Справа № 872/3009/13
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2014 рокусправа № 0870/9625/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Проценко
О.А. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства " Азовські
мастила і оливи "

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.11.2012 р.

у справі № 0870/9625/12

за позовом Публічного акціонерного
товариства " Азовські мастила і оливи "

до відповідача-1: Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
виконавчої дирекції

відповідача-2: Директора Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності Запорізького обласного
відділення Каплія Віталія
Миколайовича

про визнання недійсним та скасування
рішення №371 від 25.09.2012р., -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Публічного акціонерного
товариства «Азовські мастила і оливи»
до Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
виконавчої дирекції та до Директора
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності Запорізького обласного
відділення, в якій позивач просив
визнати недійсним та скасувати рішення
директора виконавчої дирекції
Запорізького обласного управління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
Каплія Віталія Миколайовича №371 від
25.09.2012 про застосування до ПАТ «АЗМОЛ»
фінансових санкцій в розмірах:
неправомірно витраченої суми
страхових коштів та вартості наданих
соціальних послуг - 193 573,71грн., штрафу у
розмірі 50% суми неправомірно
витрачених страхових коштів - 96786,86грн.,
а всього 290 360,57грн.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
21.11.2012 р. адміністративний позов
задоволено частково. Визнано недійсним
та скасовано рішення Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
Виконавчої дирекції №371 від 25.09.2012 про
застосування до ПАТ «АЗМОЛ» фінансових
санкцій за неправомірно надані
соціальні послуги в частині стягнення
90,00 грн. В задоволенні іншої частини
вимог відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог
обґрунтовано тим, що рішення
відповідача відповідає нормам ст.35, ч.2
ст.53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу,
відповідно до якої просить скасувати
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.11.2012 р. та
ухвалити нове рішення по справі про
визнання недійсним та скасування
рішення Запорізького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в особі директора
виконавчої дирекції Каплій Віталія
Миколайовича № 371 від 25.09.2012 року про
застосування до ПАТ " Азовські мастила
і оливи " фінансових санкцій в таких
розмірах в частині: неправомірно
витраченні суми страхових коштів -190249,
71; неправомірно надана вартість
наданих соціальних послуг -3324, 00 грн.,
штраф у розмірі 50% суми неправомірно
витрачених страхових коштів - 96786,86грн.,
а всього 290 360,57грн.

У апеляційній скарзі позивач вказує,
що висновки відповідача, викладені в
акті перевірки, не відповідають
положенням Кодексу законів про працю
України, оскільки цим кодексом не
встановлено обмежень щодо надання
працівнику допомоги по тимчасовій
непрацездатності у період простою
підприємства.

Відповідач подав заперечення, в
яких просив залишити апеляційну скаргу
позивача без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін.

В запереченнях відповідач зазначає, що
посилання позивача стосуються
порядку обчислення середньої
заробітної плати. Однак, у даному
випадку мова йде про неправомірне
визначення днів простою робочими
днями, що, в свою чергу, призвело до
неправомірної сплати допомоги по
тимчасовій втраті працездатності
працівникам підприємства за рахунок
коштів Фонду.

У судовому засіданні представники
відповідача заперечення на апеляційну
скаргу підтримали , просили залишити
апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача до суду не
прибув. Про час і місце судового
розгляду позивач повідомлений
належним чином.

Заслухавши представників
відповідача, дослідивши доводи
апеляційної скарги, заперечень на неї
та матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що на підставі
направлень від 17.08.2012 №06/653-р та від
29.08.2012 №06/681-р, виданих ВД Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, та направлення
від 03.09.2012 №381, виданого Бердянською
міською виконавчою дирекцією
Запорізького обласного відділення
ФССТВП, проведена планова перевірка
повноти нарахування, своєчасності
перерахування до Фонду страхових
внесків, дотримання порядку
використання та своєчасності і повноти
повернення невикористаних страхових
коштів за період з 01.07.2010 по 30.06.2012.

За результатами проведеної перевірки
було складено акт №72 від 07.09.2012р.,
у якому відповідачем було зафіксовано
декілька видів порушень з боку
позивача.

Так, контролюючим органом перевірялась
правильність призначення та
правомірність використання коштів
Фонду на виплати установлених видів
матеріального забезпечення та оплати
перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок
роботодавця. Пунктом 5.1 акту перевірки
зафіксовано порушення ч.1 ст.35, ч.2 ст.53
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
п.20 Порядку обчислення середньої
заробітної плати для розрахунку виплат
за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабміну від
26.09.2001 №1266, а саме: допомога по
тимчасовій непрацездатності
призначена та сплачена застрахованим
особам не за графіком роботи
підприємства (оплата допомоги
призначалась та сплачувалась за дні
простою підприємства, які визначені
неробочими днями наказами «Про
оголошення простою»). Загальна сума
витрат склала 190249,71грн. (309 випадків).

Також, перевірялось дотримання діючих
положень щодо надання соціальних
послуг, облік, правильність
використання санаторно-курортних
путівок та повнота надходження
часткової вартості за путівки (п.7 акту).
Відповідачем встановлено порушення
ч.1, ч.2 ст.47 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
п.4.1 Порядку отримання застрахованими
особами і членами їх сімей
санаторно-курортного лікування, що
сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, а саме: комісія
із соціального страхування прийняла
рішення про видачу санаторно-курортної
путівки №403707 до санаторію «Бердянськ»
вартістю 4620,00грн. за 30% вартості
терміном лікування 21 доба з 15 листопада
2010 року застрахованій особі ОСОБА_2 без
медичної довідки про необхідність
санаторно-курортного оздоровлення (ф
070/о). Як вбачається з тексту акту та
пояснень сторін, сума неправомірно
використаних коштів становить 4620,00грн.
- 1386,00=3234,00грн.

Проте, відповідачем в акті зазначено,
що загальна сума витрат на
санаторно-курортне лікування,
проведених з порушенням чинного
законодавства України та складає
3324,00грн.

Факт порушення позивачем ч.1, ч.2
ст.47 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
підтверджується матеріалами справи та
позивачем не спростовується.

Таким чином, слід дійти висновку,
що сума, яка підлягає нарахуванню
підприємству за назване порушення
закону, повинна складати 3234,00грн. Отже,
суму 90 грн.донараховано позивачу
безпідставно.

Щодо порушення ч.1 ст.35, ч.2 ст.53 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» ( далі закон
№2240), слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.35 Закону №2240 допомога по
тимчасовій непрацездатності надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
повністю або частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу), у разі
настання в неї одного з таких страхових
випадків: 1) тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві; 2)
необхідності догляду за хворою
дитиною;

3) необхідності догляду за хворим
членом сім'ї; 4) догляду за дитиною віком
до трьох років або дитиною-інвалідом
віком до 18 років у разі хвороби матері
або іншої особи, яка доглядає за цією
дитиною; 5) карантину, накладеного
органами санітарно-епідеміологічної
служби;

6) тимчасового переведення
застрахованої особи відповідно до
медичного висновку на легшу,
нижчеоплачувану роботу;7) протезування
з поміщенням у стаціонар
протезно-ортопедичного підприємства;8)
санаторно-курортного лікування.

Як свідчать матеріали справи,
допомога по тимчасовій
непрацездатності сплачувалась
підприємством у випадках передбачених
у п.п.1-8 ст.35 Закону №2240.

Однак, відповідач вважає, що
названа допомога не може бути сплачена
за дні, що припадають на період простою.

З зазначеним не можна погодитись,
виходячи з такого

Ст. 36 Закону № 2240-ІІІ встановлені
наступні підстави для відмови в
паданні допомоги по тимчасовій
непрацездатності:

1. Допомога по тимчасовій
непрацездатності не надається:

1) у разі одержання застрахованою
особою травм або її захворювання при
вчиненні нею злочину; 2) у разі
навмисного заподіяння шкоди своєму
здоров'ю з метою ухилення від роботи чи
інших обов'язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за
час проведення судово-медичної
експертизи; 4) за час примусового
лікування, призначеного за постановою
суду; 5) у разі тимчасової
непрацездатності у зв'язку із
захворюванням або травмою, що сталися
внаслідок алкогольного, наркотичного,
токсичного сп'яніння або дій,
пов'язаних з таким сп'янінням; 6) за
період перебування застрахованої
особи у відпустці без збереження
заробітної плати, творчій відпустці,
додатковій відпустці у зв'язку з
навчанням.

Застраховані особи, які в період
отримання допомоги по тимчасовій
непрацездатності порушують режим,
встановлений для них лікарем, або не
з'являються без поважних причин у
призначений строк на медичний огляд, у
тому числі на лікарсько-консультативну

чи медико-соціальну експертну комісію
(МСЕК), втрачають право на цю допомогу з
дня допущення порушення на строк, що
встановлюється рішенням органу, який
призначає допомогу по тимчасовій
непрацездатності.

Таким чином, статтею 36 не
встановлюється обмежень щодо надання
допомоги по тимчасовій
непрацездатності у період простою.

Графіки робочого часу на кожен
календарний рік затверджуються
адміністрацією за погодженням з
профспілковим комітетом, як то
передбачене умовами колективного
договору (правилами внутрішнього
трудового розпорядку). Графіки
робочого часу зберігаються у ВПЦ та
були надані до перевірки вибірково за
2011 рік відповідно до залиту
інспекторів. Графіки робочого часу
знаходяться в структурних підрозділах
на робочих місцях на дошках об'яв.

Наказ про оголошення простою не змінює
графіки роботи підприємства та не
змінює графіки робочого часу, не
визначає дні простою як неробочі дні.
Відповідно до ст. 113 Кодексу законів про
працю України в період простою
робітники получають заробітну плату у
розмірах, встановлених колективним
договором. Відповідно до Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої Наказом держкомстату
України 13.01.2004р. № 5, оплата простою не з
вини працівника включається до Фонду
додаткової заробітної плати (п.2.2.12
оплата за невідпрацьований час). З
нарахованої суми у повному розмірі
нараховуються, утримуються та
сплачуються страхові внески до
відповідних фондів.

Таким чином, позивач не допустив
порушення частині 1 ст. 35 Закону України
№ 2240-ІІІ.

Відповідно до ст.53 Закону України №
2240-ІІІ при обчисленні середньої
заробітної плати (доходу) для
забезпечення допомогою по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах враховуються всі види
заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.

Відповідно до п.4 Постанови КМУ № 1266 від
26.09.2001р. право давати роз'яснення щодо
застосування порядку обчислення
середньої заробітної плати для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням надається
Міністерству праці та соціальної
політики України. Листами міністерства
праці та соціальної політики України №
201/18/99-10 від 08.07.2010р. та № 108/18/99-10 від
16.04.2010р. дані роз'яснення, що «незалежно
від того, чи тимчасова
непрацездатність працівника настала
до початку простою, чи у період простою
та продовжується після його
закінчення, оплата днів тимчасової
непрацездатності внаслідок
захворювання або травми, не пов'язаної
з нещасним випадком на виробництві,
здійснюється на загальних підставах і
надається у порядку та розмірах,
встановлених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 №2240-111.
Розрахунок середньої заробітної плати
провадиться відповідно до пункту 14
Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням (далі -
Порядок). затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2001 р. N 1266, шляхом ділення
нарахованої заробітної плати на
кількість фактично відпрацьованих
робочих днів згідно з графіком роботи
підприємства (працівника).

Згідно із п. 20 вищезазначеного Порядку
сума допомоги по тимчасовій
непрацездатності застрахованій особі
та оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок коштів
роботодавця розраховується шляхом
множення суми денної (годинної)
виплати, розмір якої встановлюється у
відсотках середньоденної
(середньогодинної) заробітної плати
залежно від страхового стажу, на
кількість днів (годин), які підлягають
оплаті за графіком роботи
підприємства, установи, організації,
структурного підрозділу підприємства,
установи, організації або за
індивідуальним графіком роботи
працівника.

Згідно пояснень позивача, що не
спростованні відповідачем, всі
перелічені в акті листки
непрацездатності були оплачені по
графікам роботи підприємства,
затвердженим адміністрацією. Графіки
роботи складаються на робочий рік та
визначають кількість робочих днів
(змін), час початку, закінчення та
тривалість щоденної роботи (зміни), час
перерви для відпочинку та харчування,
вихідні дні та додаткові дні
відпочинку. Графіки роботи
відображають планові показники
використання робочого часу. Табель
обліку робочого часу відображає
фактичні показники використання
робочого часу. У табелі фіксується
інформація про явки/неявки працівників
на роботу відповідно до графіку. Факт
оплати простою саме по графіку роботи
товариства сторонами не
спростовується.

Отже, висновки Фонду про те, що дні
простою визначено неробочими днями
відповідно до наказів підприємства
«Про оголошення простою», не
підтверджено матеріалами справи .
Таким чином, твердження відповідача, що
вказані дні не є робочими, що виключає
оплату лікарняних, суперечать діючому
законодавству.

На підставі вищевикладеного факт
порушення не підтверджується, а тому
спірне рішення виконавчої дирекції
Запорізького обласного управління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 371
від 25.09.2012 року є протиправним та
підлягає скасуванню в частині
донарахувань у сумі 190339, 71грн. та штрафу
у сумі 95169,86 грн. Що стосується
донарахувань у сумі 3234грн. та штрафу у
сумі 1617грн. (3234:2), то вони, як зазначено
вище, нараховані позивачу
обґрунтовано.

Виходячи з викладеного, апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства " Азовські мастила і оливи "
слід задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.11.2012 р.
скасувати. Позов задовольнити
частково. Визнати протиправним та
скасувати рішення Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
виконавчої дирекції №371від 25.09.2012р. в
частинні застосування до Публічного
акціонерного товариства " Азовські
мастила і оливи " фінансових санкцій в
розмірах; нарахування 190339, 71 грн.
неправомірно витрачених сум страхових
коштів та 95169,86 грн. штрафних санкцій.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного
судочинства, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства " Азовські
мастила і оливи " задовольнити
частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.11.2012 р.
скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Запорізького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в особі виконавчої
дирекції №371від 25.09.2012р. в частинні
застосування до Публічного
акціонерного товариства " Азовські
мастила і оливи " фінансових санкцій в
розмірах: 190339, 71 грн. неправомірно
витрачених сум страхових коштів та
95169,86 грн. штрафних санкцій.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга на судове
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення
судового рішення в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення судового рішення в
повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова