Справа № 872/17801/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 рокусправа № 811/2916/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Новоукраїнському районі
Кіровоградської області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі №811/2916/13-а за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області до ОСОБА_1 про
стягнення надміру виплачених сум,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області (далі - УПФУ в
Новоукраїнському районі) 10 вересня 2013
року звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1, згідно якого просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача надміру виплачену пенсію в
сумі 66118 грн. 88 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що Новоукраїнською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією в Кіровоградській області в
ході проведення ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
УПФУ в Новоукраїнському районі в
частині правильності призначення
пенсій, допомог, компенсацій особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
обґрунтованості видачі документів, що
слугували для призначення пенсій,
допомог та компенсацій встановлено
факт недостовірності даних, що містять
експертні висновки щодо
причинно-наслідкового зв'язку
захворювання відповідача з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до результатів ревізії (акт
ревізії від 28 квітня 2012 року №06-10/79)
переплата пенсії відповідачу в сумі
66118,88 грн. виникла з його вини, в зв'язку
з поданням документів, що містять
недостовірні відомості, зокрема,
експертного висновку
Дніпропетровської регіональної
міжвідомчої експертної комісії №10161
від 21 вересня 2007 року. У добровільному
порядку відповідач відмовився
здійснити погашення суми
заборгованості.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що судом
не встановлено, що подані відповідачем
документи для призначення пенсії були
підроблені або сфальсифіковані, щоб
давало підстави вважати, що
відповідачем при зверненні до позивача
дійсно умисно вчинені дії, які
становлять зловживання з його боку.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач оскаржив її
до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позов.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що
матеріали медичної справи відповідача
експертною комісією не розглядалися, а
експертний висновок, що знаходиться в
матеріалах пенсійної справи не
відповідає зразку експертних
висновків за 2007 рік та підписаний не
головою Дніпропетровської міжвідомчої
експертної комісії, вказує на те що
експертний висновок №10161 від 21.09.2007
року взагалі виданий на ім'я ОСОБА_2,
тобто позивачу не видавався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що відповідач
набув право на отримання пенсії по ІІІ
групі інвалідності внаслідок
захворювання пов'язаного з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на
підставі документів, які засвідчують
особливий статус особи, зокрема,
експертного висновку
Дніпропетровської регіональної
міжвідомчої експертної комісії №10161
від 21 вересня 2007 року.

Згідно зазначених документів
управлінням Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі за наявності
умов, передбачених ст.30 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", та у
відповідності до вимог ст.ст.50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
була призначена та виплачувалась
пенсія відповідачу.

Посадовими особами Новоукраїнської
міжрайонної державної фінансової
інспекції проведено ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Управління Пенсійного
фонду України в Новоукраїнському
районі за період з 26.04.1986 року по 01.12.2011
року, за наслідками якої складено акт
№06-10/79 від 28.04.2012 року (а.с.11-14).

Результатами ревізії встановлено, що
відповідач внаслідок подання
недостовірних документів, а саме
експертного висновку
Дніпропетровської регіональної
міжвідомчої експертної комісії №10161
від 21.09.2007 року незаконно отримав
пенсію, як особа, постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи у сумі 66118,88
грн.

Стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача
суми надміру виплаченої пенсії у
розмірі 66118,88 грн. є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Суд апеляційної інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частинами 1,2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 2 статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав особою, яка
отримувала пенсійні виплати.

Як передбачено частини 3 статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України, суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 102 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Отже, вказані норми права визначають
правову природу зайво сплачених сум
пенсій, з вини пенсіонера, як завдану
«шкоду».

При цьому, вищевказані положення
закону не передбачають норм, які б
надавали органам пенсійного фонду
право звертатись із позовом про
стягнення з громадянина завданої
шкоди, у вигляді зайво виплачених сум
пенсій, до адміністративного суду.

Враховуючи на те, що у даному спорі
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, і позовні вимоги не
поєднані із вимогою про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, спір щодо стягнення
переплати пенсії не є
публічно-правовим, цей спір не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду або
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд закриває провадження
у справі якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи те, що цей спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне скасувати постанову суду
першої інстанції та провадження у
справі закрити.

Керуючись: пунктом 4 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області - задовольнити
частково.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року у справі №811/2916/13-а -
скасувати та провадження у справі
закрити.

Роз'яснити позивачу його право на
звернення до суду з цим позовом в
цивільному судочинстві.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
26 вересня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко