Справа № 810/5146/14
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
№810/5146/14

Приміщення суду за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 26, зал судових
засідань № 1018

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Леонтовича А.М.

при секретарі -
Бончевій О.С.

за участю представників сторін:

від позивача:
не прибув

від відповідача:
Дубак Р.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом до проІрпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
Ірпінського комунального
житволо-експлуатаційного підприємства
«Ірпінь» стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Ірпінська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
позивач) звернулась до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Ірпінського комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
«Ірпінь» (далі - відповідач) про
стягнення з рахунків у банках,
обслуговуючих Ірпінське комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство
«Ірпінь» податкового боргу перед
бюджетом у розмірі 3101605,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
відповідачем обліковується податковий
борг із податку на додану вартість у
розмірі 3101605,37 грн., який самостійно не
сплачений. Вжиті податковим органом
заходи щодо погашення податкового
боргу не дали позитивних результатів.
Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просить суд стягнути з
відповідача зазначену заборгованість.

Ухвалою суду від 2 вересня 2014 року
відкрито скорочене провадження у даній
справі.

17 вересня 2014 року до суду надійшло
заперечення відповідача, у зв'язку з
чим, суд ухвалою від 18 вересня 2014 року
вирішив здійснити розгляд справи за
загальними правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заперечуючи проти позову, відповідач
зазначив, що сума заборгованості,
визначена податковим органом є
необґрунтованою, оскільки податкове
повідомлення-рішення, що покладено в
основу розрахунків позивача скасоване
рішенням суду, що вступило у законну
силу.

1 жовтня 2014 року до суду надійшла заява
від позивача про уточнення
адміністративного позову, відповідно
до якої позивачем зменшено суму
позовних вимог до 3010421,47 грн.

Цією ж заявою позивач просив
здійснювати розгляд справи за
відсутності уповноваженого
представника, адміністративний позов з
урахуванням уточнень - задовольнити.

За таких обставин, суд вирішив
здійснювати розгляд справи за
відсутності представника позивача.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, врахувавши норми закону, які
діяли на момент виникнення
правовідносин між сторонами, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України №424/2007 р. Ірпінське
житлово-експлуатаційне підприємство
«Ірпінь» 27 січня 2003 року зареєстроване
Виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради Київської області як
юридична особа (т.1, а.с. 93). Відповідач
перебуває на обліку в Ірпінській
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області.

Як вбачається з матеріалів справи, за
відповідачем обчислюється
заборгованість у зв'язку із несплатою
податкових зобов'язань у розмірі 3010421,47
грн. Факт заборгованості відповідача
перед бюджетом підтверджується
обліковою карткою платника (т.1, а.с. 8-76)
та розрахунком суми боргу (т.1, а.с.77-90) та
становить 3010421,47 грн.

Податковий борг відповідача виник у
таких сумах і з наступних підстав:

106836,00 грн. сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 17.01.2012;

77397,00 грн. сума податкового зобов'язання
визначена платником податків
самостійно, згідно податкової
декларації № від 16.02.2012;

100624,00 грн. сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.03.2012 ;

91630,00 грн. сума податкового зобов'язання
визначена платником податків
самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.04.2012;

115153,00 грн. сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.05.2012;

103346,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.06.2012;

93007,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.07.2012;

109556,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 16.08.2012;

101157,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.09.2012;

106195,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.10.2012;

101602,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.11.2012;

118452,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.12.2012;

90890,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 17.01.2013;

95701,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.02.2013;

87912,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18 03.2013;

113480,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 11.04.2013;

95296,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.05.2013;

91163,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.06.2013;

95454,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 15.07.2013;

99158,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 13.08.2013;

97996,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 17.09.2013;

94811,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.10.2013;

80612,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 18.11.2013;

136140,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.12.2013;

91533,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 17.01.2014;

86900,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.02.2014;

78541,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.03.2014;

129734,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 16.04.2014;

106238,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.05.2014;

88694,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 19.05.2014;

93991,00 грн., сума податкового
зобов'язання визначена платником
податків самостійно, згідно податкової
декларації № від 17.07.2014.

За порушення строків сплати самостійно
визначених зобов'язань , відповідачу
нараховано пеню, що загалом становить
32933,63 грн.

Крім того, згідно картки особового
рахунку відповідача, станом на 1 січня
2012 року Ірпінське комунальне
житвлово-експлуатаційне підприємство
"Ірпінь" мало заборгованість з ПДВ у
розмірі 1081936,00 грн.

У зв'язку з несплатою до бюджету
податкового боргу відповідно до норм
чинного законодавства на адресу
боржника була виставлена перша
податкова вимога від 20 травня 2003 року
№1/308. 16 липня 2003 року відповідачу
виставлена друга податкова вимога №2/567
(т.2, а.с. 15-16). Як вбачається з матеріалів
справи, суми, вказані у першій та другій
податковій вимогах відповідачем
погашені не були, у зв'язку з чим, сума
податкового боргу зросла до 3010421,47 грн.

Відповідно до частини 1 статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства
врегульовано Податковим кодексом
України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15
Податкового кодексу Україні
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

За приписами пункту 54.1 статті 54 ПКУ,
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 57.1 статті 57 вказаного
Кодексу, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків повинен сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до статті 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59
Податкового кодексу України у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений у повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
контролюючи органи мають право
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою.

Відповідно до підпункту 87.1 статті 87
Податкового кодексу України, джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Згідно із підпункту 95.1., пункту 95.2.
статті 95 Податкового кодексу України,
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Враховуючи вищезазначене суд
приходить до висновку, що податковий
борг виник внаслідок несплати
відповідачем узгоджених податкових
зобов'язань, а передбачені чинним
законодавством заходи не призвели до
погашення заборгованості.

Щодо посилань представника
відповідача на часткову сплату
податкового боргу та надані на
підтвердження даних обставин копії
платіжних доручень, то суд звертає
увагу, що вказані платежі враховані
позивачем і повністю відображені в
обліковій картці та у розрахунку суми
заборгованості, що містяться в
матеріалах справи.

Суд також зауважує, що кошти, сплачені
за доданими до матеріалів справи
платіжними дорученнями позивачем
правомірно скеровувались в рахунок
погашення податкового боргу, що
рахувався за попередні періоди не
дивлячись на призначення платежу у
відповідному дорученні.

З приводу неврахування позивачем
рішення Київського окружного
адміністративного суду №2а-5749/12/1070,
яким визнано протиправним та скасоване
податкове повідомлення-рішення №
від 7 серпня 2012, слід зазначити
наступне.

У ході розгляду справи, представник
відповідача стверджував, що податковим
повідомленням-рішенням № від 7
серпня 2012 року було неправомірно
визначено зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 547103,42 грн. При
цьому, представник відповідача
зазначав, що податковий орган
самостійно зараховував платежі, що
вносились підприємством відповідно до
декларацій в рахунок погашення
зазначеної заборгованості у розмірі
547103,42 грн.

Разом з тим, такі твердження
відповідача не відповідають матерілам
справи. Із вказаного ППР вбачається, що
до відповідача засновано штрафну
санкцію у розмірі 91183,90 грн. за затримку
сплати податкових зобов'язань з ПДВ у
розмірі 455919,52 грн. Суд зазначає, що сума
у розмірі 455919,52 грн., зазначена у
податковому-повідомленні рішенні як
база для розрахунку штрафних санкцій, а
не як зобов'язання за основним
платежем.

Водночас суд звертає увагу, що
позивачем заявою від 1 жовтня 2014 року
були уточнені та зменшені позовні
вимоги на суму 91183,90 грн., що була
помилково включена до розрахунку суми
податкового боргу.

Згідно з частиною 1 статті 11, частиною 1
статті 69, частинами 1 та 6 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Отже, наявність у відповідача вказаної
заборгованості підтверджується
матеріалами справи та не спростована
належними доказами.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності суд прийшов до
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Ірпінського комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
«Ірпінь» () на користь
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області податковий борг у розмірі 3010421
(три мільйони десять тисяч чотириста
двадцять одну) гривню 37 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Леонтович А.М.

Повний текст постанови
виготовлено 3 жовтня 2014 року.