Справа № 759/7761/14-а
Суддя: Макаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/7761/14-а
пр. № 2-а/759/215/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року суддя
Святошинського районного суд м. Києва
Макаренко В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва,
Головного Управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014 ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва,
Головного Управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та віднесений до
другої категорії постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
про що свідчить відповідне посвідчення
серія НОМЕР_1, видане 22.11.1999 року. З 06.06.1984
р. по 30.11.2004 р. ОСОБА_2 працював водієм
другого розряду в Київському
спеціалізованому управлінні
механізації будівельно-монтажного
тресту №1 комбінату «Київпромбуд», яке
в подальшому реорганізоване в
Орендно-акціонерне управління
механізації орендно-акціонерне
проектно-будівельної фірми
Київінвест» з 1990 року
(правонаступник Публічне акціонерне
товариство « КСУМ» з 29.05.2012 р.), Наказом
Київського спеціалізованого
управління механізації
будівельно-монтажного тресту №1
комбінату «Київпромбуд» позивача було
відряджено у м. Чорнобиль водієм
автомобіля. З 06 травня 1986 р. по 09 травня
1986 р. у зв'язку із виконанням трудових
обов'язків позивач перебував
безпосередньо у зоні відчуження по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. 20.01.2014 року позивач
звернувся в управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва з заявою про призначення
пенсії із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державної
пенсії учаснику ліквідації
Чорнобильської АЕС.

До заяви були приєднані усі довідки,
які підтверджують його право на
одержання державної пенсії з
зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Відповідачем було відмовлено йому у
призначені пільгової пенсії, оскільки
як вказано у відповіді від 05.03.2014 року,
ним не було надано первинні документи
які б підтвердили кількість робочих
днів роботи в зоні дії ЧАЕС, тому для
призначення останньому пільгової
пенсії за віком на пільгових умовах
немає підстав.

З даним він погодитись не може,
оскільки він надав всі документи, які
підтверджують його роботу в м.
Чорнобилі відповідачу.

Такі, дії відповідача, позивач вважає
протиправними і просить суд, визнати
дії відповідача протиправними та
зобов'язати призначити йому пільгову
пенсію по віку як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році на підставі Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 20 січня
2014 року.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав повністю.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва проти
задоволення позову заперечувала.

Представник відповідача Головне
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином,
заперечень проти позову в установлені
законом строки не подав.

Суддя, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

Умови призначення і виплати пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді а) державні
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» учасники ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01.07.1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року
по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 10 років, а учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року в зоні відчуження від 1
до 5 календарних днів пенсії надаються
із зменшенням пенсійного віку до 5
років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
працював водієм в зоні ЧАЕС м. Прип'ять
в період з 06 травня 1986 року по 09 травня
1986 року, що підтверджується довідкою
виданою Київським спеціалізованим
управлінням механізації
будівельно-монтажного тресту № 1
комбінату «Київпромбуд» відповідно до
наказу Київського спеціалізованого
управління механізації № 87-к від 07.05.1986
року.

20.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва із
заявою про призначення йому пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно відповіді Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва від
05.03.2014 року за № 427/8-П, позивачу
відмовлено в призначенні пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з
тим, що в книгах особових рахунків по
заробітній платі за 1986 рік наданих ПАТ
«КСУМ» не вказано кількість днів
перебування ОСОБА_2 в зоні ЧАЕС, а тому
для призначення останньому пільгової
пенсії за віком на пільгових умовах
немає підстав.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» підставами для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС є період роботи (служби)
у зоні відчуження, що підтверджується
відповідними документами. Видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
також на території радіоактивного
забруднення здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами).

В межах розгляду даної справи, той факт,
що ОСОБА_2 приймав участь в проведенні
робіт по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, відповідачем
не спростований, дані обставини, також,
підтверджуються трудовою книжкою
ОСОБА_2, довідкою Київського
спеціалізованого управлінням
механізації будівельно-монтажного
тресту № 1 комбінату «Київпромбуд»,
довідкою ПАТ «КСУМ» від 16 вересня 2013
року за № 61 та № 63, наказом № 87/к від
07.05.1986 року Київського
спеціалізованого управлінням
механізації будівельно-монтажного
тресту № 1 комбінату «Київпромбуд».

Відповідно до вимог чинного
законодавства (Постанови Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року № 22-11 «Про затвердження Порядку
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку, визначеного
Законом України «Про соціальний захист
громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»), особи
повинні надати: посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію,
дату її проведення; довідку форми 122 (за
установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року).

Проте, у разі неможливості подання
довідки за формою №122 для призначення
пенсії надаються інші первинні
документи, що підтверджують період
роботи в зоні відчуження: довідки про
період роботи в зоні, табелі обліку
робочого часу тощо. Вказана позиція
узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ»
постанови Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. N22-1 (в редакції
станом на 15.10.2009р.), згідно з якою
замість довідки про період участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.88 N122, можуть надаватись
довідки архівної установи, або інші
первинні документи, в яких зазначено
період роботи, населений пункт чи
об'єкт, де особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
тощо.

З аналізу викладених норм вбачається,
що первинні документи, що
підтверджують період роботи в зоні
відчуження при призначенні пенсій на
пільгових умовах, надаються за
відсутності посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію,
дату її проведення та довідки форми 122
(за установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року).

Згідно довідки ПАТ «КСУМ» від 16 вересня
2013 року за № 61 підтверджено факт
участі ОСОБА_2 у ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС в період з 06 травня
1986 року по 09 травня 1986 року.

Отже, з урахуванням наявності у
позивача вказаних документів та
вищезазначених відповідних довідок за
установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року для призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку, визначеного
Законом України «Про соціальний захист
громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які
підтверджують час його відрядження в
зону відчуження ЧАЕС, що підтверджують,
що він був зайнятий на роботах,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії, є достатніми для призначення
пенсії на пільгових умовах, оскільки
первинні документи необхідно у разі
відсутності довідки форми № 122, та
посвідчення учасника ліквідації
аварії на ЧАЕС, а тому суд приходить до
висновку щодо безпідставності відмови
Управлінні Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва у
призначенні позивачу пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до
положень ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а право
позивача на призначення пенсії
підлягає відновленню з дати звернення
до Управління Пенсійного фонду України
у Святошинському районі міста Києва
із заявою про призначення пенсії, тобто
з 20.01.2014 року.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог позивача в частині
визнання неправомірними дії Головного
Управління пенсійного фонду України в
м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в
призначенні пенсії зі зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки предметом даного
спору є відновлення порушених прав
позивача, пов'язаних саме з відмовою у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, в той же час
вирішення питання щодо нарахування у
відповідному розмірі та виплати пенсії
особі, яка має право на пенсію,
відносяться до
організаційно-розпорядчих функцій
безпосередньо Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
міста Києва, в межах його компетенції,
що зумовлює винесення відповідних
розпорядчих документів, тому заявлені
позовні вимоги позивача в цій частині
не підлягають розгляду в судовому
порядку.

Відповідно до пункту 15 Постанови КМ
України від 24.10.2007, № 1261 "Про
затвердження Положення про Пенсійний
фонд України" Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, м. Києві та
Севастополі, управління в районах,
містах і районах у містах.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання дії чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень і зобов'язати
відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.71 КАС України, обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до частини другої статті 11
КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити призначення,
нарахування та виплату пенсії за віком
відповідно до вимог ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
підлягає задоволенню частково, та
задовольняє позовні вимоги щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва призначити позивачу пенсію
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 20 січня
2014 року з моменту звернення за
призначенням пенсії, в іншій частині
позов задоволенню не підлягає.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про
державне мито» від 21.01.1993 року позивач
звільнений від сплати судового збору.

Згідно п. 18 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняються: Пенсійний фонд
України та його органи; органи
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду
соціального захисту інвалідів і його
відділення.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Таким чином, оскільки суд задовольняє
позовні вимоги частково та обидві
сторони звільнені від оплати судових
витрат згідно Закону України «Про
судовий збір» та відповідно до ст. 94
КАС України, судові витрати
компенсуються за рахунок Державного
бюджету України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
46 Конституції України, ст. ст. 15, 46, 49, 55
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.ст. 7-12, 69-71, 89, 99, 128, 159-163,
256, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва, Головного Управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві про
визнання дій неправомірними та
забовязання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва щодо
відмови ОСОБА_2 в призначені пенсії зі
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м.Києва призначити ОСОБА_2 пенсію зі
зменшенням пенсійного віку на 10 років,
відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 20.01.2014
року.

В іншій частині заявлених вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

СУДДЯ: