Справа № 683/2475/14-а
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2475/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної автомобільної інспекції
Старокостянтинівського РВ УМВС
України в Хмельницькій області про
визнання неправомірною постанови в
справі про адміністративне
правопорушення,

встановив:

29 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до відділу державної
автомобільної інспекції
Старокостянтинівського РВ УМВС
України в Хмельницькій області про
визнання неправомірною постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 042142 від 18
липня 2014 року, якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 121 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те,
що він 16 липня 2014 року близько 11 години
50 хвилин по вул. Миру, 2/1 в м.
Старокостянтинові керував автомобілем
марки ЗІЛ державний номер НОМЕР_1 з
несправним підсилювачем рульового
керування, а саме, з протіканням
мастильних матеріалів. В обґрунтування
заявлених позовних вимог посилався на
те, що він працює майстром ВНВ ПТНЗ ТСОУ
м. Старокостянтинова. Він проводив
практичне навчання по водінню
військовослужбовця по вул. Миру м.
Старокостянтинова на автомобілі марки
ЗІЛ державний номер НОМЕР_1. Близько 12
години їх зупинив працівник ДАІ і
оглянувши авто, звинуватив його в
порушенні правил дорожнього руху, а
саме, в технічній несправності
підсилювача рульового керування, що
проявилось в протіканні мастильних
матеріалів. Проте таке протікання
являється результатом неправильної
експлуатації транспортним засобом під
час самого керування, оскільки стажист
ще не в достатній мірі вміє керувати
машиною. При цьому сам автомобіль
щорічно проходить технічний огляд,
напередодні перед виїздом також
проходив перевірку на рахунок
технічної справності, однак жодні з
пояснень працівником міліції Рибачком
Є.І. не були взяті до уваги. При
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
працівник міліції не вказав частину
статті, яка йому інкримінується у вину,
сказавши підійти до нього 18 липня 2014
року у відділок, де він запише частину
статті. 18 липня 2014 року він підійшов у
відділок, проте черговий йому
повідомив, що Рибачок Є.І. на виїзді, час
його повернення невідомий. Про
наявність постанови про притягнення
його до адміністративної
відповідальності він дізнався у
відділі державної

виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції 26 серпня 2014 року,
куди був викликаний для сплати штрафу в
розмірі 340 грн. За таких обставин вважає
незаконним та безпідставним
притягнення його до адміністративної
відповідальності.

Позивач в судовому засіданні підтримав
обставини, викладені в обґрунтування
заявлених позовних вимог, які просив
задовольнити.

Представник відповідача про час і
місце розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, причини
неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що постановою у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 042142 від 18
липня 2014 року позивача визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
накладено на нього штраф у розмірі 340
грн. за те, що він 16 липня 2014 року
близько 11 години 50 хвилин по вул. Миру,
2/1 в м. Старокостянтинові керував
автомобілем марки ЗІЛ державний номер
НОМЕР_1 з несправним підсилювачем
рульового керування, а саме, з
протіканням мастильних матеріалів, чим
порушив п. 31.4.2 "в" Правил дорожнього
руху України.

Зі змісту протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 328242 від 16 липня 2014 року
вбачається, що позивач в своїх
письмових поясненнях заперечив свою
вину, зазначивши про те, що через нагрів
рульового підсилювача під час
експлуатації транспортного засобу
протекло масло та підписався про
ознайомлення із датою розгляду
адміністративної справи 18 липня 2014
року в приміщенні
Старокостянтинівського РВ УМВС
Хмельницької області. В пред'явленому
позивачем екземплярі протоколу не
вказана частина статті 121 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, яка йому
інкримінується в порушення.

В графі постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 042142 від 18 липня 2014 року про
ознайомлення та вручення
правопорушнику постанови відсутній
підпис останнього.

За таких обставин суд вважає
обґрунтованим клопотання позивача про
поновлення строку на оскарження
заявленої постанови в справі про
адміністративне правопорушення і
таким, що підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 1 ст. 121 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
визначено, що керування водієм
транспортним засобом, що має
несправності системи гальмового або
рульового керування, тягово-зчіпного
пристрою, зовнішніх світлових приладів
(темної пори доби) чи інші технічні
несправності, з якими відповідно до
встановлених правил експлуатація його
забороняється, або переобладнаний з
порушенням відповідних правил, норм і
стандартів тягне за собою накладення
штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України вина
особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

У відповідності до ст. 280 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення орган (посадова особа)
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчинені, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують

відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадській
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ст. 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення ніхто
не може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Єдиним доказом вини позивача, на
підставі якого його було притягнуто до
адміністративної відповідальності, є
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 328242 від 16
липня 2014 року, де він заперечував свою
вину в інкримінованому йому
правопорушенні. При складанні
протоколу не проводилась відео та
фотофіксація правопорушення, не
зафіксовано заявлену технічну
несправність, яка б згідно вимог правил
експлуатації унеможливлювала подальшу
експлуатацію автомобіля. Також не
спростовано, чи позивач був за кермом,
не з'ясовано, чому при такій
несправності автомобіль державною
організацією був відпущений в рейс,
чому працівник міліції не заборонив
подальше керування таким автомобілем.

Проаналізувавши обставини справи та
зібрані у судовому засіданні докази
окремо та у їх сукупності, суд
приходить до переконання про
недоведеність вини позивача у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 138, 159 - 163, 167,
186 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі ст. 33,
ч. 1 ст. 121, ст. 280, ст. 288 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,

постановив:

Поновити для ОСОБА_1 строк на
оскарження постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 042142 від 18 липня 2014 року ВДАІ
Старокостянтинівського РВ УМВС
України в Хмельницькій області про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу 340 грн.

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 042142 від 18
липня 2014 року ВДАІ
Старокостянтинівського РВ УМВС
України в Хмельницькій області про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення ОСОБА_1 та накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу 340 грн., провадження по
справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя ___________