Справа № 808/4749/14
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року 12 год. 45 хв.Справа №
808/4749/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Недашківської К.М. розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Діамантбанк» до Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зобов'язання вчинити певні
дії.

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов позов
Публічного акціонерного товариства
«Діамантбанк» (далі іменується -
позивач) до Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області (далі іменується - відповідач),
в якому позивач просить суд зобов'язати
відповідача зняти арешт з транспортних
засобів, що перебувають в заставі ПАТ
«Діамантбанк»: легкового автомобіля
КІА Cerato 2007 p.в., шасі №Y6LFE22728L011965, колір
сірий, реєстраційний номер АР 0109 ВС,
свідоцтво про державну реєстрацію
транспортного засобу АРС 057275 від 27.12.2007,
видане Запорізьким ВРЕВ №1 УДАІ УМВС
України в Запорізькій області;
легкового автомобіля КІА Cerato 2007 p.в.,
шасі №Y6LFE22728L011991, колір сірий,
реєстраційний номер АР 0108 ВС, свідоцтво
про державну реєстрацію транспортного
засобу АРС 057272 від 27.12.2007, видане
Запорізьким ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області; легкового
автомобіля КІА Cerato 2007 p.в., шасі
№Y6LFE22728L012138, колір синій, реєстраційний
номер АР 0107 ВС, свідоцтво про державну
реєстрацію транспортного засобу АРС
057273 від 27.12.2007, видане Запорізьким ВРЕВ
№1 УДАІ УМВС України в Запорізькій
області; легкового автомобіля КІА Cerato
2007 р.в., шасі №Y6LFE22728L011340, колір бежевий,
реєстраційний номер АР 0106 ВС, свідоцтво
про державну реєстрацію транспортного
засобу АРС 057274 від 27.12.2007, видане
Запорізьким ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області.

На обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що у квітні та
травні 2014 року він звертався з листами
до Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зняття арешту з
транспортних засобів, які є предметом
застави за кредитним договором від
27.12.2007, укладеним між АБ «Діамантбанк»
та ТОВ «Константа». Однак, ПАТ
«Діамантбанк» було відмовлено у знятті
арешту із заставних транспортних
засобів. Позивач вважає, що така
відмова порушує його права та інтереси,
як кредитора та заставодержателя, а
також створює перешкоди для звернення
стягнення на заставні транспортні
засоби.

Ухвалою судді від 19.08.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце розгляду справи,
у судове засідання, призначене на
16.09.2014, не прибули, проте подали до суду
письмові клопотання про розгляд справи
за відсутності їх представників, у
порядку письмового провадження.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
КАС України, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності представників сторін, у
порядку письмового провадження, на
підставі наявних у матеріалах справи
доказів, зміст та обсяг яких достатній
для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини 6 статті 12
та статті 41 КАС України, у зв'язку з
неявкою в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується
принципами верховенства права,
законності, рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, змагальності сторін,
диспозитивності та офіційного
з'ясування всіх обставин, гласності і
відкритості адміністративного
процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи,
які мають юридичне значення для
розгляду та вирішення спору по суті,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним банком «Діамантбанк»,
правонаступником якого є позивач, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Константа» укладено
кредитний договір №067 від 27.12.2007 (а.с. 47),
з метою забезпечення виконання умов
якого, між Акціонерним банком
«Діамантбанк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Константа» укладено договір застави
транспортних засобів від 27.12.2007 №067,
предметом застави якого є: легковий
автомобіль КІА Cerato 2007 p.в., шасі
№Y6LFE22728L011965, колір сірий, реєстраційний
номер АР 0109 ВС, свідоцтво про державну
реєстрацію транспортного засобу АРС
057275 від 27.12.2007, видане Запорізьким ВРЕВ
№1 УДАІ УМВС України в Запорізькій
області; легковий автомобіль КІА Cerato 2007
p.в., шасі №Y6LFE22728L011991, колір сірий,
реєстраційний номер АР 0108 ВС, свідоцтво
про державну реєстрацію транспортного
засобу АРС 057272 від 27.12.2007, видане
Запорізьким ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області; легковий
автомобіль КІА Cerato 2007 p.в., шасі
№Y6LFE22728L012138, колір синій, реєстраційний
номер АР 0107 ВС, свідоцтво про державну
реєстрацію транспортного засобу АРС
057273 від 27.12.2007, видане Запорізьким ВРЕВ
№1 УДАІ УМВС України в Запорізькій
області; легковий автомобіль КІА Cerato 2007
р.в., шасі № Y6LFE22728L011340, колір бежевий,
реєстраційний номер АР 0106 ВС, свідоцтво
про державну реєстрацію транспортного
засобу АРС 057274 від 27.12.2007, видане
Запорізьким ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області.

20 травня 2010 року державним виконавцем
Підрозділу примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області прийнята
постанова про відкриття виконавчого
провадження №19346054 щодо примусового
виконання Наказу Господарського суду
Запорізької області від 05.05.2010 №10/88/10
про стягнення з ТОВ «Константа» на
користь АБ «Діамантбанк»
заборгованості на загальну суму 8168825
грн. 21 коп. Цією постановою державний
виконавець також арешт на все майно ТОВ
«Константа», яке йому належить.

29 грудня 2012 року державним виконавцем
прийнята постанова про закінчення
виконавчого провадження №19346054, на
підставі пункту 4 частини 1 статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження». Разом з цим, цією
постановою державний виконавець
виділив в окреме провадження постанову
від 11.06.2010 у ВП№19346054 про стягнення з ТОВ
«Константа» виконавчого збору.

02 січня 2013 року державним виконавцем
прийнята постанова про відкриття
виконавчого провадження у ВП №36836881
щодо стягнення з ТОВ «Константа»
виконавчого збору за постановою від
11.06.2010 ВП №19346054 у розмірі 816882 грн. 52 коп.

Листами від 29.04.2014 №358-31/31 та від 27.05.2014
№396-31/31 позивач звернувся до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області із проханням про
зняття арешту із заставних
транспортних засобів. Проте, листом від
12.06.2014 позивачу відмовлено у
задоволенні його прохання. Свою
позицію відповідач обґрунтував тим, що
оскільки на момент завершення
виконавчого провадження №19346054
виконавчий збір за постановою від
11.06.2010 ТОВ «Константа» сплачено не було,
тому, з огляду на приписи статті 50
Закону України «Про виконавче
провадження», підстав для зняття
арешту із заставних транспортних
засобів, що належать ТОВ «Константа»,
немає.

Пріоритетне право ПАТ «Діамантбанк» на
задоволення своїх вимог за рахунок
транспортних засобів випливає з
імперативних приписів статей 572, 590
Цивільного кодексу України від 16.01.2003
№435-IV (далі іменується - ЦК України),
статті 54 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі
іменується - Закон України №606-XIV), та
статей 1, 19, 20 Закону України «Про
заставу» від 02.10.1992 №2654-XII (далі
іменується - Закон України №2654-XII).

Відповідно до статті 1 Закону України
№606-XIV, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 6 Закону України №606-XIV
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

За змістом частини 1 статті 17 Закону
України №606-XIV передбачено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до положень статі 52 Закону
України №606-XIV звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень статті 57 Закону
України №606-XIV арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

В свою чергу, відповідно до частини 4
статті 54 Закону України №606-XIV, про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про зняття арешту із
заставленого майна.

Відповідно до статті 572 ЦК України, в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

За приписами статті 1 Закону України
№2654-XII, застава - це спосіб забезпечення
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом.

Виходячи з частини 1 статті 19 Закону
України №2654-XII та частини 2 статті 589 ЦК
України, за рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Згідно статті 20 Закону України №2654-XII
та статті 590 ЦК України,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Судом з'ясовано, що в даному випадку, у
порушення частини 3 статті 54 Закону
України №606-XIV, державний виконавець не
повідомив позивача, який є
заставодержателем, про арешт
заставленого майна, чим було порушено
права позивача.

З аналізу правових норм ЦК України,
Закону України №2654-XII та Закону України
№606-XIV випливає, що заставодержатель
має пріоритетне право на задоволення
своїх вимог за рахунок заставного
майна, а інші особи - кредитори
боржника, які не є заставодержателями,
можуть задовольнити свої вимоги лише в
разі виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів або ж коли вартість
предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що зважаючи на черговість реєстрації
обтяжень, позивач, як обтяжувач з вищим
пріоритетом, встановленим Законом
України №2654-XII, володіє переважним та
першочерговим правом на отримання
задоволення своїх вимог щодо одного й
того ж нерухомого майна. Разом з тим, у
відповідача були відсутні правові
підстави для накладення арешту на
вищезазначене майно на користь інших
кредиторів, що не є заставодержателями.

Аналогічна правова позиція викладена,
зокрема, в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
11.09.2013 №К/800/1343/13 та від 04.02.2014 №К/9991/74324/12.

Відповідно до статті 60 Закону України
№606-XIV, у разі прийняття судом рішення
про зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанови про
накладення арешту на майно боржника.

Крім того, суд звертає увагу, що у
відповідності до пункту 20 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» від 20.05.2013 №8,
публічно-правовими є спори між особою,
на майно якої накладено арешт у
виконавчому провадженні і яка не є
боржником у цьому провадженні, та
органом державної виконавчої служби -
суб'єктом владних повноважень з
приводу рішень, дій чи бездіяльності,
прийнятих (вчинених) під час проведення
опису та арешту майна, що не пов'язані з
визнанням права власності на
арештоване майно.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
обов'язок доказування в спорі
покладається на відповідача - орган
публічної влади, який повинен надати
суду всі матеріали, які свідчать про
його правомірні дії.

За приписами статті 19 Конституції
України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
заявлені позовні вимоги є такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

За правилами частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи наведене та керуючись
статтями 11, 17, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Зобов'язати Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області зняти арешт з транспортних
засобів, що перебувають в заставі
Публічного акціонерного товариства
«Діамантбанк», а саме з: легкового
автомобіля КІА Cerato 2007 p.в., шасі
№Y6LFE22728L011965, колір сірий, реєстраційний
номер АР 0109 ВС, свідоцтво про державну
реєстрацію транспортного засобу АРС
057275 від 27.12.2007, видане Запорізьким ВРЕВ
№1 УДАІ УМВС України в Запорізькій
області; легкового автомобіля КІА Cerato
2007 p.в., шасі №Y6LFE22728L011991, колір сірий,
реєстраційний номер АР 0108 ВС, свідоцтво
про державну реєстрацію транспортного
засобу АРС 057272 від 27.12.2007, видане
Запорізьким ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області; легкового
автомобіля КІА Cerato 2007 p.в., шасі
№Y6LFE22728L012138, колір синій, реєстраційний
номер АР 0107 ВС, свідоцтво про державну
реєстрацію транспортного засобу АРС
057273 від 27.12.2007, видане Запорізьким ВРЕВ
№1 УДАІ УМВС України в Запорізькій
області; легкового автомобіля КІА Cerato
2007 р.в., шасі №Y6LFE22728L011340, колір бежевий,
реєстраційний номер АР 0106 ВС, свідоцтво
про державну реєстрацію транспортного
засобу АРС 057274 від 27.12.2007, видане
Запорізьким ВРЕВ №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Діамантбанк» () суму судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 (вісім) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
К.М. Недашківська