Справа № 825/2542/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/2542/14
інстанції: Д"яков В.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Мотиль В.І.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного від 20
серпня 2014 року в справі за
адміністративним позовом Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос»
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос»
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) у
вигляді повного зупинення
експлуатації приміщення підвалу
овочевого павільйону TOB «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос» за
адресою: вул. Кирпоноса, 1. м. Чернігів.
Чернігівська область та зобов'язання TOB
«Кооперативне підприємство
«Чернігівський колос» зупинити
експлуатацію приміщення підвалу
овочевого павільйону за адресою: вул.
Кирпоноса, 1. м. Чернігів, Чернігівська
область, з метою проведення будь-якої
діяльності, не пов'язаної з усуненням
порушень вимог законодавства у сфері
пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до постанови
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області подало апеляційну скаргу в
якій просить скасувати постанову
Чернігівського оружного
адміністративного суду та ухвалити
нову постанову про задоволення
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши осіб, що
з»явились в судове засідання, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
18.07.2014 року Управлінням Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Чернігівській області проведено
планову перевірку додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної та техногенної
безпеки, цивільного захисту, контролю
за діяльністю аварійно-рятувальних
служб території, будівель, споруд та
приміщень TOB «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос» за
адресою: вул. Кирпоноса, 1. м. Чернігів,
Чернігівська область.

За результатами перевірки складено акт
від 18.07.2014 року № 46, у якому встановлено
порушення ТОВ «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос»
вимог законодавства у сферах пожежної
та техногенної безпеки, а саме:

- приміщення овочевого павільйону не
обладнані установкою автоматичної
пожежної сигналізації, чим порушено п.
6.1.2. НАПБ А.01.001 - 2004 «Правила пожежної
безпеки в Україні», п.п. 6.1.. 6.4. НАПБ
Б.01.005-2005 «Правила пожежної безпеки на
ринках України»;

- у підвальних приміщеннях овочевого
павільйону відсутні вікна з приямками
розмірами 0,75x1,2 м, чим порушено п. 7.10.1.5.
НАПБ А.01.001- 2004 «Правила пожежної
безпеки в Україні», п. 6.14. ДБН В. 1.1-7-2002
«Захист від пожежі. Пожежна безпека
об'єктів будівництва»;

- висота виходу з підвального
приміщення овочевого павільйону менше
ніж 2,0 м, чим порушено п. 4.3.1. НАПБ
А.01.001-2004 «Правила пожежної безпеки в
Україні», п. 5.16. ДБН В.1.1-7-2002 «Захист від
пожежі. Пожежна безпека об'єктів
будівництва»;

- у підвалі овочевого павільйону
приміщення електрощитової не
відокремлено від інших приміщень
протипожежними дверима, чим порушено п.
4.2.4. НАПБ А.01.001-2004 «Правила пожежної
безпеки в Україні», п. 4.13. ДБН В. 1.1-7-2002
«Захист від пожежі. Пожежна безпека
об'єктів будівництва»;

- у підвальному приміщенні овочевого
павільйону експлуатуються світильники
із знятими ковпаками (розсіювачами),
чим порушено п. 5.1.29. НАПБ А.01.001-2004
«Правила пожежної безпеки в Україні»;

- у овочевому павільйоні в місцях
перетинання електричними проводами
обгороджувальних конструкцій відсутні
металеві гільзи з ущільненням
негорючим матеріалом, чим порушено п.
5.1.9. НАПБ А.01.001-2004 «Правила пожежної
безпеки в Україні»;

- у підвальному приміщенні овочевого
павільйону пожежний кран не
укомплектований пожежним рукавом та
стволом однакового діаметра, чим
порушено п. 6.3.2.3. НАПБ А.01.001-2004 «Правила
пожежної безпеки в Україні», п. 6.2. НАПБ
Б.01.005-2005 «Правила пожежної безпеки на
ринках України»;

- складські приміщення овочевого
павільйону не забезпечені первинними
засобами пожежогасіння, чим порушено
п.п. 6.4.8., 6.4.9. НАПБ А.01.001-2004 «Правила
пожежної безпеки в Україні», п.п. 3.13.. 7.1,
7.2. НАПБ Б.01.005-2005 «Правила пожежної
безпеки на ринках України»;

- не проведено перевірку пожежних
кранів шляхом пуску води з реєстрацією
результатів в журналі перевірок
пожежних кранів, чим порушено п. 6.3.2.6.
НАПБ А.01.001 -2004 «Правила пожежної
безпеки в Україні», п. 6.2. НАПБ Б.01.005-2005
«Правила пожежної безпеки на ринках
України»;

- ринок не забезпечений необхідною
кількістю води для здійснення
пожежогасіння, чим порушено п. 6.3.1.1.
НАПБ А.01.001-2004 «Правила пожежної безпеки
в Україні»;

- в овочевому павільйоні в місцях
перетинання комунікаціями будівельних
конструкцій отвори наглухо не
зашпаровані негорючими матеріалами,
які забезпечують межу вогнестійкості,
що вимагається будівельними нормами до
цих конструкцій, ним порушено п. 4.2.5.
НАПБ А.01.001-2004 «Правила пожежної безпеки
в Україні»;

- в підвальному приміщенні овочевого
павільйону в складах влаштовані
тимчасові перегородки, які виконані з
горючих матеріалів, чим порушено п. 4.2.2.
НАПБ А.01.001-2004 «Правила пожежної безпеки
в Україні».

18 липня 2014 року на підставі акту
перевірки Головним управлінням
Державної служби України з питань
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області було видано TOB «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос»
припис №46 про усунення порушень вимог
законодавства у сфері пожежної,
техногенної безпеки, цивільного
захисту.

Вважаючи дані порушення такими, що
створюють загрозу життю та/або здоров'ю
людей, позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) у
вигляді повного зупинення
експлуатації приміщення підвалу
овочевого павільйону TOB «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос» за
адресою: вул. Кирпоноса, 1, м. Чернігів,
Чернігівська область та зобов'язання TOB
«Кооперативне підприємство
«Чернігівський колос» зупинити
експлуатацію приміщення підвалу
овочевого павільйону за адресою: вул.
Кирпоноса, 1, м. Чернігів, Чернігівська
область, з метою проведення будь-якої
діяльності, не пов'язаної з усуненням
порушень вимог законодавства у сфері
пожежної та техногенної безпеки.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про
Державну службу України з надзвичайних
ситуацій, затвердженим Указом
Президента України від 16.01.2013 року
№20/2013, Державна служба України з
надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра оборони
України. ДСНС України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сферах цивільного захисту,
захисту населення і територій від
надзвичайних ситуацій та запобігання
їх виникненню, ліквідації надзвичайних
ситуацій, рятувальної справи, гасіння
пожеж, пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, а також
гідрометеорологічної діяльності.

Пункт 3 зазначеного Положення
встановлює, що основними завданнями
ДСНС України, зокрема, є: реалізація
державної політики у сферах цивільного
захисту, захисту населення і територій
від надзвичайних ситуацій та
запобігання їх виникненню, ліквідації
надзвичайних ситуацій, рятувальної
справи, гасіння пожеж, пожежної та
техногенної безпеки, діяльності
аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, а також
гідрометеорологічної діяльності;
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням та виконанням
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту, за діяльністю
аварійно-рятувальних служб.

Згідно Положення про Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області, затвердженого наказом ДСНС
України від 04.02.2013 року № 3. Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області є територіальним органом
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області, уповноваженим на забезпечення
реалізації державної політики у сферах
цивільного захисту, захисту населення
і територій від надзвичайних ситуацій
та запобігання їх виникненню,
ліквідації надзвичайних ситуацій,
рятувальної справи, гасіння пожеж,
пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру.

Правила пожежної безпеки в Україні
затверджені наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
від 19.10.2004 року № 126, зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 04.11.2004
року за 1410/10009 (далі - Правила) та є
обов'язковими для виконання всіма
центральними і місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями (незалежно
від виду їх діяльності та форм
власності), посадовими особами та
громадянами. Правила встановлюють
загальні вимоги з пожежної безпеки,
чинність яких поширюється на
підприємства, установи, організації та
інші об'єкти (будівлі, споруди,
технологічні лінії тощо), а також
житлові будинки, що експлуатуються,
будуються, реконструюються, технічно
переоснащуються і розширюються, за
винятком підземних споруд та
транспортних засобів, вимоги до яких
визначаються у спеціальних
нормативних документах (глава 1 Правил).

Пожежна безпека повинна
забезпечуватися шляхом проведення
організаційних, технічних та інших
заходів, спрямованих на попередження
пожеж, забезпечення безпеки людей,
зниження можливих майнових втрат і
зменшення негативних екологічних
наслідків у разі їх виникнення,
створення умов для швидкого виклику
пожежних підрозділів та успішного
гасіння пожеж. Забезпечення пожежної
безпеки підприємств, установ,
організацій покладається на їх
керівників та уповноважених
керівниками осіб, якщо інше не
передбачено відповідним договором
(пункти 2.1.-2.2 Правил).

Частиною 4 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
визначено, що державний нагляд
(контроль) здійснюється за місцем
провадження господарської діяльності
суб»єкта господарювання або його
відокремлених підрозділів.

Згідно з пунктом 4 ст. 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему в Україні»
відповідальність за використання
(експлуатацію) приміщень та обладнання
покладається на особу, визначену
відповідним договором.

Як встановлено в судовому засіданні,
між відповідачем ТОВ «Кооперативне
підприємство «Чернігівський колос» та
27 суб'єктами господарювання укладені
договори оренди нежитлових приміщень.

Відповідно до п.5.1.5 договору оренди
нежитлових приміщень, орендар
зобов'язаний дотримуватись правил
протипожежної безпеки, правил
користування тепловою та електричною
енергією, не допускати перевантаження
електромереж, виконувати вимоги,
приписи та постанови органів пожежного
нагляду. Повністю відшкодовувати
збитки від пожежі, яка настала з вини
орендаря.

Тому, доводи апелянта стосовно того, що
ТОВ «Кооперативне підприємство
«Чернігівський колос» є власником
підвального приміщення овочевого
павільйону за адресою: вул. Кирпоноса, 1
м. Чернігів, Чернігівської області, а
отже саме власник повинен відповідати
за порушення, виявлені під час
перевірки, судова колегія у даному
випадку вважає безпідставними.

Відповідно до частин першої та другої
статті 64 Кодексу цивільного захисту
України, центральний орган виконавчої
влади, який здійснює державний нагляд у
сфері техногенної та пожежної безпеки,
уповноважений організовувати та
здійснювати державний нагляд
(контроль) щодо виконання вимог законів
та інших нормативно-правових актів з
питань техногенної та пожежної
безпеки, цивільного захисту і
діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади,
який здійснює нагляд (контроль) у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
реалізує повноваження безпосередньо і
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районах,
районах у містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення.

Пункт 12 частини 1 статті 67 Кодексу
цивільного захисту України передбачає,
що до повноважень центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

В силу частини другої статті 68 Кодексу
цивільного захисту України, у разі
встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Згідно статті 70 Кодексу цивільного
захисту України, підставою для
звернення центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є,
зокрема, недотримання вимог пожежної
безпеки, визначених цим Кодексом,
іншими нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами.

Згідно частини п'ятої статті 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю» у сфері
господарської діяльності» повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом. - із
наступним підтвердженням
обгрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

В свою чергу, підпунктом «а» пункту 1
частини першої статті 69 Кодексу
цивільного захисту України
встановлено, що посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, у
межах своїх повноважень видають
відповідно приписи, розпорядження чи
постанови з питань пожежної безпеки
також у разі недотримання вимог
пожежної безпеки, визначених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами, стандартами, нормами і
правилами.

Частиною восьмою статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» визначено,
що припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис видається
та підписується посадовою особою
органу державного нагляду (контролю),
яка здійснює перевірку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
звернення до суду з адміністративним
позовом щодо застосування заходів
реагування у вигляді повного або
часткового зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць можливе у
разі, якщо відповідачем не будуть
виконані у встановлений органом
державного нагляду строк законні
вимоги позивача, які відображені у
відповідному рішенні суб'єкта владних
повноважень (приписі, розпорядженні чи
постанові) та є обов'язковим для
виконання відповідачем згідно до вимог
ст.ст. 68. 69 Кодексу цивільного захисту
України та статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Як вбачається з матеріалів справи,
самий найкоротший строк виконання
припису від 18.07.2014 року № 46 становить -
до 01.10.2014 року, проте адміністративний
позов подано позивачем 29.07.2014 року,
тобто на час звернення позивача до суду
строк виконання виявлених порушень ще
не закінчився.

Аналогічна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі від 15 травня 2014 року по справі
№820/10700/13-а.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що Управління
Державної служби України з питань
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області неправомірно звернулося з
даним позовом до суду до спливу
терміну, наданого відповідачу для
усунення порушень вимог законодавства.

Як вбачається із апеляційної скарги,
апелянт, вказуючи на незаконність
висновків суду першої інстанції,
послався на ч.2 ст 99 КАС України,
оскільки вважає, що даний спір може
бути подано до суду у 15-денний строк,
який обчислюється з дня виявлення
суб»єктом владних повноважень підстав
для звернення до адміністративного
суду, не чекаючи виконання порушень у
строки, зазначені у приписі.

Проте, такі доводи позивача є хибними.
Із матеріалів справи вбачається, що
спір було розглянуто судом у
відкритому судовому засіданні, а не у
порядку скороченого провадження, а
отже твердження представника апелянта
про застосування ст. 183-2 КАС України
щодо 15 денного розгляду справи є не
вірним.

Крім того, звернення до суду з
адміністративним позовом щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць
можливе у разі, якщо відповідачем не
будуть виконані у встановлений органом
державного нагляду строк законні
вимоги позивача, які відображені у
відповідному рішенні суб'єкта владних
повноважень (приписі, розпорядженні чи
постанові) та є обов'язковим для
виконання відповідачем згідно до вимог
ст.ст. 68. 69 Кодексу цивільного захисту
України та статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Критично колегія суддів відноситься і
до доводів апелянта, викладених в
апеляційній скарзі, щодо відповідності
закону вимог позовної заяви про
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення експлуатації окремих
приміщень.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
такого способу застосування заходів
реагування як зазначив у позовні
позивач частиною 2 ст. 70 Кодексу
цивільного захисту України не
передбачено.

Частина 1 ст. 70 даного Закону визначає
підстави для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів.

Отже, законодавство визначає лише два
види заходів реагування, а саме у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, установ
та повного або часткового зупинення
експлуатації машин, механізмів, тощо.

Стаття 68 Кодексу визначає санкції за
порушення вимог законодавства з питань
техногенної та пожежної безпеки.

Так, відповідно до частини 2 Кодексу, у
разі встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернігівській
області залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 01 жовтня 2014
року.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.