Справа № 875/243/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 875/243/14
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів: Бабенка К.А., Петрика
І.Й.

при секретарі:
Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії України про визнання
незаконними дій, бездіяльності,
часткове скасування постанови № 1334 від
29 вересня 2014 року та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2014 року позивач звернувся до
Центральної виборчої комісії з заявою
про самовисування та реєстрацію
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 171
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

29 вересня 2014 року Центральною виборчою
комісією було прийнято постанову № 1334
про відмову в реєстрації кандидатом у
народні депутати України позивача в
одномандатному виборчому округу № 171
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року,
мотивуючи тим, що на порушення п. 1 ч. 2
ст. 55 Закону України "Про вибори
народних депутатів України", зокрема,
заява ОСОБА_2 про самовисування не
містить зобов'язання у разі його
обрання депутатом припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та Законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України.

Позивач вважає, що постанова
Центральної виборчої комісії була
прийнята з порушенням Закону України
"Про вибори народних депутатів
України", в зв'язку з чим, він, 03 жовтня
2014 року звернувся до суду за захистом
своїх прав та законних інтересів.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити адміністративний
позов в повному обсязі.

Представник відповідача - Центральної
виборчої комісії в судове засідання не
з'явився про час та дату слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення
представника позивача, встановила
наступне.

24 вересня 2014 року позивач звернувся до
Центральної виборчої комісії з заявою
про самовисування та реєстрацію
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 171
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

29 вересня 2014 року Центральною виборчою
комісією було прийнято постанову № 1334
про відмову в реєстрації кандидатом у
народні депутати України позивача в
одномандатному виборчому округу № 171
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року,
мотивуючи тим, що на порушення п. 1 ч. 2
ст. 55 Закону України "Про вибори
народних депутатів України", зокрема,
заява ОСОБА_2 про самовисування не
містить зобов'язання у разі його
обрання депутатом припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та Законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» N 4061-VI від 17 листопада 2011 року -
Центральна виборча комісія реєструє
кандидата у депутати, який балотується
в одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови пред'явлення
ним особисто одного із документів,
передбачених пунктами 1 або 2 частини
третьої статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів,
зокрема, заяви про самовисування,
датованої днем подання документів для
реєстрації його кандидатом у депутати
до Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає).

Відповідно до ст. ст. 76, 78 Конституції
України - народним депутатом України
може бути громадянин України, який на
день виборів досяг двадцяти одного
року, має право голосу і проживає в
Україні протягом останніх п'яти років.

Народні депутати України здійснюють
свої повноваження на постійній основі.

Народні депутати України не можуть
мати іншого представницького мандата
чи бути на державній службі.

Вимоги щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності встановлюються законом.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про
статус народного депутата України» №
2790 від 17 листопада 1992 року - народний
депутат не має права: 1) бути членом
Кабінету Міністрів України, керівником
центрального органу виконавчої влади;
(пункт 1 частини першої статті 3 визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційним) згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 04 липня 2002 року N 14-рп/2002) 2) мати
інший представницький мандат чи
одночасно бути на державній службі; 3)
обіймати посаду міського, сільського,
селищного голови; 4) займатися
будь-якою, крім депутатської,
оплачуваною роботою, за винятком
викладацької, наукової та творчої
діяльності, а також медичної практики у
вільний від виконання обов'язків
народного депутата час; 5) залучатись як
експерт органами досудового слідства,
прокуратури, суду, а також займатися
адвокатською діяльністю; 6) входити до
складу керівництва, правління чи ради
підприємства, установи, організації, що
має на меті одержання прибутку.

Як вбачається зі зразку «Заяви про
самовисування та реєстрації кандидата
в народні депутати в одномандатному
виборчому окрузі», розміщеному на
сайті Центральної виборчої комісії,
заявник в заяві повинен зазначити
текст наступного змісту: «Зобов'язуюсь
у разі обрання мене народним депутатом
України припинити діяльність (скласти
представницький мандат), яка (який)
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна (несумісний)
з мандатом народного депутата
України».

Крім того, у примітках до вказаного
абзацу заяви зазначено, що у разі
відсутності іншого представницького
мандата, який згідно з Конституцією
України та законами України несумісний
з мандатом народного депутата України,
зазначається «Іншого представницького
мандата, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата України, не маю».

Так, у заяві ОСОБА_2 від 24 вересня 2014
року зазначено «Іншого
представницького мандата, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата України, не маю.
Неналежних мені підприємств та
корпоративних прав не маю».

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
позивачем було порушено вимоги Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» в частині змісту документів
необхідних для його реєстрації
кандидатом у народні депутати,
виходячи з наступного.

Вимога про зобов'язання у разі обрання
народним депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які відповідно до Конституції
України та законів України несумісні з
мандатом народного депутата України, є
самостійною вимогою до змісту заяви
про самовисування кандидатом у
депутати та є імперативною.

Посилання ОСОБА_2 на помилкову
неточність, а саме: перенесення
зразкового речення (яке зазначено в
примітках зразка форми заяви, яка
викладена на офіційному веб-сайті
відповідача) про відсутність
представницького мандата, замість
зобов'язання припинити діяльність, яка
не сумісна з мандатом народного
депутата, у зв'язку з механічним та
неумисним не роздрукуванням заяви, не
може братися судом до уваги.

Тобто, заява позивача про
самовисування не містить зобов'язання
припинити діяльність (скласти
представницький мандат), який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата України.

Зазначення в заяві про згоду
балотуватися кандидатом у народні
депутати про прийняття на себе
обов'язку припинити несумісні зі
статусом депутата діяльність та/або
скласти представницький мандат є
безумовним обов'язком особи.

Відсутність у особи відповідних
мандатів або фактичне нездійснення
несумісної діяльності не звільняють
заявника від зазначеного зобов'язання.

Враховуючи викладене, заява про
самовисування позивача кандидатом у
народні депутати України не відповідає
вимогам п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України», що
є перешкодою в реєстрації його
кандидатом у народні депутати України.

Вказане також підтверджується
правовою позицією Вищого
адміністративного суду України (Справа
А/800/51/14 від 02 жовтня 2014 року, справа
А/800/65/14 від 03 жовтня 2014 року).

Як встановлено судом під час розгляду
справи, позивач направив до
Центральної виборчої комісії, скаргу
звернення та виправлення помилки
(уточнення) у заяві про самовисування,
яка надійшла 30 вересня 2014 року.

05 жовтня 2014 року на адресу Київського
апеляційного адміністративного суд
надійшла копія листа (вх.34187) члена
Центральної виборчої комісії
Ю.Данилевського, яким надано відповідь
ОСОБА_2 на його скаргу звернення та
виправлення помилки (уточнення) у заяві
про самовисування від 30 вересня 2014
року.

В зазначеному листі, зазначено, що на
порушення вимог пунктів 3, 7-9 ч. 1 ст. 110
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» та підпунктів 3, 7-9
пункту 6.2 Порядку розгляду скарг
виборчими комісіями з виборів народних
депутатів України, затвердженим
постановою Центральної виборчої
комісії від 31.07.2012 року № 133 (далі по
тексту - Порядок), вищезазначена скарга
позивача не містить:

1) прізвища, імені, по батькові
(найменування) суб'єкта оскарження,
його місце проживання (поштової
адреси), номера засобу зв'язку, адреси
електронної пошти, якщо такі є;

2) переліку документів і матеріалів, що
додаються;

3) зазначення заінтересованих осіб,
яких суб'єкт звернення зі скаргою
вважає за потрібне залучити до
розгляду скарги;

4) підпису суб'єкта звернення зі скаргою
чи особи, яка його представляє
відповідно до статті 108 цього Закону.

Крім того, ч. 3 ст. 110 Закону України «Про
вибори народних депутатів України» та
пунктом 6.7 Порядку передбачено, що до
скарги додаються її копії, докази,
зазначені у скарзі, та копії усіх
документів, що приєднуються до неї, у
кількості, яка дорівнює кількості
суб'єктів оскарження та
заінтересованих осіб, зазначених у
скарзі. При цьому письмові докази
подаються в оригіналі або в
засвідченій у встановленому порядку
копії.

Тобто, скаргу оформлено без дотримання
передбачених ст. 110 Закону України «Про
вибори народних депутатів України» та
пункту 6 Порядку вимог, а відтак згідно
з ч. 2 ст. 111 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» та пункту
6.8 Порядку вони повертаються без
розгляду не пізніше як на наступний
день після дня її надходження. При
цьому скарга з виправленими недоліками
та оформлена відповідно до вимог ст. 110
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» та Порядку може
бути подана повторно в установлені
Законом строки.

З урахуванням викладеного суд прийшов
до висновку, що в даному випадку
Центральна виборча комісія діяла на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому в частині
задоволення вимог щодо визнання
незаконною бездіяльності Центральної
виборчої комісії України неврахування
і залишення без розгляду виправлення
ним помилки у заяві про самовисування
від 24.09.2014 року і її уточнення
адміністративного позову має бути
відмовлено.

Крім того, скарга звернення та
виправлення помилки (уточнення) у заяві
про самовисування від 30 вересня 2014 року
направлена позивачем до Центральної
виборчої комісії не є усуненням
недоліків відповідно до ст. 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», оскільки позивач повинен був
після відмови йому в реєстрації в
кандидати в народні депутати повторно
подати до Центральної виборчої комісії
пакет документів необхідних для
реєстрації кандидата в народні
депутати вперше, що передбачено ст. 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України».

Більш того, як вбачається із уточненої
заяви, надісланої позивачем до
Центральної виборчої комісії 30 вересня
2014 року, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією фіскального
чека, її підписано останнім 24 вересня
2014 року, тобто позивач був обізнаний
про невідповідність заяви вимогам
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» і мав достатньо
часу для її подачі в установлений
законом строк для його реєстрації
кандидатом в народні депутати.

Відповідно до ст. 172 КАС України -
рішення, дії або бездіяльність
Центральної виборчої комісії щодо
встановлення нею результатів виборів
чи всеукраїнського референдуму
оскаржуються до Вищого
адміністративного суду України. Усі
інші рішення, дії або бездіяльність
Центральної виборчої комісії, члена
цієї комісії оскаржуються до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Позовні заяви щодо рішень, дій чи
бездіяльності виборчої комісії,
комісії з референдуму, членів цих
комісій може бути подано до
адміністративного суду у п'ятиденний
строк з дня прийняття рішення, вчинення
дії або допущення бездіяльності.

Суд приймає позовну заяву щодо рішення,
дії чи бездіяльності виборчої комісії,
комісії з референдуму або члена
відповідної комісії до розгляду
незалежно від сплати судового збору. У
разі несплати судового збору на момент
вирішення справи суд одночасно вирішує
питання про стягнення судового збору
відповідно до правил розподілу судових
витрат, встановлених цим Кодексом.

Суд невідкладно повідомляє відповідну
виборчу комісію або комісію з
референдуму та комісію вищого рівня
про відкриття провадження у справі та
про ухвалене судом рішення.

Суд вирішує адміністративні справи,
визначені цією статтею, у дводенний
строк після надходження позовної
заяви. Адміністративні справи за
позовними заявами, що надійшли до дня
голосування, вирішуються судом у
дводенний строк, але не пізніше ніж за
дві години до початку голосування.
Адміністративні справи за позовними
заявами, що надійшли у день голосування
вирішуються судом до закінчення
голосування. Адміністративні справи за
позовними заявами, що надійшли у день
голосування, але після закінчення
голосування, вирішуються судом у
дводенний строк після надходження
позовної заяви.

Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені, не
перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 177 КАС України -
судові рішення за наслідками розгляду
судами першої інстанції справ,
визначених статтями 172 - 175 цього
Кодексу, набирають законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі їх апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції. Судові рішення Вищого
адміністративного суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення і не можуть бути
оскаржені.

Судові рішення за наслідками розгляду
справ, визначених статтями 172 - 175 цього
Кодексу, можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня їх проголошення, а судові рішення,
ухвалені до дня голосування, - не пізніш
як за чотири години до початку
голосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України - суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 160, 172, 177 КАС України,
Київський апеляційний
адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії України про визнання
незаконними дій, бездіяльності,
часткове скасування постанови № 1334 від
29 вересня 2014 року та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
у дводенний строк з дня її
проголошення.

Головуючий суддя
М.І. Кобаль

Судді
К.А. Бабенко

І.Й. Петрик

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Бабенко К.А

Петрик І.Й.