Справа № 821/2043/14
Суддя: Горшков В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2043/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Горшкова В.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Луганського державного
університету внутрішніх справ ім. Е.О.
Дідоренка до ОСОБА_1, третя особа на
стороні позивач УМВС України в
Херсонській області про відшкодування
витрат, пов'язаних з проходженням
публічної служби,

встановив:

Луганський державний університет
внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка
(надалі - позивач, Університет)
звернувся до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 (надалі - відповідач), третя
особа на стороні позивач УМВС України в
Херсонській області (надалі - третя
особа), у якому просить відшкодувати
витрати, пов'язаних з проходженням
публічної служби у сумі 7 890,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ОСОБА_1 з 05.08.2013 року по
11.03.2014 року проходила службу в органах
внутрішніх справ України.

Під час навчання відповідач перебувала
на повному державному забезпеченні за
рахунок Державного бюджету України,
відповідно до укладеного між нею та
університетом договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України, всього на її утримання
було витрачено 7890,88 грн. Наказом УМВС
України в Херсонської області від
11.03.2014 року № 55 відповідача звільнено
відповідно до "Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України" в запас
Збройних сил за п. 63 "ж" (за власним
бажанням).

Відповідач в добровільному порядку не
відшкодувала витрати, пов'язані з її
утриманням у вищому військовому
навчальному закладі, що передбачено
умовами договору, а тому позивач
вважає, що дана сума підлягає стягненню
в судовому порядку.

Від представників позивача та третьої
особи надійшли клопотання в яких
зазначено, що позовні вимоги
підтримують у повному обсязі, а також
просять розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася. Заперечень по суті позову не
надала.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з викладеного, суд вважає за
можливе розглянути адміністративну
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходила службу в органах
внутрішніх справ України з 05.08.2013 року
по 11.03.2014 року.

Наказом Луганського державного
університету внутрішніх справ імені
Е.О. Дідоренка від 05.08.2013 року № 111 о/с
відповідача прийнято на службу до
органів внутрішніх справ України і
зараховано курсантом на денну форму
навчання за державним замовленням та
присвоєно перше спеціальне звання
"рядовий міліції".

17.08.2014 року на виконання вимог Закону
України від 20 грудня 1990 року № 565- XII "Про
міліцію" та наказу МВС від 14 травня 2007
року №150 "Про затвердження Типового
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України" між ОСОБА_1, Луганського
державного університету внутрішніх
справ імені Е.О. Дідоренка та УМВС
України в Херсонській області укладено
тристоронній договір про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом Луганського державного
університету внутрішніх справ імені
Е.О. Дідоренка від 11.03.2014 № 55
відповідача було звільнено з органів
внутрішніх справ у запас Збройних Сил
України за п. 63 "ж" (за власним бажанням)
"Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України".

Відповідно до пункту 15 статті 3 КАС
України, публічна служба - діяльність
на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Згідно із частиною 6 статті 18 Закону
України "Про міліцію" від 20 грудня 1990
року №565-XII (надалі - ЗУ "Про міліцію"),
курсанти вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ України
у разі дострокового розірвання
договору через небажання продовжувати
навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Пунктом 1 Положення про Міністерство
внутрішніх справ України
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року №383/2011
визначено, що Міністерство внутрішніх
справ України (МВС України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України.

МВС України входить до системи органів
виконавчої влади і є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади у формуванні та
реалізації державної політики у сфері
захисту прав і свобод людини та
громадянина, власності, інтересів
суспільства і держави від злочинних
посягань, боротьби зі злочинністю,
розкриття та розслідування злочинів,
охорони громадського порядку,
забезпечення громадської безпеки,
безпеки дорожнього руху, а також з
питань формування державної політики у
сферах міграції (імміграції та
еміграції), у тому числі протидії
нелегальній (незаконній) міграції,
громадянства, реєстрації фізичних
осіб, біженців та інших визначених
законодавством категорій мігрантів.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про
міліцію" на курсантів, слухачів,
ад'юнктів, інших атестованих
працівників, у тому числі й
викладацького складу навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України, поширюються права і
обов'язки, гарантії правового і
соціального захисту та
відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої даного
Закону працівник міліції є
представником державного органу
виконавчої влади, а тому його служба є
публічною.

Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі
навчальні заклади МВС, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 14 лютого 2008 року №62 "Про
затвердження Положення про вищі
навчальні заклади МВС", початком
проходження служби в органах
внутрішніх справ уважається дата,
зазначена в наказі про зарахування на
навчання до вищого навчального
закладу.

Таким чином, навчаючись у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, особа
проходить публічну службу в міліції.

Вирішуючи даний спір суд виходить з
наступного.

Пунктом 2 статті 52 Закону України "Про
освіту" передбачено, що випускники
вищих навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3.6 Договору передбачено, що у
разі відрахування з навчального
закладу чи звільнення з органів
внутрішніх справ по закінченні
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі з
підстав, зазначених у п. 3 Договору,
відповідач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати, пов'язані з
утриманням у навчальному закладі
згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 Договору підставою
відшкодування фактичних витрат на
підготовку є відмова від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 1 березня 2007 року затверджено
Порядок відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ (надалі - Порядок №313),
який визначає механізм відшкодування
особами, навчання яких за державним
замовленням у вищих навчальних
закладах МВС прирівнюється до
проходження військової служби (надалі -
особи), витрат, пов'язаних з їх
утриманням у таких закладах (надалі -
витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС (надалі -
навчальний заклад) у зв'язку з
небажанням особи продовжувати
навчання або порушенням нею
дисципліни;

2) відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює
МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця у
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладу, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
№150 від 14.05.2007 року на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 1 березня 2007 року №313 "Про
затвердження Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ" та
відповідно до вимог Законів України
"Про вищу освіту", Закону України "Про
міліцію", з метою вдосконалення порядку
підготовки фахівців у вищих навчальних
закладах МВС України за державним
замовленням, затверджено Типовий
договір про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України,
згідно якого передбачено
відшкодування вказаних витрат.

Спільним Наказом Міністерства оборони
України, Міністерства фінансів
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України №
419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року
затверджено Порядок розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах (надалі -
Порядок № 419).

Згідно з розрахунком витрат, пов'язаних
з утриманням курсанта ОСОБА_1 грошове
забезпечення становить 1 505,26 грн.,
продовольче забезпечення складає 4 167,89
грн., речове забезпечення - 1 511,80 грн., за
комунальні послугу і спожиті
енергоносії складає 705,93 грн. Загальна
сума заборгованості відповідача перед
Луганським державним університетом
внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка
становить 7890,88 грн.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 419
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у ВНЗ, а саме
витрат на: грошове забезпечення,
продовольче забезпечення, речове
забезпечення, медичне забезпечення,
перевезення до місця проведення
щорічної основної та канікулярної
відпустки та назад, оплату комунальних
послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно п.п.2.1.1. п.2.1 Порядку №419
витратами на грошове забезпечення є
отримане курсантом щомісячне грошове
забезпечення за весь період навчання.
Фактичні дані беруться з розрахункових
відомостей та інших передбачених
документів, що підтверджують виплату
щомісячного грошового забезпечення
курсанту.

Порядок № 419 передбачає диференціацію
розміру відшкодування особами
вказаних витрат залежно від факту
проходження або не проходження такими
особами строкової військової служби до
навчання у ВНЗ МВС України.

Так, курсанти, які навчалися понад
встановлені законодавством строки
строкової військової служби (понад 12
місяців) відшкодовують витрати за
перші 12 місяців навчання:

- грошове забезпечення, продовольче
забезпечення у розмірі різниці сум
витрат з утримання курсантів і витрат з
утримання військовослужбовців
строкової служби за відповідною
військово-облікової спеціальністю (п.
2.1.1.2, п. 2.1.2.2 Порядку розрахунку витрат),

- вартість отриманого речового
забезпечення у повному обсязі (п. 2.1.3.2
Порядку розрахунку витрат),

- витрати на медичне забезпечення та
витрати на оплату комунальних послуг
та спожитих енергоносіїв взагалі не
відшкодовуються (п. 2.1.4.2, п. 2.1.6.2 Порядку
розрахунку витрат).

За період навчання, що перевищує 12
місяців, указана категорія курсантів
відшкодовує витрати на грошове
забезпечення (п. 2.1.1.1 Порядку
розрахунку витрат), продовольче
забезпечення (п. 2.1.2.1 Порядку
розрахунку витрат), речове
забезпечення (п. 2.1.3.1 Порядку
розрахунку витрат), оплату комунальних
послуг та спожитих енергоносіїв у
повному обсязі (п. 2.1.6.1 Порядку
розрахунку витрат).

Згідно із пунктом 2.1.1.2 Порядку №419, до
розрахунку береться різниця між
грошовим забезпеченням, фактично
отриманим курсантом за відповідний
період навчання, та витратами на
виплату посадового окладу за
відповідною посадою
військовослужбовця строкової
військової служби за цей самий період.

Відповідно до п.2.1.2 Порядку №419
витратами на продовольче забезпечення
є витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта продовольством згідно з
нормами харчування. В свою чергу норми
харчування затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України № 426 від
29.03.2002 року.

Згідно із пунктом 2.1.6 Порядку № 419 до
спожитих курсантом комунальних послуг
та енергоносіїв належать тепло, гаряча
та холодна вода, водовідведення та
електроенергія.

Згідно із пунктом 2.1.3 Порядку № 419
витратами на речове забезпечення є
витрати, пов'язані із забезпеченням
курсанта речовим майном згідно з
нормами забезпечення та
лазне-пральними послугами. Утримання
вартості речового майна провадиться на
підставі довідки-розрахунку, складеної
начальником речової служби.

Оскільки відповідача звільнено за
пунктом 63 "ж" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (за
власним бажанням), що підпадає під пп.3.1
п.3 Договору від 17.08.2013 року, виходячи з
формулювання причин звільнення, він
повинен відшкодувати витрати на його
утримання за період навчання у
позивача. Проте зазначені витрати на
час розгляду справи відповідачем не
відшкодовано добровільно.

Відповідно до п.6 Порядку №313 у разі
відмови особи добровільно
відшкодувати витрати стягнення їх суми
здійснюється в судовому порядку.

Приймаючи до уваги зазначений статус
позивача, делеговані повноваження щодо
розпорядження бюджетними коштами та їх
стягнення, суд приходить до висновку
про необхідність стягнення коштів на
відповідний бюджетний рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачі не виклав свою правову
позицію щодо даного адміністративного
позову.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України довів суду наявність обставин,
що обґрунтовують його позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 94, 128, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Луганського
державного університету внутрішніх
справ ім. Е.О. Дідоренка (р/р 3202 в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України в
Луганській області, МФО 804013, ) витрати, пов'язані з утриманням у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ у сумі
7890,88 (сім тисяч вісімсот дев'яносто грн.
88 коп.).

Відшкодувати з Державного бюджету на
користь Луганського державного
університету внутрішніх справ ім. Е.О.
Дідоренка (ідентифікаційний код 08682387)
сплачений судовий збір у розмірі 182,70
грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Горшков В.М.

кат. 4