Справа № 2-а-9901/09/1570
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

03 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-9901/09/1570

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Колесниченко О. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина Л.В., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року за адміністративним позовом
дочірнього підприємства «Одеський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «ДАК «Автомобільні дороги
України» до Державної фінансової
інспекції в Одеській області про
визнання нечинною вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, та
після неодноразових зміни та доповнень
до позовних вимог, в кінцевому варіанті
просив: визнати нечинною вимогу
Контрольно-ревізійного управління в
Одеській області №15-06-34-14/2107 від 31
березня 2010 року в частині зобов'язання
дочірнього підприємства «Одеський
облавтодор» відобразити в обліку
кредиторську заборгованість перед
Службою автомобільних доріг в Одеській
області за безпідставне включення до
актів виконаних робіт матеріальних
витрат та надбавки на рухомий характер
робіт на суму 112022 грн., а також
повернути замовнику зайво сплачені ним
кошти або виконати відповідний обсяг
робіт.

За наслідками розгляду
адміністративного позову 17 листопада
2011 року Одеським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про задоволення
адміністративного позову.

Суд першої інстанції визнав нечинною
вимогу Контрольно-ревізійного
управління в Одеській області від 31
березня 2010 року в частині зобов'язання
дочірнього підприємства «Одеський
облавтодор» відобразити в обліку
кредиторську заборгованість перед
Службою автомобільних доріг в Одеській
області за безпідставне включення до
актів виконаних робіт матеріальних
витрат та надбавки на рухомий характер
робіт на суму 112022 грн., а також
повернути замовнику зайво сплачені ним
грошові кошти або виконати відповідний
обсяг робіт.

Приймаючи означене рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що ревізори
Контрольно-ревізійного управління в
Одеській області при проведенні
перевірки не дослідили увесь масив
первинних документів філії «Саратська
ДЕД» щодо транспортно-заготівельних
витрат та заготівельно-складських
витрат і не застосовували відсотковий
показник, передбачений ДБН Д.1.1-1-2000 для
розрахунку заготівельно-складських
витрат. При визначені вартості
матеріалів ревізорами були враховані
лише показники із рахунків головної
книги « 201-матеріали», «
288-заготівельно-складські витрати» та «
289-транспортно-заготівельні витрати»,
що взято з накладних про отримання ТМЦ
від ДП «Одеський облавтодор» або інших
філій і не враховують
транспортно-заготівельних витрат та
заготівельно-складських витрат,
понесених безпосередньо філією
«Саратська ДЕД».

В апеляційній скарзі
Контрольно-ревізійне управління в
Одеській області, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, неповне з'ясування обставин
справи, що мають значення для справи,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та постановити нове - про
відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги відповідач вказав, що до ревізії
не були надані всі бухгалтерські
документи бухгалтерського обліку
матеріальних витрат та надбавки за
рухомий характер робіт філією
«Саратська ДЕД», що враховані в актах
виконаних робіт ф. КБ - 2в, встановлено
завищення вартості виконаних робіт на
загальну суму 112022 грн. Крім цього, в
ході проведення ревізії та при
розгляді справи у суді, позивачем не
було надано документів, що можуть
зазначити схему транспортування
матеріалів та їх складування, в даному
випадку - проектом організації
будівництва та проектом виробництва
робіт, які є обов'язковими згідно п.п.
3.1.10.9, 3.1.10.10 ДБН Д.1.1-1-2000 та п.2.10 ДБН
Д.1.1.-218-1-2001. Так як до вартості
матеріалів вже включено всі складові,
що передбачені п.3.1.10.9 ДБН Д.1.1-1-2000 та
п.2.10 ВБН Д.1.1.-218-1-2001 (випускна ціна
матеріалу, зазначена у накладній
постачальника, залізничний тариф,
зазначений у накладній постачальника,
залізничні послуги, зазначені у
накладній постачальника, використання
вагонів, зазначене у накладній
постачальника, залізничні послуги
станції прибуття, зазначені у
залізничній накладній станції
прибуття, заготівельно-складські
витрати самої філії, які визначаються
за відсотком 2%) то додаткові витрати
позивача в сумі 112022 грн. нічим не
обґрунтовані, а ні проектом
організації будівництва, а ні проектом
виробництва робіт.

В судовому засіданні протокольною
ухвалою колегією суддів здійснено
заміну Контрольно-ревізійного
управління в Одеській області на
правонаступника Державну фінансову
інспекцію в Одеській області.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та дійшов
висновку, що апеляційна не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до п.1.1.5.2 Плану
контрольно-ревізійної роботи апарату
Державної фінансової інспекції в
Одеській області на ІV квартал 2008 року,
у період з 17.11.2008р. по 19.01.2009р.
контролерами-ревізорами Державної
фінансової інспекції в Одеській
області проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Дочірнього підприємства «Одеський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства Державної акціонерної
компанії «Автомобільні дороги
України» за період з 01.05.2007р. по 30.09.2008р.,
за результатами якої складено акт
ревізії №06-13/16 від 24.01.2009р.

В акті ревізії, серед іншого, зазначено
про порушення позивачем вимог п.1 ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1.1-2000, в
результаті не підтвердження
документами бухгалтерського обліку
матеріальних витрат та надбавки на
рухомий характер робіт філією
«Саратська ДЕД», які враховані в актах
ф. №КБ-2в, встановлено завищення
вартості виконаних робіт на загальну
суму 112,022 тис. грн. У ході ревізії
начальнику філії «Саратська ДЕД»
Станецькому М.М. було надано вимогу від
23.12.2009р. щодо надання звірених копій
первинних документів бухгалтерського
обліку, але станом на момент завершення
ревізії завірені копії не надано.

На підставі вказаного акту ревізії ДФІ
в Одеській області ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні
дороги України» винесено вимогу
№15-06-34-14/2107 від 31.03.2010р. «Про усунення
порушень, виявлених в ході ревізії»,
пунктом 2 якої зобов'язано підприємство
відобразити в обліку кредиторську
заборгованість перед Службою
автомобільних доріг в Одеській області
за безпідставне включення до актів
виконаних робіт матеріальних витрат та
надбавки на рухомий характер робіт на
суму 112022 грн., а також повернути
замовнику зайво сплачені ним кошти або
виконати відповідний обсяг робіт.

Колегія суддів погоджується з Одеським
окружним адміністративним судом, що
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС
України покладено обов'язок
доказування в адміністративному суді
правомірності прийнятих ним рішень, не
доведено наявність порушень,
зафіксованих актом ревізії №06-13/16 від
24.01.2009р., які стали підставою для
винесення п.2 вимоги №15-06-34-14/2107 від
31.03.2010р. При цьому, суд виходить з
наступного.

Згідно п.3.1.10.9 ДБН Д.1.1-1-2000 поточні ціни
та матеріали для будівництва
визначаються франко-об'єктним складом
будівельного майданчика і на
встановлену одиницю виміру враховують
такі елементи вартості: відпускну ціну;
вартість тари, упаковки та реквізиту;
вартість транспортування і вантажних
робіт; заготівельно-складські витрати.

Відповідно до п.3.1.10.13 Д.1.1-1-2000 в складі
кошторисної вартості матеріальних
ресурсів враховуються
заготівельно-складські витрати, які
призначенні для покриття витрат
будівельних організацій на утримання
апарату заготівельних служб (контор та
відділу постачання, управління
виробничо-технічної комплектації
будівельно-монтажних організацій)
матеріальних базових складів, а також
витрат, пов'язаних з втратами, які важко
усуваються, та псуванням матеріалів
при їх транспортуванні та зберіганні
на складах. Ці витрати розраховуються
згідно з рекомендованим Держбудом
відсотком до кошторисної вартості
матеріалів франко-об'єктного складу та
є лімітом коштів на відшкодування цих
витрат підрядчика: для будівельних,
санітарно-технічних та
електротехнічних матеріалів, виробів
та конструкцій - 2%, для металевих
конструкцій - 0,75%.

Згідно п.3.1.10.11 Д.1.1-1-2000 відпускні ціни на
матеріальні ресурси не враховують
їхньої доставки на приоб'єктний склад
будови, в локальних кошторисах при
визначенні вартості матеріалів,
виробів та конструкцій додатково
враховуються витрати на це. Дані
витрати визначаються як
транспортно-заготівельні витрати
філії, які складаються з фактичних
витрат, понесених підприємством для
транспортування, навантаження,
розвантаження матеріалів від станції
прибуття до складу їхнього зберігання
(витрати на паливо-мастильні матеріали,
заробітну плату водіїв та вантажників,
нарахування на зарплату).

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає про
безпідставне включення ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні
дороги України» до актів виконаних
робіт матеріальних витрат та надбавок
за рухомий характер робіт, у зв'язку з
тим, що до ревізії не були надані всі
бухгалтерські документи
бухгалтерського обліку. Суд
апеляційної інстанції знаходить
помилковими такі твердження апелянта,
оскільки вважає, що
заготівельно-складські витрати,
призначені для покриття витрат
будівельних організацій на утримання
апарату заготівельних служб та
матеріальних базових складів, які
включені у вартісні показники
матеріальних витрат за формою КБ-2в,
правомірно були розраховані позивачем
за відсотковим показником,
встановленим п.п.3.1.10.13 ДБН Д.1.1-1-2000, який
становить 2% і подальша його
розшифровка (деталізація) для
будівельних, санітарно-технічних і
електротехнічних матеріалів, виробів
та конструкцій не вимагається.

Також, апелянт зазначає, що в ході
проведення ревізії позивачем не було
надано документів, що можуть зазначити
схему транспортування матеріалів та їх
складування.

У зв'язку з цим, на підставі ст.81 КАС
України, ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 31.01.2014р. призначено у справі
судово-економічну експертизу, на
вирішення якої поставлено питання щодо
того, чи понесені філією «Саратська
ДЕД» ДП «Одеський облавтодор» за
перевірений період додаткові
транспортно-заготівельні витрати та
заготівельно-складські витрати, які
виникли у філії безпосередньо під час
транспортування матеріалів із
залізничної станції «Сарата» на склад
філії «Саратська ДЕД», які
обліковуються на субрахунках 661
«Розрахунки за заробітною платою», 65
«Розрахунки за страхуванням», 203
«Паливо», а також чи були враховані
працівниками ДФІ в Одеській області
зазначені в п.3.1 додаткові
транспортно-заготівельні витрати та
заготівельно-складські витрати філії
«Саратська ДЕД», які обліковуються у
зазначених рахунках.

Згідно висновку судово-економічної
експертизи №64 від 13.06.2014р. за
результатами дослідження встановлені
додаткові витрати, понесені філією
«Саратська ДЕД» ДП «Одеський
облавтодор», які виникли безпосередньо
під час транспортування матеріалів від
залізничної станції «Сарата» на склад
філії «Саратська ДЕД» на загальну суму
161307,74 грн. Згідно довідок, складених
працівниками КРУ «Про звірку затрат,
включених в акти виконаних робіт ф.КБ2 в
порівнянні з даними первинних
документів бухгалтерського обліку
філії «Саратська «ДЕД» ДП «Одеський
облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні
дороги України» за період з 01.05.2007р. по
30.09.2008р. додаткові
транспортно-заготівельні витрати та
заготівельно-складські витрати, які
виникли у філії «Саратська ДЕД» ДП
«Одеський облавтодор» безпосередньо
під час транспортування матеріалів від
залізничної станції «Сарата» на склад
філії «Саратська ДЕД» до розрахунку
ревізорами КРУ в Одеській області не
приймалися.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

На підставі викладеного, Одеським
окружним адміністративним судом
правильно встановлено, що при
проведенні перевірки ревізорами
відповідача не досліджено весь масив
первісної документації філії
«Саратська ДЕД» щодо
транспортно-заготівельних та
заготівельно-складських витрат, а
також безпідставно не застосовано
відсотковий показник, передбачений
п.п.3.1.10.13 ДБН Д.1.1-1-2000 для розрахунку
заготівельно-складських витрат, що
призвело до помилкових висновків акту
ревізії №06-13/16 від 24.01.2009р. і, як
наслідок, винесення незаконної вимоги.

Варто зазначити, що проведеною
перевіркою не встановлено відхилень по
кількісному виразу та по ціні
матеріалів від постачальників;
претензій з боку замовника щодо обсягу
та якості виконаних робіт також не
надходило, що підтверджується наявними
в матеріалах справи актами виконаних
робіт за формами №КБ-2в та КБ-3.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року за адміністративним позовом
дочірнього підприємства «Одеський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «ДАК «Автомобільні дороги
України» до Державної фінансової
інспекції в Одеській області про
визнання нечинною вимоги - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Судді:
Романішин В.Л.

Єщенко О.В.