Справа № 822/3002/14
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3002/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріТимчишину В. М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
приватного підприємства "СеАл і Ко" до
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 19.05.2014 року
форми "Р" №/71, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області (далі - Хмельницька ОДПІ), в
якому просить суд визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення Хмельницької
ОДПІ від 19.05.2014 року форми "Р" №/71.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що з вказаним
податковим повідомленням-рішенням не
погоджується, та вважає, що воно
прийняте незаконно та безпідставно.
Позовні вимоги мотивує тим, що висновки
відповідача, які викладені в акті про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
№719/220/35668807 від 05.05.2014 року не
відповідають положенням Податкового
кодексу України (далі - ПК України).
Приватне підприємство (далі - ПП) "СеАл і
Ко" вважає, що ним правомірно
сформовані витрати та податковий
кредит по податку на додану вартість
(далі - ПДВ) по господарських операціях
щодо придбання товарно-матеріальних
цінностей у товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"Арктика-Трейд.Ю.А.". Позивач вказує, що
реальність здійснення господарських
операцій із вказаним контрагентом
підтверджується необхідними
первинними бухгалтерськими
документами, які надавались позивачем
відповідачу під час проведення
перевірки. Крім того, придбаний товар у
ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А." був
оприбуткований позивачем за даними
бухгалтерського обліку та частково
реалізований у господарській
діяльності, від якої отримано прибуток.

В судовому засіданні представник
позивача позивні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі, з підстав наведених в
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечив, вказав, що вважає позовні
вимоги необґрунтованими, оскаржуване
позивачем податкове
повідомлення-рішення законним,
оскільки факт порушення позивачем
вимог ПК України, встановлений під час
перевірки позивача та зафіксований в
акті перевірки №719/220/35668807 від 05.05.2014
року. Детально позиція відповідача
викладена в письмових запереченнях на
позовну заяву, копія яких долучена до
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, які
знаходяться в матеріалах справи, суд
дійшов наступних висновків.

Позивач - приватне підприємство "СеАл і
Ко", , зареєстроване як
суб'єкт підприємницької діяльності
07.03.2008 року, що підтверджується витягом
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців від
31.07.2014 року, взяте на податковий облік в
органах Державної податкової служби
України від 11.03.2008 року за №97.

Основними видами діяльності позивача
згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців від 31.07.2014 року за
КВЕД є: 45.31 Оптова торгівля деталями та
приладдям для автотранспортних
засобів; 46.13 Діяльність посередників у
торгівлі деревиною, будівельними
матеріалами та санітарно-технічними
виробами; 46.49 Оптова торгівля іншими
товарами господарського призначення;
46.71 Оптова торгівля твердим, рідким,
газоподібним паливом і подібними
продуктами; 46.73 Оптова торгівля
деревиною, будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням
(основний); 46.74 Оптова торгівля
залізними виробами, водопровідним і
опалювальним устаткуванням і
приладдям до нього.

На підставі направлення №135 від 15.04.2014
року, виданого Хмельницькою ОДПІ та
пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу
України (далі - ПКУ, Кодекс), відповідно
до наказу Хмельницької ОДПІ від 15.04.2014
року №380, відповідачем проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПП "СеАл і Ко" () з питань формування податкового
кредиту за листопад 2012 року та витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за 2012 рік по
взаємовідносинах з ТОВ
"Арктика-Трейд.Ю.А." () за
листопад 2012 року. За результатами
вищевказаної перевірки відповідачем
складений акт №719/220/35668807 від 05.05.2014
року.

На підставі висновків вказаного акту
перевірки відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення від
19.05.2014 року, форми "Р" за №/71, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на суму 17566,25 грн., з яких 14053
грн. - за основним платежем 3513,25 - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №/71
від 19.05.2014 року, базується на висновку
відповідача вказаного в акті перевірки
№719/220/35668807 від 05.05.2014 року, про те, що на
порушення пунктів 198.1, 198.3 ст. 198 ПК
України завищено податковий кредит з
податку на додану вартість за листопад
2012 року в сумі 14053 грн., в результаті
чого занижено податок на додану
вартість на вказану суму за рахунок не
підтвердження документально реального
характеру проведених господарських
операцій з ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А." щодо
придбання товарно-матеріальних
цінностей (далі - ТМЦ) та їх
використання в межах господарської
діяльності позивача.

Суд встановив, що позивачем в листопаді
2012 року, включено до податкового
кредиту відповідного звітного періоду
ПДВ на загальну суму 14053,0 грн., на
підставі податкових накладних №56 від
21.11.2012 року і №57 від 30.11.2012 року,
виписаних ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А.".
Формування податкового кредиту з ПДВ
підтверджується також податковими
деклараціями з ПДВ та реєстрами
виданих та отриманих податкових
накладних за вказаний період.

Податковий кредит з податку на додану
вартість в розмірі 14053,0 грн.,
сформований позивачем по
господарській операції з придбання у
ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А." ТМЦ (труба ПЕ100
д.63, труба ПЕ80 д.32, труба ПЕ д.25, труба
ПЕ100 д.75, ввід дворовий д.25), на загальну
суму 84315,00 грн., згідно договору
поставки №16/11-1 від 16.11.2012 року, за
умовами якого постачальник
зобов'язується постачати товар
(передавати у власність покупця) для
використання у підприємницькій
діяльності, а покупець зобов'язується
прийняти товар та сплатити за нього на
умовах вказаного договору. Постачання
здійснюється за рахунок Постачальника
до місця знаходження покупця (п.1.1 та
п.3.2 Договору).

На підтвердження здійснення
господарських операцій між ПП "СеАл і
Ко" і ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А." позивачем
надані суду копії: договору поставки
№16/11-1 від 16.11.2012 року, оборотно-сальдові
відомості по рахунку 631 (за 01.11.-31.12.2012
року) і рахунку 281 (за листопад 2012 року),
видаткові накладні: №РН-0000064 від 21.11.2012
року та №РН-0000065 від 30.11.2012 року,
банківської виписки та платіжних
доручень: №214 від 17.12.2012 року; №218 та №219
від 20.12.2012 року; №220 від 24.12.2012 року на
підтвердження оплати за придбаний
товар.

Суд встановив, що на день укладення
вказаного вище договору та на період
його виконання ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А."
перебувало на податковому обліку,
державна реєстрація не скасована, що
підтверджується спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
31.07.2014 року.

Згідно умов договору поставки №16/11-1
від 16.11.2012 року, право власності на
товар переходить в момент передачі
його за адресою: м. Хмельницький, вул.
Курчатова,14, за якою знаходиться офісне
приміщення, площею 16 м кв., яке було
передане ПП "СеАл і Ко" згідно договору
оренди приміщення №4/2011 від 01.12.2010 року,
укладеного із закритим акціонерним
товариством (далі - ЗАТ) "СПМК-1".
Приміщення передане в оренду згідно
акту приймання-передачі №4/2011 від 01.12.2010
року. На підтвердження оплати оренди
позивачем надані суду платіжні
доручення.

На підтвердження оприбуткування
придбаного товару позивачем надано
інвентаризаційний опис №б/н від 31.12.2012
року, оборотно-сальдові відомості по
рахунку 281 за 01.11.-31.12.2012 року, 05.05.2014 року,
22.09.2014 року.

На підтвердження часткового
подальшого використання придбаного
товару і отримання прибутку позивачем
надані докази, які підтверджують зміни
у власному капіталі та зобов'язаннях як
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю по вказаній
господарській операції - розрахунок
отриманого прибутку від виконання
договорів, договір постачання №1/30/04
від 30.04.2014 року, укладений з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3,
оборотно-сальдова відомість по рахунку
361, специфікація №1/0000040 до договору
постачання №1/30/04 від 30.04.2014 року,
видаткова накладна №РН-000040 від 30.04.2014
року, виписку з банківського рахунку за
19.09.2014 року.

Суд вважає, що позивачем правомірно
відповідно до вимог ПК України
віднесено до податкового кредиту в
листопаді 2012 року суму ПДВ в розмірі
14053,0 грн., сплаченого в ціні товару
придбаного у ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А." ,
оскільки придбання
товарно-матеріальних цінностей у
вказаного контрагента відповідає
дійсності та підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами.

Разом з тим, відповідачем не надано
доказів, які б підтверджували, що дана
угода не відповідає дійсним намірам
сторін щодо набуття цивільних прав і
обов'язків чи свідчить про намір сторін
ухилитися від оподаткування доходів,
отриманих внаслідок виконання
договору або приховування дійсного
об'єкту оподаткування, зменшення бази
оподаткування, створення штучних
підстав для незаконного відшкодування
сум сплачених податків за рахунок
коштів бюджету, отримання незаконних
пільг з оподаткування тощо.

Посилання відповідача в акті перевірки
про відсутність фактичного існування
ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А." через наявність
акту ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 23.08.2013 року
№701/26-58-22-02-18/38214448 про неможливість
проведення виїзної позапланової
перевірки ТОВ "Арктика-Трейд.Ю.А." () щодо документального
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за листопад 2012
року, згідно якого встановлено, що
фактично суб'єкт господарювання не
знаходиться за податковою адресою,
відсутні основні виробничі фонди, не
встановлено кількість працюючих - не
спростовує здійснення господарської
операції, оскільки позивач не
зобов'язаний здійснювати перевірку
основних виробничих фондів
контрагента, тому такі обставини не
повинні впливати на те, що позивач може
визнаватись таким, що здійснював
безтоварні операції і незаконно знизив
податок на додану вартість.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2. ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

В той же час наявність у покупця
податкової накладної не є безумовною
підставою для віднесення таких сум ПДВ
до податкового кредиту у разі, якщо
наведені у таких документах відомості
не відповідають дійсності внаслідок
операцій які не мали реального
виконання.

Суд вважає, що позивачем правомірно
відповідно до вимог ПК України
віднесено суми ПДВ в розмірі 14053,00 грн.,
до податкового кредиту, оскільки
придбання товарно-матеріальних
цінностей у вказаного контрагента та
часткове подальше використання ПП"СеАл
і Ко" відповідає дійсності та
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами.

Необхідно вказати також, що обставини
коли контрагент не виконав свого
зобов'язання зі сплати податку до
бюджету, це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника ПДВ
права на його відшкодування у разі,
коли цей платник виконав усі
передбачені законом умови та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Враховуючи викладені вище обставини,
суд вважає, що висновки відповідача
щодо безпідставного включення
позивачем до податкового кредиту ПДВ в
сумі 14053,00 грн., за вказаною операцією є
не обґрунтованими, а тому податкове
повідомлення-рішення Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області, від
19.05.2014 року форми "Р" №/71 є
протиправним та підлягає скасуванню в
повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням того, що відповідачем не
доведено, а судом не встановлено
правомірність прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення,
позовні вимоги ПП "СеАл і Ко" необхідно
задовольнити в повному обсязі.

Частина 1 ст. 94 КАС України передбачає,
що якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Суд встановив, що за подання позовної
заяви до суду, позивач сплатив судовий
збір на суму 255,78 грн., що
підтверджується квитанціями №12245.111.1
від 14.07.2014 року та №801.442.1 від 21.07.2014 року
та підлягає стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 94,158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного
підприємства "СеАл і Ко" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області від 19.05.2014 року форми "Р"
№/71.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного підприємства
"СеАл і Ко" понесені судові витрати в
розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять)
гривень 78 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 29
вересня 2014 року , 11:10.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук"Згідно з
оригіналом" Суддя О.П. Шевчук