Справа № 804/10978/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представника позивача представника
відповідача Скачкової У.Р. Задорожної
А.Ю. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпрохим» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів України про
скасування рішення та картки відмови, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпрохим»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Дніпропетровської митниці
Міндоходів України про скасування
рішення про коригування митної
вартості №110080000/2014/100075/1 від 19.05.2014 року
та картки відмови №110080000/2014/00104 від
19.05.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивачем було заявлено
до митного оформлення товар та подано
митну декларацію з усіма необхідними
документами для підтвердження митної
вартості товару, які обґрунтовано
доводили вартісні показники товару,
проте відповідачем безпідставно було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів та надано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що у зв'язку з наявністю розбіжностей в
наданих документах митний орган дійшов
висновку про відсутність підстав для
застосування першого методу
визначення митної вартості. При цьому
посадовою особою відповідача було
прийнято рішення про коригування
заявленої митної вартості, відповідно
до якого митну вартість скориговано на
підставі наявних у митниці відомостей
із застосуванням резервного методу,
відмовлено позивачу в митному
оформленні та надано картку відмови.
Представник відповідача просив
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

28.04.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпрохим»
звернулось до Дніпропетровської
митниці Міндоходів для здійснення
митного оформлення товару - поліетилен
лінійний високого тиску (низької
щільності) в первинній формі,
гранульований (первинна форма), без
вмісту сополімерів і домішок, а також
прищеплених блок - сополімерів в своєму
складі, з питомою густиною 0,9190 г/куб. см,
торгівельна марка MONTACHEM INTERNATIONAL, Inc.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем за ціною договору (основний
метод) відповідно до статті 58 Митного
кодексу України, а саме - 1,79 дол. США/кг.

На підтвердження заявленої митної
вартості товару позивачем було надано
митному органу наступні документи:
митну декларацію №110080000/2014/109820; картку
обліку особи, що здійснює операції з
товарами №110/2012/0001585 від 25.01.2013 pоку;
міжнародні автомобільні накладні (CMR)
від 25.04.2014 року №12, №319, №350, №713;
коносамент від 21.03.2014 року №MSCUHI579528;
прайс-лист від 18.03.2014 року б/н ; біржова
інформація від 28.03.2014 року б/н ;
рахунок-фактура (інвойс) від 07.04.2014 року
№1; рахунок-фактура (інвойс) від 21.03.2014
року №116452; пакувальний лист від 21.03.2014
року б/н; страховий поліс від 21.03.2014 року
б/н; зовнішньоекономічний договір
купівлі-продажу від 07.04.2014 року №07/041;
доповнення до договору від 07.04.2014 року
№1; договір про надання послуг митного
брокера від 01.02.2013 року №56; інформація
про позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 21.03.2014 року (наявність на
товаросупровідних документах відбитку
штампу); інформація про позитивні
результати здійснення фітосанітарного
контролю товару від 25.04.2014 року;
інформація про позитивні результати
здійснення фіторадіологічного
контролю товару від 21.03.2014 року;
сертифікат про походження товару
загальної форми від 07.04.2014 року;
екологічна декларація від 23.04.2014 року
№27592; сертифікат якості від 19.03.2014 року
б/н; копія митної декларації країни
відправлення від 21.03.2014 року.

Посадовою особою Дніпропетровської
митниці Міндоходів відповідно до
статті 54 Митного кодексу України
здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості, в результаті якого
встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності.

Враховуючи вищезазначене, під час
консультацій декларанта зобов'язано,
згідно вимог статті 53 Митного кодексу
України протягом 10 календарних днів
надати (за наявності) такі додаткові
документи: виписку з бухгалтерської
документації; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Проте від позивача відомостей про
бажання надати або про відмову надати
додаткові документи до митниці не
надходило, у зв'язку з чим відповідачем
прийнято рішення про коригування
митної вартості №110080000/2014/100075/1 від
19.05.2014 року та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №110080000/2014/00104
від 19.05.2014 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно частини 1 статті 51 Митного
кодексу України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Відповідно до положень статті 52
Митного кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товарів, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

В силу приписів частини 4, 5 статті 58
Митного кодексу України митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено, які витрати
(складові митної вартості) додаються
при визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, якщо вони
не включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті.

У відповідності до Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за
митними органами зберігається право
перевіряти інформацію імпортерів щодо
визначення митної вартості, з точки
зору її повноти і правильності (стаття
17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Нормами статті 54 Митного кодексу
України визначено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд
погоджується з твердженням
відповідача, що подані позивачем
документи не підтверджують в повному
обсязі числові значення складових
митної вартості товарів.

Так, в митній декларації, екологічній
декларації, коносаменті та інших
товаросупровідних документах наявні
розбіжності щодо назви транспортного
засобу.

Зокрема, в графі 21 митної декларації
№110080000/2014/109820 «Ідентифікація і країна
реєстрації активного транспортного
засобу на кордоні» та в графі 6 «Назва,
марка, № транспортного засобу, його
приналежність» екологічної декларації
від 23.04.2014 року №27593 зазначено: «т/х MSC
KOREA (LR - Ліберія)», однак в коносаменті
від 21.03.2014 року №MSCUHI579528 зазначено: «MSC
ADRIATIC - MG410R». Така ж інформація міститься
в інвойсі від 21.03.2014 року №116452,
пакувальному листі, страховому полісі.

Суд не погоджується з позицією
відповідача, що вантаж доставляється
непрямим сервісом в Одесу, так як з
Хьюстону прямого сполучення з Одесою
немає і контейнери перевантажуються з
великого судна на фідерне, яке йде за
своїм маршрутом до Одеси, оскільки
викладене свідчить, що мало місце
перевантаження товару при перевезенні,
та додатково були понесені пов'язані з
цим витрати (на навантаження,
розвантаження, складування), які є
невід'ємними складовими митної
вартості, однак позивачем такі
відомості до митного органу не надано.

До митного оформлення за митною
декларацією від 28.04.2014 року
№110080000/2014/109820 надано коносамент від
21.03.2014 року №MSCUHI579528, проте у
пакувальному листі, наданому
декларантом, зазначено відмінний номер
коносаменту №MCUHI579528.

При цьому позивачем до суду надано лист
виробника товару, в якому зазначено, що
у коносаменті допущено помилку та
правильним необхідно вважати номер
коносаменту MSCUHI579528, проте вищевказаний
документ до митниці не надавався ні в
процесі здійснення митного оформлення,
ні під час надання додаткових
документів, а тому суд не може брати
його до уваги та вважати таким, що
усуває розбіжності.

Позивачем надано пакувальний лист,
виданий 26.03.2014 року, в той час як згідно
коносаменту №MSCUHI579528 товар завантажено
на судно 21.03.2014 року.

Таким чином, пакувальний лист, виданий
пізніше ніж товаротранспортний
документ, не може підтверджувати
упакування саме цієї партії товару.

До митного оформлення заявлено товар
поліетилен лінійний високого тиску
Metalocene Extrusion LLDPE 1900 EXELENE, який продавець
ECHOFOREX L.L.P. продав ТОВ «Дніпрохім» на
підставі зовнішньоекономічного
контракту від 07.04.2014 року №07/041
(специфікація від 07.04.2014 року №1, інвойс
від 07.04.2014 року №1).

Згідно документів компанії «MONTACHEM
International», що заявлена як виробник
оцінюваного товару, (пакувальний лист,
прайс-лист від 18.03.2014 року, інвойс від
21.03.2014 року №116452, сертифікат походження
від 07.04.2014 року №3105 та страховий поліс
від 21.03.2014 року) продано товар
відмінного маркування - «Metalocene Extrusion LLDPE
1900».

Зі змісту оскаржуваного рішення про
коригування митної вартості
вбачається, що прайс-лист компанії
«MONTACHEM International» (виробник) від 18.03.2014
року містить цінову інформацію
виключно щодо товару, зазначеного в
інвойсі від 21.03.2014 року №116452, на умовах
поставки CIF Одеса.

Так, прайс-лист виробника є публічною
пропозицією придбати наявні категорії
товарів при нормальній ході торгівлі в
умовах повної конкуренції та повинен
мати знеособлений характер, однак
прайс-лист від 18.03.2014 не відповідає
вказаним критеріям, оскільки містить
інформацію лише стосовно однієї
товарної позиції та спеціально
сформований на умовах поставки CIF
Одеса.

Отже, наданий прайс-лист не може
розцінюватися як публічна пропозиція
укласти договір, чи як запрошення
невизначеному колу осіб робити
пропозиції укласти договір.

Дата продажу товару компанією «MONTACHEM
International» для іноземного контрагента
Echoforex L.L.P. та його фактичне
відвантаження для ТОВ «Дніпрохим»
(21.03.2014) не кореспондуються з датою
укладення додаткової угоди №1 до
зовнішньоекономічного договору від
07.04.2014 року №07/041 між Echoforex L.L.P. та ТОВ
«Дніпрохим» на поставку заявленої
партії товару (07.04.2014 року): заявлений до
митного оформлення товар підприємство
Echoforex L.L.P (Великобританія) придбало у
виробника «MONTACHEM International» (США) за
інвойсом від 21.03.2014 року №116452 та
відправило на адресу ТОВ «Дніпрохим»
21.03.2014 року; в свою чергу, ТОВ
«Дніпрохим» придбало зазначений товар
у Echoforex L.L.P. на підставі додаткової
угоди від 07.04.2014 року №1 до
зовнішньоекономічного контракту від
07.04.2014 року №07/041.

Тобто, товар фактично направлено
позивачеві раніше, ніж укладено
наданий договір про його поставку.

З огляду на те, що має місце поставка
товару за непрямим контрактом, то
позивач повинен був надати до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, однак свого обов'язку
не виконав.

При цьому поданий позивачем документ
«Умови продажу» не містить відомостей
щодо сторін, які його уклали та
погодили, що унеможливлює його
використання для перевірки та
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Страховий поліс, наданий декларантом
до митного оформлення, не містить
відомостей про вартість страхування
(відсутня сума страхових внесків, що є
складовою митної вартості).

Також відповідач зазначив, що за даними
біржових котирувань на ICIS pricing від
28.03.2014 року відсутня інформація щодо
товару «поліетилен лінійний високого
тиску Metalocene Extrusion LLDPE 1900 EXELENE», а
зазначена цінова інформація не
враховує вартості транспортування та
страхування відповідно до заявлених
умов поставки партії товару, що
оцінюється - CIF UA м. Одеса.

У відповідності до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Внаслідок того, що позивачем було
заявлено неповні відомості про митну
вартість товарів та використані
декларантом відомості про митну
вартість товарів не підтверджені
документально, суд приходить до
висновку, що у митниці не було
достатніх підстав для застосування
методу визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

У зв'язку із неможливістю застосування
вказаного методу визначення митної
вартості товарів посадовою особою
Дніпропетровської митниці було
послідовно проаналізовано можливість
застосування наступних методів
визначення митної вартості, та
відповідно до статті 64 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

За результатами контролю
співставлення відповідно до статті 337
Митного кодексу України відповідачем
встановлено, що рівень заявленої
декларантом митної вартості товару
становить 1,79 дол.США/кг., а рівень
митної вартості подібних товарів за
вже оформленими митними деклараціями,
що визнані митними органами та
розраховані за ціною угоди становить
1,92 дол.США/кг за кг (МД від 24.03.2014 року
№100260001/2014/135963).

З урахуванням викладеного, посадова
особа митниці прийняла рішення про
коригування заявленої митної вартості
товару №110080000/2014/100075/1 від 19.05.2014 року,
відповідно до якого митну вартість
скориговано на підставі наявних у
митниці відомостей із застосуванням
резервного методу відповідно до статті
60 Митного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 55 Митного
кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Таким, чином митницею дотримано
послідовність застосування методів
визначення митної вартості, що
відображено в оскаржуваному рішенні
про коригування митної вартості
товарів.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу
України у разі відмови у прийнятті
митної декларації посадовою особою
митного органу заповнюється картка
відмови у прийнятті митної декларації
за формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.
Один примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про коригування митної вартості товару
позивачу було відмовлено в митному
оформленні та видано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні, випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №110080000/2014/00104
від 19.05.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпрохим» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України про скасування рішення та
картки відмови - відмовити у повному
обсязі.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 15
вересня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко