Справа № 2а-16482/11/2670
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/3772/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Вікторі
Сервіс" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 серпня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2012 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікторі Сервіс" до
Державної інспекції з контролю за
цінами в місті Києві про скасування
рішення,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вікторі Сервіс"
звернулось до суду з позовом до
Державної інспекції з контролю за
цінами в місті Києві про визнання
протиправними дій по складанню акту
перевірки від 22.03.2011 №052, скасування
рішення від 28.03.2011 №25 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін.

Позовні вимоги тим, що Державною
інспекцією з контролю за цінами в місті
Києві протиправно, на підставі хибного
висновку щодо порушення позивачем
державної дисципліни цін в частині
застосування вільних цін (тарифів) на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій за умови
запровадження для них режиму
державного регулювання, прийнято
рішення від 28.03.2011 №25 про застосування
економічних санкцій, яким, зокрема,
вирішено вилучити в дохід державного
бюджету суму необґрунтовано отриманої
виручки у розмірі 8 999,17 грн. та
застосувати штрафні санкцій у розмірі
17 998,34 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 серпня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі товариство
з обмеженою відповідальністю "Вікторі
Сервіс" із посиланням на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати ухвалені судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та направити справу до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що Державною інспекцією
з контролю за цінами в місті Києві
проведено планову перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікторі Сервіс" з
питань дотримання державної
дисципліни цін при формуванні,
встановленні та застосування тарифів
на житлово - комунальні послуги, за
результатами якої складено акт від
22.03.2011 №052.

Перевіркою встановлено застосування
вільних цін (тарифів) на продукцію
(послуги, роботи) за умови
запровадження для них режиму
державного регулювання, а саме:
здійснення нарахування плати
власникам житлових приміщень за
послуги з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території протягом
липня - вересня 2010 року за вільним
тарифом, що призвело до
необґрунтованого отримання виручки у
розмірі 8999,17 грн.

Так, згідно з наданими рахунками на
сплату комунальних послуг та
договорів, укладених із власниками
житлових приміщень, нарахування плати
за послуги з утримання будинку і споруд
та прибудинкової території
здійснювалось в червні 2010 року за
тарифом 1,10 грн./м.кв. відповідно до
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 30.05.2007 №641,
в липні - вересні 2010 року за вільним
тарифом 2,96 грн./м.кв.

На підставі акту перевірки від 22.03.2011
№052 Державною інспекцією з контролю за
цінами в місті Києві винесено рішення
від 28.03.2011 №25 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, яким,
зокрема, вирішено вилучити в дохід
державного бюджету суму
необґрунтовано отриманої виручки у
розмірі 8 999,17 грн. та застосувати
штрафні санкцій у розмірі 17 998,34 грн.

Вказуючи на протиправність
зазначеного рішення, товариство з
обмеженою відповідальністю "Вікторі
Сервіс" звернулось до суду із даним
позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами в місті Києві як такого, що
прийнято за наявності факту порушення
позивачем державної дисципліни цін при
застосуванні у період з липня по
вересень 2010 року вільних тарифів на
послуги з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території за умови
запровадження для них режиму
державного регулювання.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, вставлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Розмір тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій
затверджено розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від
19.05.2000 №748 "Про встановлення розмірів
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій в
м. Києві".

Пунктами 2 та 3 розпорядження
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 30.05.2007 №641 "Про
впорядкування розмірів тарифів на
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій та внесення
змін до розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
19.05.2000 N 748" передбачено: встановлення
коефіцієнту підвищення розмірів
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій,
встановлених розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від
19.05.2000 №748 "Про встановлення розмірів
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій в
м. Києві", які надаються підприємствами
та організаціями комунальної форми
власності для жилих будинків згідно з
додатком, в розмірі 1,9 та ввести в дію з
01.12.2006; погодження підприємствам не
комунальної форми власності -
виконавцям послуг з утримання будинків
та прибудинкових територій,
коефіцієнту підвищення тарифів на
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій в розмірі не
вище ніж передбачений пунктом 2 цього
розпорядження.

Пунктом 2 розпорядження виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) від 25.06.2010 №485 "Про
визнання такими, що втратили чинність,
деяких розпоряджень Київської міської
державної адміністрації" визнано
таким, що втратило чинність,
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
30.05.2007 №641 "Про впорядкування розмірів
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій та
внесення змін до розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 19.05.2000 №748".

Зазначене розпорядження опубліковано
в газеті Київської міської ради
"Хрещатик" №106 за 2010 рік 28.07.2010.

Пунктом 1 розпорядження виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) від 08.07.2010 №505 "Про
визнання такими, що втратили чинність,
деяких розпоряджень Київської міської
державної адміністрації"
зареєстрованим в Головному управлінні
юстиції у місті Києві 27.08.2010 за №26/852,
визнано такими, що втратили чинність,
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 19.05.2000 N 748
"Про встановлення розмірів квартирної
плати та плати (для приватних квартир)
за утримання будинків і прибудинкових
територій в м. Києві", зареєстроване в
Київському міському управлінні
юстиції 19.05.2000 за N 54/246.

Відповідно до пункту 2 зазначеного
розпорядження воно набирає законної
сили з моменту його оприлюднення.

Розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
08.07.2010 №505 офіційно оприлюднено в
газеті Київської міської ради
"Хрещатик" №140 за 2010 рік 29.09.2010.

Таким чином розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від
19.05.2000 №748, яке було чинним до 29.09.2010,
було затверджено тарифи на послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій, при цьому до моменту втрати
чинності 28.07.2010 розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 30.05.2007 №641 було
передбачено можливість погодження
коефіцієнта підвищення розмірів
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій в
розмірі не вище 1,9.

Судом першої інстанції в обґрунтування
судового рішення зазначено що
позивачем не заперечується, той факт,
що в період липень - вересень 2010 року
нарахування плати, власникам житлових
приміщень за послуги утримання будинку
і споруд та прибудинкової території
здійснювалось за вільним тарифом.

Колегія суддів вказує на
необґрунтованість доводів касаційної
скарги в частині правомірності
застування позивачем у період з липня
по вересень 2010 року інших тарифів з
мотивів їх затвердження на громадських
слуханнях.

Так, відповідно до пункту 2 частини
першої статті 14 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" за
критерієм порядку затвердження
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги виділено другу групу -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які затверджують органи
місцевого самоврядування для надання
на відповідній території.

Відповідно до частин першої статті 31
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" порядок формування тарифів на
кожний вид житлово-комунальних послуг
другої групи (пункт 2 частини першої
статті 14 цього Закону) визначає Кабінет
Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій і Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.05.2009 №529,
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій надаються
відповідно до затвердженого
(погодженого) рішенням органу
місцевого самоврядування тарифу, його
структури, періодичності та строків
надання послуг. Копія такого рішення є
невід'ємною частиною договору про
надання послуг.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої спільним наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України та
Міністерства фінансів України від
03.12.2001 №298/519, підставою для
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін є
одержання суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.
Порушеннями порядку встановлення і
застосування цін, за які накладаються
економічні санкції, є, зокрема:
застосування вільних цін (тарифів) на
продукцію (послуги, роботи) за умови
запровадження для них режиму
державного регулювання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вказує на обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій в частині
доведеності з боку Державної інспекції
з контролю за цінами в місті Києві
наявності факту порушення державної
дисципліни цін, встановлено в акті
перевірки від 22.03.2011 №052, у зв'язку з чим
погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для скасування рішення про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін від
28.03.2011 №25.

Так само, зважаючи на те, що дії по
складанню акту перевірки від 22.03.2011 №052
вчинено відповідачем на реалізацію
наданих законом повноважень,
враховуючи те, що їх вчинення
передбачено, зокрема, Інструкцією про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої спільним наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України та
Міністерства фінансів України від
03.12.2001 №298/519, а також зважаючи на
відсутність факту породження для
позивача у зв'язку з їх вчиненням
будь-яких прав та обов'язків, висновок
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позову у вказаній частині є також
обґрунтованим.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами попередніх інстанції не
допущено.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Вікторі
Сервіс" відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 31 серпня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: