факти та
положення закону доводи позивача є
необґрунтованими. Тому заявлений позов
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 70-71, 160-163, 167, 1712 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
за необґрунтованістю.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Повний текс постанови складений 06.10.2014
року.

Суддя
В.Г. Костенко