Справа № К/9991/3845/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/3845/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Стародуба О.П., Тракало В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області про
визнання дій неправомірними, стягнення
недоотриманих сум одноразової
допомоги за втрачене здоров'я і
недоотриманих сум разової річної
допомоги на оздоровлення та
недоотриманих сум разової річної
грошової допомоги до 5 травня, за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області на рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 3 червня 2010 року, -

встановив:

ОСОБА_4 30 січня 2009 року звернувся в суд з
позовом, який неодноразово уточнював,
до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Крюківської районної ради
міста Кременчука Полтавської області,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області про визнання дій
неправомірними, стягнення
недоотриманих сум одноразової
допомоги за втрачене здоров'я і
недоотриманих сум разової річної
допомоги на оздоровлення відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та недоотриманих сум
разової річної грошової допомоги до 5
травня згідно статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Постановою Крюківського районного
суду міста Кременчука Полтавської
області від 15 грудня 2009 року позов
задоволено. Поновлено ОСОБА_4 строк для
звернення до суду за захистом своїх
прав, свобод та інтересів. Зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Крюківської районної ради
міста Кременчука Полтавської області
здійснити дії щодо нарахування і
сплати позивачеві невиплаченої в
належному розмірі щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту». Визнано відмову
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_4
в належному розмірі щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня,
протиправною. Стягнуто з Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області на
користь позивача недоплачену частину
щорічної разової грошової допомоги в
розмірі 11823,60 гривень. Зобов'язано Центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області нараховувати і сплачувати
ОСОБА_4 в подальшому разову грошову
допомогу до 5 травня відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту». Визнано неправомірною
відмову Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області здійснити
позивачеві виплату щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2001-2008 роки
у розмірах, передбачених частиною 4
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та відмову здійснити йому
виплату щорічної одноразової грошової
компенсації як особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірах, передбачених
частиною 1 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Стягнуто з
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Крюківської районної ради
міста Кременчука Полтавської області
на користь позивача в рахунок
недоплати щорічної грошової допомоги
на оздоровлення за 2001-2008 роки 24506,50
гривень, та в рахунок недоплати
одноразової компенсації за втрачене
здоров'я 9006,60 гривень.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 3 червня 2010
року постанову Крюківського районного
суду міста Кременчука Полтавської
області від 15 грудня 2009 року скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області щодо відмови у
виплаті позивачеві одноразової
компенсації при встановленні групи
інвалідності, передбаченої статтею 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, передбаченої статтею
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за 2001-2005 роки. Зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Крюківської районної ради
міста Кременчука Полтавської області
здійснити ОСОБА_4 перерахунок та
виплату одноразової компенсації при
встановленні групи інвалідності у
розмірі 45 мінімальних заробітних плат
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку мінімальної заробітної
плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності. Зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Крюківської районної ради
міста Кременчука Полтавської області
здійснити позивачеві нарахування
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2001-2005
роки із розрахунку мінімальної
заробітної плати станом на момент
виплати та провести відповідні виплати
з врахуванням проведених виплат. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 3 червня 2010
року та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_4 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, з 13 жовтня 2003
року є інвалідом ІІ групи.

Щорічна грошова допомога на
оздоровлення позивачеві була
виплачена у

2001-2005 роках у розмірі по 26,70 гривень, у
2006-2008 роках у розмірі по 120 гривень.
Одноразова компенсація при
встановленні групи інвалідності у
розмірі 284,40 гривень, а щорічна разова
грошова допомога до 5 травня за 2003 рік у
розмірі 120 гривень, за 2004 рік - 160
гривень, за 2005-2006 роки по 330 гривень, за
2007 рік - 360 гривень, за 2008 рік - 400 гривень.

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції дійшов висновку про:
поновлення ОСОБА_4 строку для звернення
до суду за захистом своїх прав, свобод
та інтересів; зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області здійснити дії щодо
нарахування і сплати позивачеві
невиплаченої в належному розмірі
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»; визнання
відмову Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області, яка полягає у
невиплаті ОСОБА_4 в належному розмірі
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня, протиправною; стягнення з
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області на користь позивача
недоплачену частину щорічної разової
грошової допомоги в розмірі 11823,60
гривень; зобов'язання Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області
нараховувати і сплачувати ОСОБА_4 в
подальшому разову грошову допомогу до 5
травня відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»; визнання
неправомірною відмову Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області здійснити
позивачеві виплату щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2001-2008 роки
у розмірах, передбачених частиною 4
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та відмову здійснити йому
виплату щорічної одноразової грошової
компенсації як особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірах, передбачених
частиною 1 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»; стягнення
з Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Крюківської районної ради
міста Кременчука Полтавської області
на користь позивача в рахунок
недоплати щорічної грошової допомоги
на оздоровлення за 2001-2008 роки 24506,50
гривень, та в рахунок недоплати
одноразової компенсації за втрачене
здоров'я 9006,60 гривень.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_4
виходив з того, що виплати, передбачені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є особливою формою
відшкодування державою шкоди, завданої
здоров'ю громадянам внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС, а тому не
вбачається підстав застосування
положень статей 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки згідно статті 268
Цивільного кодексу України на вимоги
позивача позовна давність не
поширюється. Апеляційний суд своїм
рішенням визнав неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Крюківської районної ради
міста Кременчука Полтавської області
щодо відмови у виплаті позивачеві
одноразової компенсації при
встановленні групи інвалідності,
передбаченої статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі 5
мінімальних заробітних плат,
передбаченої статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за 2001-2005
роки. Зобов'язав Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області здійснити ОСОБА_4
перерахунок та виплату одноразової
компенсації при встановленні групи
інвалідності у розмірі 45 мінімальних
заробітних плат відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із розрахунку мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності.
Зобов'язав Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області здійснити
позивачеві нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат за 2001-2005 роки із
розрахунку мінімальної заробітної
плати станом на момент виплати та
провести відповідні виплати з
врахуванням проведених виплат.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 звернувся до адміністративного
суду з даним позовом 30 січня 2009 року.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення в суд з вказаним позовом та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення в суд з вказаним позовом та
розгляду справи в суді першої
інстанції) пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідачі заперечуючи проти
адміністративного позову наполягали
на відмові у задоволенні позовних
вимог у зв'язку з пропущенням позивачем
встановленого річного строку для
звернення до адміністративного суду.

Положення частини 2 статті 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
частини 2 статті 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» не підлягають
застосуванню до таких вимог, оскільки
зазначені приписи встановлюють строки
виплати нарахованих пенсій за минулий
час і не визначають строки призначення
та нарахування пенсій.

Також не застосовуються до таких вимог
правила позовної давності, встановлені
главою 19 Цивільного кодексу України,
оскільки вимоги про нарахування
суб'єктом владних повноважень та
проведення зазначених виплат, є
публічно-правовими, а не
цивільно-правовими.

Закон України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну безпеку»
не встановлює строку звернення до
адміністративного суду громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, оскільки відповідно до
статті 90 цього Закону всі вимоги
згаданого Закону застосовуються щодо
будь-якого ядерного інциденту, що може
статися на території України, після
набрання цим Законом чинності, тобто
починаючи з 21 березня 1995 року.

Суд першої інстанції зазначивши у
своєму рішенні, що позивач дізнався про
порушення своїх прав у серпні 2008 року з
листа Вищого адміністративного суду
України від 14 серпня 2008 року, і
поновивши ОСОБА_4 строк для звернення
до суду за захистом своїх прав, свобод
та інтересів, не врахував усіх обставин
цієї справи та вищевикладених положень
норм права, не надав оцінки тому, що
грошова допомога на оздоровлення та
грошова допомога до 5 травня
виплачувалися позивачеві щорічно і він
знав про їх розмір, а також стягнувши на
користь позивача недоотриману
одноразову компенсацію при
встановленні групи інвалідності суд
першої інстанції залишив поза увагою,
що ІІ група інвалідності позивачеві
була встановлена з 13 жовтня 2003 року, а з
цим позовом він звернувся тільки 30
січня 2009 року.

Суд апеляційної інстанції
необґрунтовано застосував до даних
правовідносин положення статті 268
Цивільного кодексу України та дійшов
помилкового висновку про
безпідставність доводів відповідача
щодо застосування до цих правовідносин
річного строку звернення до суду.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справи суду
слід взяти до уваги викладене в цій
ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно
встановити обставини, які підлягають
доведенню в судовому процесі
відповідно до предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області - задовольнити
частково.

Постанову Крюківського районного суду
міста Кременчука Полтавської області
від 15 грудня 2009 року та рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 3 червня 2010 року - скасувати, а
справу за позовом ОСОБА_4 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Крюківської
районної ради міста Кременчука
Полтавської області, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області про
визнання дій неправомірними, стягнення
недоотриманих сум одноразової
допомоги за втрачене здоров'я і
недоотриманих сум разової річної
допомоги на оздоровлення та
недоотриманих сум разової річної
грошової допомоги до 5 травня -
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Стародуб О.П.

Тракало В.В.