Справа № 554/10277/14-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 11.08.2014

11 серпня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді
Савченка А.Г.

при секретарі
Дудка А. С.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Полтавській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про повернення виконавчого
документу стягувачу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
відповідача - відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Полтавській області (далі
Управління) про визнання протиправною
та скасування постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачу від 24 червня 2014 року.

В обґрунтування позовної заяви
зазначив, що на виконанні відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області знаходився
виконавчий лист № 2-5191/10 від 30 серпня 2012
року про стягнення з управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві на користь позивача
недоплачену пенсію у сумі 116099,53 грн.

7 липня 2014 року позивач
рекомендованим листом отримав
постанову відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області від 24 червня 2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувачеві.

Вищезазначену постанову вважає
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, що і стало підставою
звернення його до суду з
адміністративним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, пояснення надав аналогічні
змісту позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з»явився, про розгляд
справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття, належним чином
повідомленого про дату і час судового
розгляду, без поважних причин розгляд
справи може не відкладатися і справу
може бути вирішено на підставі наявних
по справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог та у своїх міркуваннях
виходить із наступного.

Судом встановлено, що виконавчий
лист № 2-5191/10 виданий 30 серпня 2012 року
Октябрським районним судом м. Полтави
знаходився на виконанны Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про стягнення з
Управління пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві на
користь ОСОБА_2 недоплаченої пенсії в
сумі 116099,53 грн.

6 лютого 2014 року вказаний
виконавчий лист пред»явлений для
виконання.

24 червня 2014 року постановою
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області виконавчий лист
повернутий стягувачеві. В
обґрунтування вищезазначеної
постанови державний виконавець
зазначає, що 16 квітня 2014 року
закінчився 6-ти місячний строк
пред»явлення виконавчих документів
про стягнення коштів з органу
державної влади до органу ДВС, тому
вищезазначений виконавчий лист
підлягає виконанню центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів. Враховуючи
вищевикладене, державний виконавець
посилається на п.9 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої передбачено повернення
виконавчого документу стягувану у разі
наявної встановленої законом заборони
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Відповідно до вимог ст. 124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами ім'ям України і є
обов'язковими для виконання на всій
території України.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 47 цього ж
Закону виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє визначене
виконавчим документом майно, яке він за
виконавчим документом має передати
стягувачу, або майно, на яке необхідно
звернути стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення.

Згідно п. 3 прикінцевих положень
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконавчі документи за рішенням суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені ч. 1 ст. 2 Закону
суб»єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом.

Аналізуючи вищевикладене,
враховуючи, що відповідач не надав
переконливих доказів правомірності
свого рішення, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись статтями 159-163 КАС України,
суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві від
24 червня 2014 року.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

СуддяА.Г. Савченко