Справа № 821/416/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/416/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Морська Г.М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про часткове
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі ФОП ОСОБА_2 або позивач)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі Каховська
ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській
області або відповідач) в якому просить
(з урахуванням уточнень) скасувати
податкові повідомлення-рішення
частково лише в частині визначення
грошового зобов'язання із податку на
додану вартість за господарськими
операціями із ПП "Торі", ФОП ОСОБА_3 на
суму 2 304 грн., по операціям із отримання
електроенергії на суму 14 049,85 грн.,
отримання послуг охорони і
газопостачання у сумі 2 287,07 грн.
(податкове повідомлення-рішення
№ від 05 лютого 2014 року) та
застосування штрафу у розмірі 23 043,22
грн. за не оприбуткування
реалізованого товару (податкове
повідомлення-рішення № від 05
лютого 2014 року).

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 квітня
2014 року задоволено повністю
позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 до
Каховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області про часткове
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Визнано протиправними та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
05 лютого 2014 року № в частині
визначення зобов'язання із податку на
додану вартість за основним платежем
на 19241,24 грн. та за штрафними санкціями
на 3843,15 грн., податкове
повідомлення-рішення від 05 лютого 2014
року № в частині визначення
зобов'язання за штрафними санкціями на
23043,22 грн.

В апеляційній скарзі Каховської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Херсонській області
ставиться питання про скасування
постанови в зв'язку з тим, що вона
постановлена з порушенням норм
матеріального права, а також у зв'язку з
тим, що висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Каховської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Херсонській області,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Спірні податкові повідомлення-рішення
складені на підставі висновків акту
від 21 січня 2014 року №21/17-2/НОМЕР_1
«Про результати документальної
планової перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства СПД ФОП ОСОБА_2 за період
з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року».

За результатами перевірки
відповідачем встановлено порушення
законодавства з податку на додану
вартість щодо формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту за
перевірені податкові періоди 2011-2012
років, що було підставою для визначення
грошових зобов'язань за податковим
повідомленням-рішенням
№ та встановлено порушення
законодавства про застосування РРО, що
було підставою для обчислення
позивачеві штрафних санкцій за
податковим повідомленням-рішенням
№.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що висновки податкового
органу викладені в акті перевірки від 21
січня 2014 року №21/17-2/НОМЕР_1 є
помилковими, у зв'язку з чим податкове
повідомлення-рішення №, яким до
позивача застосовані штрафні санкції у
сумі 23723,22 грн. за порушення
законодавства України з питань
застосування реєстраторів
розрахункових операцій підлягає
скасуванню у сумі 23043,22 грн. - штраф за не
оприбуткування товарів у книзі обліку
доходів та витрат; податкове
повідомлення-рішення № щодо
збільшення грошових зобов'язань з
податку на додану вартість підлягає
скасуванню за основним платежем на 19
241,24 грн. (2304,32 - заниження податкових
зобов'язань, у зв'язку із реалізацією
товара, придбаного у ПП «Торі», ФОП
ОСОБА_3 + 14649,85 грн. - завищення
податкового кредиту з оплати
електроенергії + 2287,07 - завищення
податкового кредиту з оплати послуг
газопостачання та охорони) та за
штрафними санкціями на 3843,15 грн. (15372,6 -
сума основного платежу, обрахована за
порушення за ІІ півріччя 2011 року та 2012
року, відображена у розрахунку ДПІ та
визнана судом неправомірно
нарахованою, х 25%).

Судова колегія погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до акта перевірки,
податковий орган при визначенні
доходів та витрат позивача за 2011-2012
роки для обчислення податку на доходи
фізичних осіб дійшов до висновку, що
позивач, у зв'язку з не оприбуткуванням
товарів по операціям з ФОП ОСОБА_3 та ПП
"Торі" занизив доходи та витрати на
вартість не оприбуткованих товарів і
тим самим визнав, що обчислення
заниженого доходу пов'язане з вартістю
не оприбуткованих товарів по цим
операціям.

Колегія суддів акцентує увагу на тому,
що податковим органом не визначено
зобов'язань із податку із доходів, а
визначено лише суму податку на додану
вартість у розмірі 2 304,32 грн., у зв'язку
із заниженням податкового
зобов'язання, не надаючи оцінку
податковому кредиту за вказаним
придбанням.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно п.200.1 ст. 200 вказаного Кодексу -
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

З урахуванням наведеного, судова
колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції, що при встановлені
фактів заниження податкових
зобов'язань платника ПДВ податковий
орган для обчислення належних до
сплати в бюджет грошових зобов'язань
мав врахувати ПДВ сплачене (нараховане)
постачальникам, у зв'язку з придбанням
цих товарів (робіт, послуг), що
спричинили виникнення такого
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, у зв'язку з чим
апелянтом неправомірно використано
лише частину господарської операції
позивача з ФОП ОСОБА_3 та ПП «Торі» для
перегляду його грошових зобов'язань з
податку на додану вартість за
податковим повідомленням-рішенням
№, а тому визначення зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 2
304,32 грн. є безпідставним.

Щодо оскарження в частині податкове
повідомлення-рішення №2, яким до
позивача застосовано штрафні санкції
за порушення п.12. ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме за не оприбуткування у
книзі обліку доходів та витрат частин
операцій з придбання товарів у ФОП
ОСОБА_3 та ПП «Торі», судова колегія
зазначає наступне.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» - суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Податковим органом під час проведення
перевірки з'ясовані факти придбання
позивачем товарів у ФОП ОСОБА_3 та ПП
«Торі».

При цьому, апелянтом, на якого в силу
норми ч.2 ст. 71 КАС України покладається
обов'язок доказування правомірності
прийнятого податкового
повідомлення-рішення не доведено факт
подальшого продажу придбанних товарів
іншим особам за готівку або у
безготівковій формі, у зв'язку чим
застосування до підприємця п.12 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є безпідставним,
що було вірно встановлено судом першої
інстанції.

Також, під час перевірки податковим
органом встановлено, що позивач у
перевіряємий період сформував
податковий кредит з податку на додану
вартість, у зв'язку з придбанням
електроенергії у сумі 14 049,85 грн. та
податок на додану вартість, у зв'язку з
придбанням послуг охорони та
газопостачання у сумі 2 287,07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
січня 2011 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_4 укладено договір оренди
нежитлових приміщень, а саме: частини
приміщення магазину за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 70 кв.м. для
здійснення господарської діяльності.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
отримання послуг з охорони,
газопостачання та придбання
електроенергії пов'язане з
господарською діяльністю позивача,
оскільки використовуються для
здійснення підприємницької
діяльності, яка пов'язана із
реалізацією товарів у магазині та
діяльністю, пов'язаною із передачею
частини такого магазину в оренду на
підставі договору, наявністю в
магазині холодильного обладнання та
кондиционерів, факт використання яких
підтверджено, зокрема, договорами,
накладними, актами прийому-передачі
обладнання, акти звіряння розрахунків,
у зв'язку з чим висновки апелянта про
завищення позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість у
сумі 2 287,07 грн. є неправомірними.

Таким чином, висновки податкового
органу про вчинення платником податків
порушень податкового законодавства за
період, що перевірявся, мають характер
припущень та є необґрунтованими, а
відтак, не можуть бути покладені в
основу частково спірних податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Каховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв