Справа № 760/14445/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р.
К/800/40420/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Весельської Т.Ф.,
Рецебуринського Ю.Й.,

за участю секретаря судового засідання
Горбатюка В.С.,

розглянувши у судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 10 червня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 8 липня 2014
року по справі №760/14445/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Міністерства
оборони України

про зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року Міністерство оборони
України звернулось до суду із заявою
про поворот виконання постанови
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 серпня 2013 року у справі № 2а-447/13.

Заяву обґрунтувало тим, що вказаним
рішенням на користь ОСОБА_4 було
стягнуто одноразову грошову допомогу у
зв'язку з настанням інвалідності
внаслідок проходження військової
служби в сумі 143472 грн. Проте, ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано, а позов ОСОБА_4 залишено без
розгляду.

Відповідач просив допустити поворот
виконання постанови Солом'янського
районного суду м. Києва від 19 серпня 2013
року та стягнути з ОСОБА_4 на користь
Міністерства оборони України раніше
виплачену йому грошову допомогу у сумі
143472 грн. у зв'язку із скасуванням
судового рішення.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 8 липня 2014 року, заяву задоволено.

Допущено поворот виконання постанови
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 серпня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Міністерства оборони України
143472 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої і
апеляційної інстанцій та постановити
нову ухвалу про відмову у задоволенні
заяви.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що наказом
Міністра оборони України від 17 вересня
2009 року ОСОБА_4 було звільнено з
військової служби у запас за станом
здоров'я, а з 7 жовтня 2009 року виключено
із списків особового складу.

3 листопада 2009 року за висновком
медико-соціальної експертної комісії
ОСОБА_4 була встановлена друга група
інвалідності, яка пов'язана з
проходженням військової служби.

Пунктом 2 Порядку та умов призначення і
виплати одноразової грошової допомоги
у разі інвалідності
військовослужбовців, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499 передбачено,
що військовослужбовцям звільненим з
військової служби, у разі настання
інвалідності внаслідок проходження
військової служби грошова допомога
інвалідам другої групи надається у
розмірі 42-місячного грошового
забезпечення.

Розмір грошового забезпечення
позивача на час звільнення становив 6265
грн.

Тобто, ОСОБА_4 повинен був отримати
допомогу у розмірі 263130 грн.

Міністерство оборони України
добровільно виплатило позивачу 119658
грн.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 19 серпня 2013 року
Міністерство оборони України
зобов'язано донарахувати та виплатити
ОСОБА_4 одноразову грошову
допомогу у зв'язку з настанням
інвалідності внаслідок проходження
військової служби у розмірі 143472 грн.
грошового забезпечення, виходячи з
грошового забезпечення, передбаченого
частиною 2 статті 9 Закону України від 20
грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» (далі - Закон №
2011-ХІІ), з урахуванням виплачених сум.

Оскільки вказане судове рішення
підлягало негайному виконанню, то
відповідачем були здійснені
відповідні нарахування та виплати.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року скасовано постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 серпня 2013 року на підставі якого
було виплачено спірну суму, а позов
залишено без розгляду.

Задовольняючи заяву Міністерства
оборони України про поворот виконання
рішення суду, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що оскільки постанова Солом'янського
районного суду м. Києва від 19 серпня 2013
року була скасована, а позов ОСОБА_4
залишено без розгляду, то позивач
повинен повернути отриману частину
допомоги.

З такими висновками судів попередніх
інстанцій, суд касаційної інстанції не
погоджується з огляду на наступне.

Статтею 265 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
порядок та підстави вирішення питання
про поворот виконання судового
рішення, визначено спосіб і порядок
здійснення повороту виконання.

Так, частинами 1-3 статті 265 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що питання про поворот
виконання судового рішення вирішує суд
апеляційної чи касаційної інстанції,
якщо, скасувавши судове рішення, він
закриває провадження у справі, залишає
позовну заяву без розгляду або
відмовляє у задоволенні
адміністративного позову чи
задовольняє позовні вимоги у меншому
розмірі.

У випадках, встановлених частиною 1
цієї статті суд, ухвалюючи нове судове
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим судовим
рішенням або визначити інший спосіб і
порядок здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання
судового рішення не було вирішене
судом апеляційної чи касаційної
інстанції, заява відповідача про
поворот виконання розглядається
адміністративним судом, у якому
знаходиться справа. Заяву про поворот
виконання може бути подано протягом
одного року з дня виникнення підстав
для повороту виконання.

Проте, статтею 266 Кодексу
адміністративного судочинства України
поворот виконання постанови про
відшкодування шкоди, завданої
суб'єктом владних повноважень
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи, постанови
про присудження виплати пенсій чи
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів, а
також постанови про присудження
виплати заробітної плати чи іншого
грошового утримання у відносинах
публічної служби допускається, якщо
скасована постанова була обґрунтована
на повідомлених позивачем завідомо
неправдивих відомостях або поданих ним
підроблених документах.

Отже, в адміністративному судочинстві
поворот виконання постанови
відшкодування шкоди, завданої
суб'єктом владних повноважень
каліцтвом, іншим ушкодження здоров'я
допускається, якщо скасована постанова
була обґрунтована на повідомлених
позивачем завідомо неправдивих
відомостях або поданих ним підроблених
документах.

Судами встановлено, що позивач
звернувся до суду про стягнення на його
користь одноразової грошової допомоги
у зв'язку з інвалідністю, яка виникла
внаслідок виконання обов'язків
військової служби.

Прийнята ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 8 липня 2014 року, якою було скасовано
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 19 серпня 2013 року, не
була обґрунтована тим, що позивачем
повідомлено завідомо неправдиві
відомості або ним подані підроблені
документи. Підставою для скасування
зазначеної постанови суду стало
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права.

Враховуючи викладене, поворот
виконання рішення не може бути
проведено, оскільки позивач (стягувач)
у даному випадку діяв добросовісно.
Позивачу завдано шкоду суб'єктом
владних повноважень і грошова допомога
є відшкодуванням цієї шкоди, а тому
підстави для задоволення заяви
Міністерства оборони України про
поворот виконання рішення відсутні.

Статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229 КАС
України, суд касаційної інстанції
вважає за необхідне судові рішення,
ухвалені цими судами, скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви про поворот
виконання рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 10 червня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 8 липня 2014
року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити Міністерству оборони
України у задоволенні заяви про
поворот виконання постанови
Соломянського районного суду м. Києва
від 19 серпня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий

Ємельянова В.І.

Судді
Весельська Т.Ф.

Рецебуринський
Ю.Й.