Справа № 132/2614/14-а
Суддя: Каращук О. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Калинівський районний суд Вінницької
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014

Калинівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого - судді Каращук О.Г.

при секретарі Лисюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калинівському районі Вінницької
області про визнання дій управління
Пенсійного фонду України в
Калинівському районі Вінницької
області неправомірними та визнання
права на пільгову пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому вказує що він, ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на пільгову
пенсію в зв'язку із тим , що працював на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці . Так, 01 квітня 1992 року по
30 червня 1999 року (7 років і 3 місяці)
позивач працював на посаді машиніста
розчинонасосу в виробництві РБВ, та з 21
листопада 2002 року по 22 жовтня 2013 року (10
років і 11 місяців) позивач працював на
посаді машиніста перевантажувачів,
зайнятого перевантажуванням цементу,
пільговий стаж роботи позивача
становить 18 років і 2 місяці.

Однак, позивачеві відмовлено
комісією управління Пенсійного фонду
України в Калинівському районі
Вінницької області у призначенні
пенсії на пільгових умовах , відмова
мотивована тим , що має бути пільгова
довідка з підприємства .

Позивач дану відмову відповідача
вважає незаконною, безпідставною та
такою, що обмежує його право на
отримання пільгової пенсії, тому
звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні підримав
позовні вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився без поважних
причин, будучи завчасно повідомленим
про слухання справи в судовому
засіданні, причину неявки в судове
засідання не повідомив, однак від УПФ
України в Калинівському районі до
слухання справи в судовому засіданні
надійшло заперечення, в якому просить в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно ч.4 ст.122 КАС України особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Відповідно судовий
розгляд справи при таких обставинах
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено під час судового
розгляду, позивач працював на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці .
Так, 01 квітня 1992 року по 30 червня 1999 року
(7 років і 3 місяці) позивач працював на
посаді машиніста розчинонасосу в
виробництві РБВ, та з 21 листопада 2002
року по 22 жовтня 2013 року (10 років і 11
місяців) позивач працював на посаді
машиніста перевантажувачів, зайнятого
перевантажуванням цементу.

Тому, пільговий стаж роботи
позивача становить 18 років і 2 місяці.

Відповідно до положень ст.13 Законів
України «Про пенсійне забезпечення» та
Списку № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженого
Постановою KM СРСР № ю від 26.01.1991р. «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах», позивач
має право на призначення пенсії за
піком на пільгових умовах із зниженням
загального пенсійного віку.

В зв'язку з цим , зазначений вище період
роботи позивача із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день
підтверджується записами у трудовій
книжці серії НОМЕР_1 , виданою на ім'я
позивача 30.08.1977 року , довідкою ПрАТ
«Калинівське БМУ №5 » № 125 від 29.11.2013
року , копією наказу про результати
атестації робочих місць № 221 від 1
грудня 1993 року , додатком № 2
затвердженим наказом 21-А від 7.07.09 року.

Вказані обставини в судовому засіданні
підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з
якими позивач працював на підприємстві
і які зокрема перевіряли умови праці .

Однак, позивачеві безпідставно
відмовлено комісією управління
Пенсійного фонду України в
Калинівському районі Вінницької
області про призначення пенсії на
пільгових умовах , що видно з листа №
476/06-44/10 від 18.07.2014 року, відмова
мотивована тим , що має бути пільгова
довідка з підприємства .

Згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення» стаття 62 «Порядок
підтвердження стажу роботи»
передбачає що, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка, з якої вбачається , що позивач
працював в шкідливих і важких умовах
праці.

З огляду на пункт 10 оглядового листа
Вищого Адміністративного Суду України
від 14.08.2008 №1406/100/13-08 (із змінами
внесеними Вищим Адміністративним
Судом №1547/100/13-08 від 18.09.2008), Вищий
адміністративний суд України зазначив
наступне. Атестація робочих місць за
умовами праці - це комплексна оцінка
всіх факторів виробничого середовищ;; і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності. Відповідно до пунктів і, 2
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від і серпня 1992 року N 442 , атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах. Частиною другою
пункту 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
із Закону України "Про пенсійне
забезпечення».

Конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені частиною 2
статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19,
статтями 22,23, частиною і статті 24
Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути
скасовано чи звужене.

Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання
прийнятих на себе зобов'язань, виходячи
з принципу верховенства права,
закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 КАС України.

З урахуванням наведеного, рішення
Управління щодо відмови в призначенні
позивачеві пенсії за віком на
пільгових умовах є таким, що не
ґрунтується на вимогах діючого
законодавства.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, згідно якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Життя ,права і
свободи кожного громадянина України,
згідно ст.3 Конституції України є
найвищою соціальною цінністю.

Відповідно ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
страхуванням за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств і
організацій. Тому, право отримання
пенсії в України є конституційним
правом громадянина України.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина, закріплені Конституцією
України, не є вичерпними. Конституційні
права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Таким чином, суд, оцінивши докази у їх
сукупності, приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача та необхідність їх
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 46 Конституції України, Законом
України « Про пенсійне забезпечення»,
ст.ст. 5, 9, 17 - 19, 104- 107, 122, 159, 161-163 КАС
України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити.

Визнати бездіяльність Пенсійного
фонду України у Калинівському районі
Вінницької області щодо не
нарахування, ОСОБА_1 , пільгової пенсії
неправомірною та такою, що порушує
законні права ОСОБА_1 на отримання
пільгової пенсії.

Визнати за ОСОБА_1 , право на
пільгову пенсію згідно ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення " ,
та Списку № 2 виробництв, цехів,
професій і посад з важкими умовами
праці.

Зобов'язати Пенсійний фонд України
у Калинівському районі призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах , нарахувати та виплачувати
ОСОБА_1 пільгову пенсію з урахуванням
пільгового стажу роботи за період з
21.08.1992 по 30.06.1999 року (6 років 10 місяців 9
днів ) та за період з 29.08.2008 року по 07.07.2009
року ( 11 місяців і 9 днів ) з дня
досягнення віку , що дає право на
пільгову пенсію , а саме з 20 червня
2014року .

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

СУДДЯ: