Справа № 2а-4477/09/2670
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4477/09/2670
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі :
Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, про визнання протиправним
наказу, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з адміністративним позовом про
визнання протиправним наказу Міністра
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України Рибака В.В. №49 «ос» від 1 лютого
2007 року, яким його було звільнено з
посади начальника
контрольно-ревізійного відділу
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України у зв'язку із змінами в
організації праці (пункт 1 статті 40
Кодексу законів про працю України),
поновлення його на роботі на посаді
Начальника контрольно-ревізійного
відділу Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України з 1
лютого 2007 року, а також про стягнення на
його користь середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу та стягнення
на відшкодування моральної шкоди в
розмірі 28000 грн.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 травня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного суду
від 28 жовтня 2010 року, позов ОСОБА_2
задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано наказ
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 2007 року №49
про звільнення ОСОБА_2 з посади
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України згідно пункту 1
статті 40 Кодексу законів про працю
України, стягнуто з Ліквідаційної
комісії Міністерства будівництва
заробіток за час вимушеного прогулу з
01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року
в сумі 118 104,00 грн., визнано звільненим
ОСОБА_2 з роботи з 01 травня 2010 року на
підставі пункту 3 статті 30 Закону
України «Про державну службу» у зв'язку
із досягненням ним граничного віку
проходження державної служби; в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого
адміністративного суду України від 29
березня 2011 року касаційну скаргу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України задоволено
частково, а саме: скасовано ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2010
року та змінено постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
травня 2010 року, а саме: абзац третій
резолютивної частини постанови суду
викладено в наступній редакції:
«Стягнути з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів»; виключено з регулятивної
частини постанови суду четвертий абзац
щодо визнання звільненим ОСОБА_2 з
роботи з 01 травня 2010 року на підставі
пункту 3 статті 30 Закону України «Про
державну службу» у зв'язку із
досягненням ним граничного віку
проходження державної служби, та
доповнено резолютивну частину
постанови суду абзацом наступного
змісту «Поновити ОСОБА_2 на посаді
Начальника контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України, з 01.02.2007 року.

ОСОБА_2 подав до Окружного
адміністративного суду міста Києва
заяву про зміну боржника від 29 травня
2014 року, в якій просить замінити
боржника у виконавчому провадженні ВП
№26858570 по примусовому виконанню
виконавчого листа
№2а-4477/09/2670, виданого Окружним
адміністративним судом міста Києва 20
травня 2011 року на виконання постанови
Вищого адміністративного суду України
від 29 березня 2011 року про стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь позивача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури, та
житлово-комунального господарства
України на Міністерство регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України.

Ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 серпня 2014 року задоволено заяву про
зміну боржника у виконавчому
провадженні ВП № 26858570.

Змінено боржника - Ліквідаційну
комісію Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України на його
правонаступника - Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України у виконавчому провадженні ВП №
26858570 з примусового виконання
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 травня 2011 року №2-а4477/09/2670 на
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 29
березня 2011 року в адміністративній
справі №2а-4477/2670.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, прийняти рішення, яким
відмовити у задоволенні заяви про
зміну боржника у виконавчому
провадженні, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права.

Представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу в повному обсязі та
просив її задовольнити, ухвалу суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову в повному обсязі.

Представник позивача не з'явився,
будучи належним чином повідомленим, що
не перешкоджає слуханню спірного
питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що за заявою позивача,
Окружним адміністративним судом міста
Києва видано виконавчий лист від 20
травня 2011 року №2а-4477/09/2670 на
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від
29 березня 2011 року про стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь позивача середнього
заробітку під час вимушеного прогулу з
01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів.

Згідно вказаних вище виконавчого
листа та постанови про відкриття
виконавчого провадження, боржником у
виконавчому провадженні ВП №26858570 є
Ліквідаційна комісія Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України.

Частина перша статті 264 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що у разі вибуття однієї із
сторін виконавчого провадження за
поданням державного виконавця або за
заявою заінтересованої особи, суд може
замінити сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Відповідно до пункту 1 постанови
Кабінету Міністрів України від 01
березня 2007 року №323 «Про утворення
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України і Міністерства
з питань житлово-комунального
господарства України» (надалі -
Постанова №323) утворено Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України і Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України на базі Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України, що реорганізовується.

Пунктом 2 Постанови №323
установлено, що зазначені міністерства
є правонаступниками Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України у відповідних сферах
діяльності.

Згідно пункту 3 Постанови №323,
утворено комісію з реорганізації
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України.

Відповідно до абзацу 9 статті 1
Указу Президента України від 09 грудня
2010 року №1085/2010 «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади», утворено
Міністерство регіонального розвитку
та будівництва України, Міністерство з
питань житлово-комунального
господарства України.

Згідно статті 5 вищевказаного
Указу установлено, що міністерства та
інші центральні органи виконавчої
влади, що утворюються шляхом
реорганізації інших центральних
органів виконавчої влади, є
правонаступниками органів, що
реорганізуються.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що Міністерство
регіонального розвитку та будівництва
України і Міністерство з питань
житлово-комунального господарства
України є правонаступниками
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, на підставі Постанови №323, а
утворене Міністерство регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України є правонаступником
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України та Міністерства
з питань житлово-комунального
господарства України.

Слід зазначити, що при вирішенні
питання правонаступництва у випадку,
якщо орган державної влади припинив
свою діяльність, слід виходити не лише
з формального правонаступництва, а й
враховувати функціональне
правонаступництво, а саме, встановити
до компетенції якого органу належить
вирішення питання відновлення
порушеного права позивача.

Як вбачається з матеріалів
справи, обов'язок виконання судового
рішення щодо захисту прав ОСОБА_2 в
частині поновлення його на посаді
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України та стягнення
заробітної плати покладено на
Ліквідаційну комісію Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України.

Так, оскільки Міністерство
регіонального розвитку та будівництва
України і Міністерство з питань
житлово-комунального господарства
України є правонаступниками
реорганізованого Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України, суд першої інстанції
приходить до висновку, що Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України є також правонаступником
реорганізованого Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України та, відповідно, Ліквідаційної
комісії Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
про зміну боржника Ліквідаційну
комісію Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України на його
правонаступника - Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України у виконавчому провадженні ВП
№26858570 з примусового виконання
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 травня 2011 року №2а-4477/09/2670 на
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 29
березня 2011 року, оскільки він зроблений
з дотриманням норм матеріального
права.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання відповідача в апеляційній
скарзі на норми законодавства, які не
відносяться до фактичних обставин
справи, та не можуть застосовуватись в
даному випадку. Доводи, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення, в зв'язку з чим,
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159, 160, 162, 196, 199, 200,
205, 206, 211, 254 КАС України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 1 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.