Справа № 2а-3060/11/2170
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/32814/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

за участю:

секретаря
Мосійчук І.М.

представника позивача
Сєрової О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Каховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Херсонської області
Державної податкової служби

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 29.12.2011

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2012

у справі № 2а-3060/11/2170

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобарт»

до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Херсонської області

про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Глобарт» (далі по
тексту - позивач, ТОВ «Глобарт»)
звернулось до суду з позовом до
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Херсонської
області (далі по тексту - відповідач,
Каховська ОДПІ Херсонської області)
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.04.2011 №,
№, № та скасування
податкової вимоги від 27.05.2011 №13.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29.12.2011, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.04.2012, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства, валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2010 по 31.12.2010, за результатами якої
складено акт від 11.04.2011 №285/23-542938.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 27.04.2011:
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
прибуток приватних підприємств на суму
6231494,00 грн., у т.ч. за основним платежем -
4154329,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2077165,00 грн.; №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на суму 2484032,00 грн., у т.ч. за
основним платежем - 1656021,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
828011,00 грн.; №, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на суму 1622140,00 грн.

Крім того, 27.05.2011 відповідачем прийнято
податкову вимогу за №13, згідно якої
станом на 27.05.2011 сума податкового боргу
TOB «Глобарт»з а узгодженим
зобов'язанням з податку на прибуток
становить 6232071,51 грн., у тому числі
основний платіж - 4154328,96 грн., штрафні
санкції - 2077165,00 грн., пеня 577,55 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.1 п.
5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11
Закону України від 28.12.1994 №334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі по тексту -
Закон №334/94-ВР), пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп.
7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.1997
№168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
по тексту - Закон №168/97-ВР) у зв'язку з
неправомірним віднесенням до складу
валових витрат та податкового кредиту
з податку на додану вартість сум,
сформованих за договорами укладеним з
ПП «Ауріон-Плюс», ПП «Бастіон Юг», ПП
«Дім споживчого побуту - Бріз» та ПП
«Сохо - Плюс» з підстав відсутності
факту реального вчинення
господарських операцій та, як наслідок,
нікчемності вказаних правочинів.

Зазначений висновок податковим
органом зроблено з огляду на
відсутність у контрагентів позивача
основних фондів, трудових та
виробничих ресурсів, транспортних
засобів, складських приміщень,
сировини та матеріалів, необхідних для
здійснення основного виду діяльності.

Також, відповідач вказував на те, що
деякі контрагенти створено без наміру
здійснення статутної діяльності та
можливо використовувалось для
проведення незаконних фінансових
операцій з конвертації безготівкових
коштів в готівкові з метою їх
подальшого привласнення або
приховування від оподаткування. При
цьому контролюючий орган посилався на
відсутність вказаних вище суб'єктів
господарювання за юридичною адресою.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону №334/94-ВР
визначено, що валовими витратами
виробництва та обігу є сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
№334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ста. 5 Закону №334/94-ВР
передбачено, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону №168/97-ВР
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 6.1
ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР
передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно із ст. 1 Закону України від 16.07.1999
№996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (далі по
тексту - Закон №996-XIV) первинним
документом є документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені та підтверджені належним
чином оформленими первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Поряд з цим, судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що
фактичне виконання договорів
підтверджується належним чином
оформленими видатковими накладними,
податковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
банківськими виписками про
перерахування коштів за договорами,
договорами перевезення вантажу та
іншими документами, що дають підстави
для висновку про сплату позивачем сум
податку в ціні придбання товарів своїм
безпосереднім постачальникам, які
видали йому податкові накладні, маючи
статус платників податку на додану
вартість.

Що стосується доводів податкового
органу про нікчемність договорів, то
відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано
документальних підтверджень
відсутності фактичного виконання
господарських операцій за спірними
договорами, узгодженості дій позивача
з ПП «Ауріон-Плюс», ПП «Бастіон Юг», ПП
«Дім споживчого побуту - Бріз» та ПП
«Сохо - Плюс» з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаності з такими діями
постачальників.

А тому, твердження відповідача про
нікчемність договорів, укладених між
позивачем та ПП «Ауріон-Плюс», ПП
«Бастіон Юг», ПП «Дім споживчого побуту
- Бріз» та ПП «Сохо - Плюс», є
необґрунтованими належними засобами
доказування припущеннями, оскільки,
позиція податкового органу щодо
суперечності спірних угод інтересам
держави не підкріплена належними
доказами чи відповідними судовими
рішеннями.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Херсонської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 29.12.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров