Справа № 809/820/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р.
Справа № 5557/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Cердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Львові апеляційну скаргу
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.05.2014р. у справі № 809/820/14 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н
О В И В:

14.03.2014 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з
позовом до Коломийської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
відповідач) скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 28.02.2014 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15.05.2014р.
позов задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Коломийської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області № та № від 28.02.2014
року.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про те, що позивач використовував
вищезазначені імпортовані транспортні
засоби у межах своєї господарської
діяльності, що підтверджується копіями
договорів на перевезення вантажів,
товарно-транспортних накладних,
міжнародних товарно-транспортних
накладних СМR, заявок на перевезення,
актів про виконані транспортні
послуги, рахунків за транспортні
послуги, а також копіями
вантажно-митних декларацій.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - Коломийська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області, яка
покликаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до безпідставного
задоволення позовних вимог, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги
посилається на те, що для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість вирішальним є
використання товарів в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника.
Фізична-особа підприємець за
відсутності ведення бухгалтерського
обліку, іншого обліку в частині
підтвердження використання майна
(товару) у підприємницькій діяльності,
а також не будучи фактично суб»єктом
права власності на таке майно, не має
законних підстав на податковий кредит
з ПДВ. Крім того, немає законних підстав
для включення до податкового кредиту
сум ПДВ фізичною-особою підприємцем у
разі придбання ним основних фондів.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що 14.02.2014 року Коломийською ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 щодо
достовірності нарахування від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість заявленої
до відшкодування на рахунок платника у
банку за листопад 2013 року.

За результатами перевірки посадовими
особами контролюючого органу складено
акт №112/171/НОМЕР_3 від 14.02.2014 року, згідно
з висновками якого встановлено такі
порушення:

п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами і
доповненнями), завищено заявлену суму
бюджетного відшкодування ПДВ за
листопад 2013 року у сумі 37049,00 грн.;

п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами і
доповненнями), завищено суму
податкового кредиту, що призвело до
завищення залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду на
суму 42581,00 грн., в т.ч. за серпень 2012 року -
20149,00 грн., березень 2013 року - 14129,00 грн.,
червень 2013 року - 8303,00 грн.

На підставі вищевказаного акту
Коломийською ОДПІ прийняті
повідомлення-рішення № та №
від 28.02.2014 року, згідно з якими позивачу
зменшено розмір бюджетного
відшкодування по податку на додану
вартість за листопад 2013 року на суму
37049,00 грн. та застосовано штрафні
санкції в розмірі 18524,50 грн., а також
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість в
розмірі 42581,00 грн.

Підставою для зменшення позивачу сум
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за листопад 2013 року та
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного періоду на суму, в
т.ч. за серпень 2012 року, березень,
червень 2013 року стали викладені в акті
перевірки висновки податкового органу
про те, що позивач, будучи суб'єктом
підприємницької діяльності, платником
податку на додану вартість,
протиправно включив до складу
податкового кредиту за період з 01.08.2012
року по 30.11.2013 року суми податку на
додану вартість сплачені за
імпортовані моторні транспортні
засоби:

- в серпні 2012 року - сідельний тягач
марки МAN TGA18.413, 2003 року виготовлення,
номер кузова НОМЕР_4, об'єм двигуна 11967
см. куб, вантажно-митна декларація
(надалі - ВМД) №206020000/2012/002608 від 06.08.2012
року; напівпричіп для перевезення
вантажів, бортовий, трьохосний, марки
"Schmitz" SPR24/L13/62, 2002 року виготовлення,
номер шасі НОМЕР_1, ВМД №206020000/2012/002623 від
07.08.2012;

- в листопаді 2012 року - сідельний тягач
марки RENAULT PREMIUM 450 DXI, 2006 року
виготовлення, номер кузова НОМЕР_5,
об'єм двигуна 10837 см. куб., ВМД
№206020000/2012/004345 від 27.11.2012 року;

- в березні 2013 року напівпричіп -
рефрежиратор марки "Lamberet" LVF S3E, 2000 року
виготовлення, НОМЕР_2, білого кольору,
ВМД №206020000/2013/000551 від 01.03.2013 року;

- в червні 2013 року вантажний автомобіль
марки "IVECO" модель DAILY, 2001 року
виготовлення, номер кузова НОМЕР_6,
номер двигуна 4000-3406612, ВМД №206020000/2013/2034
від 12.06.2013 року; причіп двохосний марки
"TRAMP" модель "TRAIL", 2001 року виготовлення,
номер шасі НОМЕР_9, ВМД №206020000/2013/909879 від
12.06.2013 року;

- в жовтні 2013 року сідловий тягач марки
RENAULT модель PREMIUM 440 DXI, 2006 року
виготовлення, номер кузова НОМЕР_7,
об'єм двигуна 10837 см. куб., ВМД
№206020000/2013/003552 від 29.10.2013 року; сідловий
тягач марки RENAULT модель PREMIUM 440 DXI, 2006
року виготовлення, номер кузова НОМЕР_8,
об'єм двигуна 10837 см. куб., ВМД
№206020000/2013/003590 від 30.10.2013 року, оскільки
згідно даних Коломийського відділення
РЕР при УМВС в Івано-Франківській
області вказані транспортні засоби
зареєстровані за ОСОБА_1 як за фізичною
особою, а не як за суб'єктом
підприємницької діяльності.

У відповідності до ч.1 ст.52 ЦК України
фізична особа - підприємець відповідає
за зобов»язаннями пов»язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Згідно з ч.2 ст.128 ГК України
громадянин-підприємець відповідає за
своїми зобов»язаннями усім своїй
майном, на яке відповідно до закону
може бути звернено стягнення.

Згідно з п. 6 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
КМУ № 1388 від 07.09.1998 року, транспортні
засоби реєструються за юридичними та
фізичними особами. Виходячи із
приписів Правил, державна реєстрація
транспортних засобів на фізичних осіб -
підприємців не передбачена.

З вищенаведеного випливає, що чинним
зако нодавством України (Правилами
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 07.09.1998 №1388) не
передбачено проведення реєстрації
органами внутрішніх справ
транспортного засобу на приватного
підприємця, а лише на фізичних та
юридичних осіб. Таким чином, у
свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу органи
внутрішніх справ зазначають лише ПІБ
власника - без позначок про його статус
підприємця чи звичайної особи. З
урахуванням цього, органами внутрішніх
справ транспортні засоби були
зареєстровані на позивача як на
фізичну особу.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що неможливість державної
реєстрації транспортних засобів за
фізичними особами-підприємцями не
позбавляє права таких осіб на
податковий кредит по операціях з
придбання транспортних засобів, якщо
були дотримані умови його формування,
визначені статтею 198 ПК України, та не
позбавляє права такого платника
податків на бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість.

Як стверджується копіями
вантажно-митних декларацій №
206020000/2012/002608 від 06.08.2012 року, №
206020000/2012/002623 від 07.08.2012, № 206020000/2012/004345
від 27.11.2012 року, № 206020000/2013/000551 від 01.03.2013
року, № 206020000/2013/2034 від 12.06.2013 року, №
206020000/2013/909879 від 12.06.2013 року, №
206020000/2013/003552 від 29.10.2013 року та №
206020000/2013/003590 від 30.10.2013 року, платіжних
доручень про оплату за митне
оформлення, одержувачем транспортних
засобів, що ввозяться на митну
територію України є підприємець ОСОБА_1

Колегією суддів встановлено, що
позивач використовував вищезазначені
імпортовані транспортні засоби у межах
своєї господарської діяльності, що
підтверджується поданим суду копіями
договорів на перевезення вантажів,
товарно-транспортних накладних,
міжнародних товарно-транспортних
накладних СМR, заявок на перевезення,
актів про виконані транспортні
послуги, рахунків за транспортні
послуги, копіями вантажно-митних
декларацій (а.с.125-147, 163-194).

Відтак, фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 правомірно включено до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість суми податку, сплачені
при придбанні транспортних засобів, у
серпні 2012 року в розмірі 20149,00 грн., у
березні 2013 року в розмірі 14129,00 грн., в
червні 2013 року в розмірі 8303,00 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.139 пункту 14.1
статті 14 ПК України термін "особа" для
цілей розділу V Кодексу, зокрема,
вживається в такому значенні: фізична
особа (громадянин України, іноземець та
особа без громадянства), яка здійснює
діяльність, що належить згідно із
законодавством до підприємницької
(крім фізичних осіб, що знаходяться на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності суб»єктів малого
підприємництва відповідно до
законодавства), та/або ввозить товари
на митну територію України.

Таким чином, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач у даному
випадку є фізичною особою, яка здійснює
діяльність, віднесену законодавством
до підприємницької, є платником ПДВ у
розумінні статей 14 та 180 ПК України,
зареєстрований у встановленому
порядку платником ПДВ, тому на нього
повною мірою поширюються правові
норми, які визначають порядок
обчислення і сплати ПДВ.

Відповідно до пункту 200.1. статті 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов»язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1
статті 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що позивач у
встановленому законом порядку при
придбанні транспортних засобів з метою
їх використання у власній
господарській діяльності у
відповідності до вказаних норм
податкового законодавства отримав
право на віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, а саме
те, що позивачем правомірно включено до
бюджетного відшкодування суми ПДВ,
сплачені при придбанні ОСОБА_1 фізичною
особою - підприємцем, транспортних
засобів, право власності на які
зареєстровано на ОСОБА_1, як на фізичну
особу.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до переконання про те, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, постанова
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15.05.2014р.
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.05.2014р. у справі №809/820/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник