Справа № 344/2134/13-а 2а/344/889/13
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа № 876/263/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря Гнатик А.
З.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Буджак
В. М.

представника третьої особи Дзюпин
М. О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 4 грудня
2013 року у справі № 344/2134/13-а, 2а/344/889/13 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської
ради, за участю третьої особи - органу
самоорганізації населення "Будинковий
комітет по вул. Набережна ім. В.
Стефаника 32" про визнання протиправним
та скасування рішення органу місцевого
самоврядування,,

ВСТАНОВИВ:

7 лютого 2012 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до
Івано-Франківської міської ради, яким
просив скасувати рішення
Івано-Франківської міської ради №460-15
від 20 жовтня 2011 року «Про внесення змін
до рішення XLVII сесії Івано-Франківської
міської ради №29-XLVII від 23 лютого 2010 року
«Про укладення договорів на сервітутне
користування реальною (ідеальною)
часткою прибудинкової території».

Позов мотивує тим, що оскаржене рішення
міської ради прийняте з порушенням
законодавства та порушує права
позивача на користування майном.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 4 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
позивач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що відповідач не може скасовувати
своє попереднє рішення чи вносити до
нього зміни, оскільки на основі
вказаного рішення уже виникли
правовідносини.

Позивач та його представник в судовому
засіданні надали пояснення, просили
апеляційну скаргу задоволити, рішення
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Представник третьої сторони в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
апеляційної скарги, просив рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга належить до задоволення з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржене рішення не тягне за собою
зміни уже укладених угод, а відтак
жодним чином не порушує права позивача.

Колегія суддів категорично не
погоджується з такими висновками.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
рішенням Івано-Франківської міської
ради №29-XLVII від 23 лютого 2010 року «Про
укладення договорів на сервітутне
користування реальною (ідеальною)
часткою прибудинкової території»
вирішено укласти договори на
сервітутне користування реальною
(ідеальною) часткою прибудинкової
території.

На виконання цього рішення міської
ради того ж дня між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
сервітутного користування ідеальною
часткою земельної ділянки та Договір
сервітутного користування реальною
часткою прибудинкової території.

Вказані договори були зареєстровані в
Управлінні земельних відносин
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради за № 16
та 17 відповідно.

20 жовтня 2011 року Івано-Франківська
міська рада прийняла рішення №460-15 «Про
внесення змін до рішення XLVII сесії
Івано-Франківської міської ради №29-XLVII
від 23 лютого 2010 року «Про укладення
договорів на сервітутне користування
реальною (ідеальною) часткою
прибудинкової території», яким внесла
зміни до рішення Івано-Франківської
міської ради №29-XLVII від 23 лютого 2010 року
«Про укладення договорів на сервітутне
користування реальною (ідеальною)
часткою прибудинкової території».
Вказані зміни полягали у виключені з
додатку до рішення, що змінювалось
пункту 23, який містив положення про
термін на який укладаються договори
сервітутного користування.

Вирішуючи питання про скасування
оскарженого рішення судом першої
інстанції не було взято до уваги
рішення Конституційного Суду України у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування).

Статтею 3 Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність.

Відповідно до статті 74 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами.

Проаналізувавши рішення
Івано-Франківської міської ради №460-15
від 20 жовтня 2011 року суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що
відповідачем не взято до уваги
вищенаведене рішення Конституційного
Суду України, з аналізу якого
зрозуміло, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Оскільки рішення відповідача, в яке
оскаржуваним рішенням вносились зміни,
на момент внесення таких змін уже було
виконане шляхом укладення договорів
про сервітутне користування, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що рішення
Івано-Франківської міської ради №29-XLVII
від 23 лютого 2010 року «Про укладення
договорів на сервітутне користування
реальною (ідеальною) часткою
прибудинкової території» не могло бути
змінене. Відтак рішення
Івано-Франківської міської ради №460-15
від 20 жовтня 2011 року «Про внесення змін
до рішення XLVII сесії Івано-Франківської
міської ради №29-XLVII від 23 лютого 2010 року
«Про укладення договорів на сервітутне
користування реальною (ідеальною)
часткою прибудинкової території»
необхідно скасувати.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було неправильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційна
скарга належить до задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 4 грудня 2013 року у справі №
344/2134/13-а, 2а/344/889/13 скасувати та прийняти
нову, якою позов задоволити повністю.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Івано-Франківської міської
ради №460-15 від 20 жовтня 2011 року «Про
внесення змін до рішення XLVII сесії
Івано-Франківської міської ради №29-XLVII
від 23 лютого 2010 року «Про укладення
договорів на сервітутне користування
реальною (ідеальною) часткою
прибудинкової території»

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст постанови складено 26
липня 2014 року