Справа № 2-а/130/25/14
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/130/25/14
Головуючий у 1-й інстанції: Заярний А.М.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області на постанову
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 27 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року позивач звернулася до
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії

Постановою Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року позов
задоволено у повному обсязі, а саме:
визнано протиправним та скасовано
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Жмеринці та Жмеринському
районі Вінницької області від 24.01.2014 №8
про припинення виплати пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №2
ОСОБА_2; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м. Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області зарахувати до стажу роботи, що
дає право на призначення ОСОБА_2,
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №2 період роботи у ВАТ
«Жмеринський завод «Сектор» токарем,
зайнятим на обдиранні, точінні,
різанні, шліфуванні металевих виробів
та інструментів абразивними кругами
сухим способом з 12.07.1978 по 18.03.1984 та
поновити виплату ОСОБА_2 пенсії за
віком на пільгових умовах по Списку №2
згідно п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з часу
припинення виплати такої пенсії.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Сторони у судове засідання не
з'явились, проте представник
відповідача подав заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 197 КАC України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
згідно записів у трудовій книжці
позивач працювала у ВАТ «Жмеринське
завод «Сектор» токарем на точінні
металевих виробів абразивними кругами
сухим способом, який безпосередньо
зайнятий обдиранням, точінням,
різанням, шліфуванням металевих
виробів та інструменту абразивними
кругами сухим способом з 12.07.1978 року по
18.03.1984 року.

Згідно затвердженого наказом
директора ВАТ «Жмеринський завод
«Сектор» від 19.08.1996 № 211 погодженого
спільно адміністрацією та профкому
підприємства Списку робіт, професій,
посад та показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення до
списку №2 серед загальних професій
включено, зокрема, робітників цеху 02,
які зайняті на обдирці, заточці,
різанні, шліфуванні металевих виробів
та інструменту абразивними кругами
сухим способом.

Дана професія передбачена Списку №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінетів
Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

Відповідно ст. 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.93 № 637, передбачено, що право на
пільгове пенсійне забезпечення
підтверджується довідками, які
уточнюють особливий характер роботи,
які видані підприємствами на підставі
документів про характер виконуваної
роботи та умов праці, а також
зайнятість протягом повного робочого
часу на роботах, які дають право на
пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637 - основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка, і в разі її
відсутності приймаються інші
документи, які містять відомості про
період роботи. Призначення пенсій за
віком на пільгових умовах здійснюється
у відповідності зі списками
виробництв, робіт і професій
зайнятість в яких дає право на таку
пенсію.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 11 січня 1980 р. по 10 липня 1987 р. позивач
пропрацювала слюсарем
механоскладальних робіт і була
постійно зайнята на обдиранні точінні,
різанні шліфуванні металевих виробів
та інструменту абразивними кругами
сухим способом. З 27 жовтня 1987 р. по 24
серпня 1990 р. позивач працювала токарем
і була постійно зайнята на обдиранні,
точінні, різанні шліфуванні металевих
виробів та інструменту абразивними
кругами сухим способом, що дають право
на призначення пенсії на пільгових
умовах.

Як встановлено із матеріалів справи,
трудова книжка позивача заповнена
відповідно до положень внесення
записів до трудової книжки і згідно цих
записів позивач в період з 12.07.1978 року
по 18.03.1984 року працювала токарем на
точінні металевих виробів абразивними
кругами сухим способом, який
безпосередньо зайнятий обдиранням,
точінням, різанням, шліфуванням
металевих виробів та інструменту
абразивними кругами сухим способом у
ВАТ "Жмеринський завод "Сектор".

Окрім того, як свідчать матеріали
справи, вказані обставини підтверджені
також показами свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 під час розгляду справи судом
першої інстанції.

Щодо відсутності уточнюючої довідки
роботи, наявність якої, на думку
управління Пенсійного фонду, є
обов'язковою умовою призначення
пільгової пенсії, та первинних
документів для проведення зустрічної
перевірки, слід зазначити наступне.

Строк зберігання первинних документів
підприємств, організацій, установ
визначено Наказом Головного архівного
управління при Кабінеті Міністрів
України "Про затвердження переліку
типових документів" № 41 від 20 липня 1998
року. Згідно з даним Наказом, строк
зберігання первинних документів,
наряди, табелі обліку робочого часу,
графіки на т.п. становить 3 роки. Таким
чином, отримати уточнюючу інформацію
після спливу вказаного часу не
виявляється можливим.

Роз'ясненням Держкомпраці і
Секретаріату ВЦРПС від 2 квітня 1976 року
№ 5/8 був передбачений порядок щодо
застосування Списків №1 та №2, згідно
до якого Списки №1 та №2, робота в яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, повинна зараховуватися
незалежно від відомчого
підпорядкування підприємства і
установи, де працювали чи працюють
робітники,які зверталися за пенсією.

Проведення атестації робочих місць за
списками №1 та №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників було
передбачено також положеннями статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-ХІІ.

Проте Порядок проведення атестації
робочих місць за умовами праці було
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України лише 1 серпня 1992 року,
а тому роботи, професії та посади,
передбачені зазначеними списками, за
період до 1 серпня 1992 року мають бути
враховані призначенні пільгових
пенсій без результатів атестації
робочих місць.

Отже, законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її
непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 27 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.