Справа № 815/4640/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4640/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року м. Одеса

09 год. 57 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
- Балан Я.В.

при секретарі судового засідання
- Гречаній Ю.Г.

за участю сторін:

представник позивача
- Кіртока Р.Г. (за
довіреністю)

представник відповідача
- Кошельник М.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» () до Котовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 04.08.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЮГМЕТАЛСЕРВІС»
(надалі - ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС») до
Котовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (надалі - Котовська ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області) про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 04.08.2014 року. Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивачем
правомірно віднесено до складу
податкового кредиту у липні 2013 року -
січні 2014 року суми податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ» у загальній сумі 25 666
грн. 66 коп. Відповідно до ст. 198
Податкового кодексу України
господарські послуги отримувались з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
власної господарської діяльності,
вказана сума податку на додану
вартість підтверджена первинним
документами, складеними згідно з
вимогами чинного законодавства та
містить усі необхідні реквізити для
встановлення факту виконання
сторонами зобов'язань.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, надав пояснення та
просив позов задовольнити повністю, з
підстав викладених в
адміністративному позові (аркуші
справи 3-12).

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
вважав їх безпідставними та просив у
задоволенні позову відмовити повністю
обґрунтовуючи тим, що позивачем в
порушення норм Податкового Кодексу
України безпідставно віднесено до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість у розмірі
25666 грн.66 коп. по взаємовідносинам з ТОВ
«КОНТИНЕНТМАЛШ» без належного
підтвердження первинними документами,
оскільки до перевірки позивачем не
було надано у повному обсязі документи,
які б підтверджували транспортування
(перевезення) вантажів, так як
контрагент позивача мав здійснювати
для ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» саме послуги з
перевезення. Крім того, у ході
проведення зустрічної звірки
контрагента позивача Бориспільською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області,
за результатами якої складено акт №
168/22-1/38337515 від 04.04.2014 року, суми податку
на додану вартість віднесені до складу
податкових зобов'язань при складанні
декларацій з податку на додану
вартість за липень 2013 року - лютий 2014
року по взаємовідносинам з
підприємством позивача було зменшено
на суму 25 666 грн. 66 коп. (аркуші справи
155-157).

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, а також
дослідивши обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
докази, якими вони підтверджуються, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню повністю з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» зареєстроване у
встановленому законодавством порядку,
знаходиться на обліку в органах
податкової служби та зареєстрований
платником податку на додану вартість
(аркуші справи 45-49).

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі наказу Котовської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області № 279 від
17.06.2014 року та направлення № 344 від
18.06.2014 року, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та пп. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78 Податкового кодексу України,
службовою особою відповідача
проведено документальну позапланову
перевірку ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ» за період з 01.07.2013
року по 28.02.2014 року, за результатами
якої складено акт (аркуші справи 162-170).

Не погоджуючись з висновками акту
перевірки, ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» до
Котовської ОДПІ були подані
заперечення на акт за вих. № 25 від 23.07.2014
року, за результатами розгляду яких,
висновки акту перевірки в частині
наданих заперечень податковим органом
були залишені без змін (аркуші справи
174-179).

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 04.08.2014
року, щодо збільшення суми грошового
зобов'язання ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» з
податку на додану вартість у сумі 32 083
грн. 33 коп., з яких: за основним платежем
- 25 666 грн. 66 коп., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 6 416
грн. 67 коп., за порушення гл. 5, ст. 198 п. 198.6
Податкового кодексу України (аркуш
справи 14).

Згідно матеріалів справи,
взаємовідносини позивача (замовник) з
контрагентом ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»
(перевізник) здійснювались відповідно
до укладеного договору № 19 від 01.07.2013
року «на перевозку вантажів
автотранспортом», згідно якого (мовою
оригіналу): «перевозчик обязуется
принимать к перевозке и доставлять
уверенные заказчиком грузы согласно
заявкам заказчика, а заказчик
предъявлять грузы перевозчику и
оплачивать за перевозку плату,
согласно заявок к настоящему договору»
(аркуші справи 50-51).

Пунктом 2 вказаного договору визначено
обов'язки сторін, зокрема, до обов'язків
замовника входить: до прибуття
автомобіля під погрузку підготовка
вантажу до погрузки та перевозки;
перевірка придатності автотранспорту
для даного вантажу; надання
перевізнику до перевозки вантажу, та
надання товарно-транспортних
документів на вантаж в установленій
формі, тощо.

У ході проведення перевірки
відповідачем зроблено висновок про
відсутність фактичного надання послуг
по перевезенню вантажу від позивача до
пункту призначення, згідно укладеної
угоди з контрагентом ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ», посилаючись на дані
акту Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Київській області № 168/22-1/38337514 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ» щодо
підтвердження господарських відносин
з постачальниками та покупцями за
жовтень 2012 року - лютий 2014 року», яким
зафіксовано відсутність необхідних
умов у вказаного підприємства до
досягнення відповідних результатів в
силу відсутності управлінського та
технічного персоналу, основних
засобів, складських приміщень та
транспортних засобів, що свідчить про
відсутність у ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань та
відсутність фактичних дій, спрямованих
на виконання взятих на себе
зобов'язань.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що усі послуги по
перевезенню вантажу, який
підприємством позивача був
відвантажений на адресу покупців за
перевіряє мий період супроводжувався
виписаними товарно-транспортними
накладними за формою 1-ТН на кожну
окрему послугу та супровідними
видатковими накладними на кожну окрему
партію товарної поставки.
Товарно-транспортні накладні виписані
та оформлені відповідно з вимогами
Правил перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні №
363 від 14.10.1997 року. Таким чином, позивач
вважає, що відповідними первинними
документами підтверджено факт
виконання ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» та його
контрагентом ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»
зобов'язань за спірним правочином.
Копії первинних документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
які в силі ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» спричиняють
втрату первинними документами
юридичної сиди та доказовості. Отже,
господарські операції між ТОВ
«ЮГМЕТАЛСЕРВІС» та ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»
мали реальний характер, діяльність
позивача була спрямована на отримання
економічної вигоди від
підприємницької діяльності,
підприємства ознак фіктивності на час
здійснення господарської операції не
мали, що зумовлює хибність висновків
відповідача.

На підтвердження реальності виконання
зобов'язань та правомірності
формування податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»
позивачем суду надано наступну
первинні документи, які також
надавались відповідачу до перевірки:

товарно-транспортні накладні: № 20 від
01.07.2013 року, № 21 від 02.07.2013 року, № 22
від 05.07.2013 року, № 23 від 08.07.2013 року, № 24
від 15.07.2013 року, № 25 від 19.07.2013 року, № 26
від 22.07.2013 року, № 27 від 24.07.2013 року, № 28
від 25.07.2013 року, № 29 від 30.07.2013
року, № 30 від 31.07.2013 року, усього на
загальну суму за липень 2013 року у
розмірі 12 700 грн. 00 коп. (в тому числі
податок на додану вартість - 2 166 грн. 66
коп.); № 8/1 від 05.08.2013 року, № 8/2 від 08.08.2013
року, № 8/3 від 12.08.2013 року, № 8/4 від
12.08.2013 року, № 8/5 від 12.08.2013 року, № 8/6 від
14.08.2013 року, № 8/7 від 19.08.2013 року, № 8/8
від 20.08.2013 року, № 8/9 від 21.08.2013 року
№ 8/11 від 22.08.2013 року, № 8/12 від 28.08.2013
року, № 8/13 від 28.08.2013 року, № 8/14 від
29.08.2013 року, № 8/15 від 30.08.2013 року усього
на загальну суму 18 000 грн. 00 коп. за
серпень 2013 року (в тому числі податок на
додану вартість - 3 000 грн. 00 коп.); № 9/1
від 02.09.2013 року, № 9/2 від 06.09.2013 року, № 9/3
від 09.09.2013 року, № 9/4 від 10.09.2013 року, №
9/5 від 13.09.2013 року, № 9/6 від 16.09.2013
року, № 9/7 від 16.09.2013 року, № 9/8 від 16.09.2013
року, № 9/9 від 18.09.2013 року, № 9/10 від
20.09.2013 року, № 9/11 від 23.09.2013 року, № 9/12
від 24.09.2013 року усього на загальну суму
у вересні 2013 року у розмірі 36 500 грн. 00
коп. (в тому числі податок на додану
вартість - 6 083 грн. 33 коп.); № 10/1 від 02.10.2013
року, № 10/2 від 07.10.2013 року, № 10/3 від
09.10.2013 року, № 10/4 від 09.10.2013 року, № 10/5
від 14.10.2013 року, № 10/6 від 21.10.2013 року, №
10/7 від 21.10.2013 року усього на загальну
суму 16 700 грн. 00 коп. (в тому числі
податок на додану вартість - 2 783 грн. 33
коп.); № 11/1 від 06.11.2013 року, № 11/2 від
14.11.2013 року, № 11/3 від 14.11.2013 року, №
11/4 від 19.11.2013 року, № 11/5 від 26.11.2013 року
усього на загальну суму 18 200 грн. 00 коп.
(в тому числі податок на додану
вартість - 3 033 грн. 33 коп.); № 12/1 від
18.12.2013 року, № 12/2 від 25.12.2013 року, № 12/3
від 26.12.2013 року, № 12/4 від 26.12.2013 року, №
12/5 від 27.12.2013 року, № 12/6 від 27.12.2013 року,
№ 12/7 від 30.12.2013 року, № 12/8 від 30.12.2013
року, № 12/9 від 30.12.2013 року, № 12/10 від
30.12.2013 року усього на загальну суму 40 000
грн., 00 коп. (в тому числі податок на
додану вартість - 6 666 грн. 67 коп.); та за
січень 2014 року згідно наданих
товарно-транспортних накладних у сумі
11 900 грн. 00 коп., в тому числі податок на
додану вартість склав 1 983 грн. 33 коп.
(аркуші справи 68-123);.

податкові накладні: № 239 від 31.07.2013 року
за липень 2013 року на суму з урахуванням
податку на додану вартість 12 700 грн. 00
коп.; № 185 від 30.08.2013 року за серпень 2013
року на суму 18 000 грн. 00 коп.; № 123 від
30.09.2013 року за вересень 2013 року на суму 36
500 грн. 00 коп.; № 259 від 31.10.2013 року за
жовтень 2013 року на суму 16 700 грн. 00 коп.;
№ 174 від 29.11.2013 року за листопад 2013 року
на суму 18 200 грн. 00 коп., № 174 від 31.12.2013
року за грудень 2013 року на суму 40 000 грн.
00 коп. та № 54 від 31.01.2014 року за січень 2014
року на суму 11 900 грн. 00 коп. з
урахуванням податку на додану вартість
(аркуші справи 60-64, 66, 67);

акти-реєстри надання послуг за
перевіряє мий період: за липень 2013 року
від 31.07.2013 року, за серпень 2013 року від
30.08.2013 року, за вересень 2013 року від
30.09.2013 року, за жовтень 2013 року від 31.10.2013
року, за листопад 2013 року від 29.11.2013
року, за грудень 2013 року від 31.12.2013 року
та за січень 2014 року від 31.10.2014 року
(аркуші справи 52-54, 56, 58-59);

рахунками-фактури № 310713 від 31.07.2013 року,
№ 300913 від 30.09.2013 року, № 311013 від
31.10.2013 року, № СФ-291113 від 29.11.2013 року, №
СФ-301213 від 30.12.2013 року та № СФ-0031/01 від
31.01.2014 року (аркуші справи 55, 57, 124-129).

На підтвердження оплати за придбані
послуги згідно договору № 19 на
перевозку вантажів автотранспортом
від 01.07.2013 року, позивачем суду надано
платіжні доручення № 354 від 14.08.2013
року, № 357 від 19.08.2013 року, № 368 від 05.09.2013
року, № 382 від 04.10.2013 року. № 385 від 04.10.2013
року, № 407 від 13.11.2013 року, № 21 від
03.12.2013 року, № 26 від 09.12.2013 року, № 34 від
30.12.2013 року, № 47 від 31.01.2014 року, №
48 від 31.01.2014 року, № 31 від 08.04.2014 року,
відповідно до яких позивачем повністю
було сплачено на користь контрагента
вартість наданих перевізником ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ» послуг з перевезення
вантажів (аркуші справи 130-141).

Відповідач вважає, що надані документи
не підтверджують реального характеру
укладеної угоди та настання наслідків
для її сторін, а надані вищезазначені
первинні документи не можуть слугувати
належними підставами для формування
податкового кредиту за рахунок сум
податку на додану вартість, сплаченого
у ціні послуг, отриманих від ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ», оскільки у ході
проведення перевірки було з'ясовано, що
у зв'язку із непідтвердженістю
податкового кредит з податку на додану
вартість по фінансово-господарським
відносинам з
контрагентами-постачальниками, у ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ» відсутні об'єкти
оподаткування з податку на додану
вартість по операціях з продажу
товарів (послуг) до
контрагентів-покупців. Також, у зв'язку
з відсутністю за місцезнаходженням
платника податків, непричетністю
директора до господарської діяльності
товариств, відсутністю підтверджуючих
документів щодо взаємовідносин між ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ» та його контрагентами
не встановлено факту передачі товару
(надання послуг) від
контрагентів-постачальників ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ» та від ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ» до
контрагентів-покупців. у ході
проведення перевірки підприємства
позивача, як вказує відповідач,
керівником підприємства документи по
взаємовідносинам з вказаним
контрагентом надано не у повному
обсязі, а саме до перевірки не надано
документи, які б підтверджували
транспортування, перевезення вантажу
(товарно-транспортні накладні, шляхові
листи, накладні та інші).

Проте, із зазначеним суд не
погоджується, оскільки матеріалами
справи підтверджено наявність у
позивача належним чином оформлених
первинних документів, які були
досліджені судом та якими
підтверджується отримання позивачем
послуг з перевезення згідно укладеного
договору № 19 від 01.07.2013 року. Надані
суду товарно-транспортні накладні
відповідають встановленим законом
вимогам, а саме містять необхідний
обсяг інформації щодо відправника
товару та його отримувача, відомостей
про вантаж, тощо.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту,
зокрема, виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів ( у тому числі в разі їх
ввезення на митну територію України) та
послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунку платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України передбачений обов'язок
платника податку надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка відповідно до
п. 21.7 ст. 201 цього Кодексу виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Згідно з приписами п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Не відносяться до податкового кредиту,
відповідно п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Дослідивши надані позивачем письмові
докази, з урахуванням наведених норм
податкового законодавства, судом
з'ясовано, що ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС»
цілком обґрунтовано відповідно до п.п.
198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу
України віднесло до податкового
кредиту у період липень 2013 року - січень
2014 року по суми податку на додану
вартість у загальному розмірі 25 666 грн.
66 коп., підтверджену відповідними
документами, у тому числі податковими
накладними, актами,
товарно-транспортними та
розрахунковими документами, тощо.
Зазначені операції відображені в
податкових деклараціях за відповідні
періоди. Укладена угода між позивачем
та ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ» є дійсною та
виконано сторонами про що свідчать
наявні в матеріалах справи документи;
на час укладання та виконання
господарських зобов'язань контрагенти
були належним чином зареєстрованими як
суб'єкти підприємницької діяльності та
мали свідоцтва платників податку на
додану вартість.

З аналізу законодавства, чинного на час
виникнення спірних правовідносин, яке
регулює спірні правовідносини акти
виконаних робіт є документом
підтверджуючим факт надання послуги.
Перелік робіт та послуг визначених у
актах виконаних робіт є змістом
операції, яку задокументовано
відповідним актом. Так, наявні в
матеріалах справи акти здачі-прийняття
виконаних робіт по перевезенню
вантажів відповідають законодавчо
встановленим вимогам до первинних
документів, передбачених ст. 9 Закону
України № 996 - XIV від 16.07.1999 року та
вказують про обсяг кожної здійсненої
операції та її цільове призначення.

З урахуванням виду господарської
діяльності позивача, місця надання
послуг, способу надання послуг -
перевезення, суд вважає за доцільне
зазначити, що наданими документами
(актами-реєстрами надання послуг,
податковими накладними,
рахунками-фактурами,
товарно-транспортними накладними тощо)
підтверджується реальний характер
укладеної угоди та її фактичне
виконання сторонами.

Таким чином, оскільки порушення вимог
чинного законодавства при здійсненні
позивачем податкового обліку з податку
на додану вартість відсутні, тому
донарахування податковим органом
податкового зобов'язання було
безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, в судовому засіданні суду
надано письмові докази на
підтвердження наявності у позивача
орендованих приміщень - складів, а
також докази подальшого використання
отриманих послуг у власній
господарській діяльності: договори
поставки, договори оренди, фото
фіксація складів ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС»
(аркуші справи 195-219).

Суд погоджується з твердженнями
позивача щодо повного виконання
договірних зобов'язань з ТОВ
«КОНТИНЕНТМАШ» у період липень 2013 року
- січень 2014 року, про що свідчить наявна
в матеріалах справи первинна
документація, крім того, вважає за
необхідне зазначити, що посилання
відповідача на акт Бориспільської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області №
168/22-1/38337514 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»
щодо підтвердження господарських
відносин з постачальниками та
покупцями за жовтень 2012 року - лютий 2014
року як на підставу встановлення
порушень податкового законодавства
ТОВ «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» суд вважає
недоцільними, з урахуванням того, що
жодна норма Податкового Кодексу
України не вимагає від платника
податків контролювати сплату своїм
контрагентом до бюджету податків та
ведення ним бухгалтерського та
податкового обліку. Контроль за
дотриманням платниками податків
податкового законодавства та
своєчасну сплату ними податків
покладений на органи державної
податкової служби.

Під час надання послуг з перевезення
вантажів автотранспортом,
контрагентом позивача було надано ТОВ
«ЮГМЕТАЛСЕРВІС» податкові накладні та
товарно-транспортні накладні, на
підставі яких позивачем до складу
податкового кредиту відповідних
періодів у які відбувались операції з
перевезення відносились суми податку
на додану вартість сплачені у ціні
наданих послуг, що відповідає приписам
ст. 198 Податкового кодексу України.

На підтвердження виконання
зобов'язання по оплаті шляхом
перерахування на користь контрагента
безготівкових коштів за придбані
послуги в результаті виконаних ним
ремонтно-будівельних робіт надані
платіжні доручення що відповідає
умовам договору та приписам чинного
законодавства.

На підтвердження обставини щодо
транспортування господарських
матеріалів, згідно договору № 19 від
01.07.2013 року, позивачем суду надано
товарно-транспорті накладні, які
відповідають встановленим
законодавством вимогам та містять усі
необхідні реквізити.

Таким чином, в процесі встановлення
обставин у справі, судом з'ясовано, що в
діях позивача щодо віднесення сум
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»
відсутні будь-які порушення норм
податкового законодавства чинного на
час виникнення спірних правовідносин.

Наявна в матеріалах справи первинна
документація (акти, накладні та інші)
складені без порушень, містять
необхідний обсяг інформації про
послуги, які були надані, що дає
можливість стверджувати про реальний
характер господарських операцій
позивача.

Суд також зазначає, що якщо
контрагентом платника податковий
облік ведеться із порушенням вимог
чинного законодавства, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначена обставина не є підставою для
притягнення до відповідальності
платника податків який має
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту та валових
витрат. Отже, за загальним правилом
несплата податку на додану вартість
продавцем і його постачальниками сама
по собі не є підставою для зменшення
податкового кредиту або відмови у
відшкодуванні зазначеного податку
покупцю, який відніс до податкового
кредиту суми податку на додану
вартість, сплачену продавцю разом із
ціною товару (послуги).

Така позиція узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так,
Європейський Суд з прав людини у своєму
рішенні по справі «БУЛВЕС» АД» проти
Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що
платник податку не повинен нести
наслідків невиконання постачальником
його зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності. Вищевикладене
також підтверджене постановою
Верховного Суду України у справі №
21-42а10 від 31.01.2011 року, головуючого судді
Панталієнка П.В.

Оскільки порушення вимог чинного
законодавства при здійсненні
позивачем податкового обліку з податку
на додану вартість відсутні, тому
донарахування податковим органом
податкового зобов'язання було
безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, зазначені із вказаними
контрагентами господарські операції
були цілком обґрунтовано відображені у
податковій звітності у період з липня
2013 року по лютий 2014 року.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд
оцінюючи надані у справу докази,
виходить із принципів
адміністративного судочинства -
змагальність, диспозитивність та
офіційне з'ясування всіх обставин
справи, згідно із яким розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, оцінюючи надані
сторонами у справі докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позивачем доведено правомірність
формування податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ»,
оскільки задекларовані ТОВ
«ЮГМЕТАЛСЕРВІС» суми податку на додану
вартість підтверджені належним чином
оформленою первинною документацією,
яка також підтверджує реальність
здійснюваних операцій - наданих послуг
по перевезенню вантажів
автотранспортом та фактичну їх
виконаність. За таких обставин,
винесене відповідачем податкове
повідомлення-рішення № 000682200 від 04.08.2014
року є протиправним та підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7,
8, 9, 11, 86, 159-164, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЮГМЕТАЛСЕРВІС» (,
адреса: 66353, Одеська область, Котовський
район, с. Липецьке) до Котовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 04.08.2014 року - задовольнити у
повному обсязі.

Податкове повідомлення-рішення №
від 04.08.2014 року, прийняте
Котовською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів в Одеській
області - визнати протиправним та
скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮГМЕТАЛСЕРВІС» (, адреса: 66353, Одеська
область, Котовський район, с. Липецьке)
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
(сімдесят) коп.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 24 вересня 2014 року.

Суддя
Я.В. Балан