Справа № 2а-7910/08/0470
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/32074/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.05.2011

у справі №2а-7910/08/0470

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

до Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Дніпропетровській області

про скасування актів, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.12.2009 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.05.2011 постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.12.2009
скасовано, прийнято нову постанову,
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 08.08.2008
№/0, № /0, №/0 та рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій №/0, №/0.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції, з
підстав невірного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено планову виїзну
перевірку з питань дотримання
позивачем вимог податкового, валютного
та іншого законодавства за період з
01.10.2005 по 31.03.2008, за результатами якої
складено акт № 87-17/2- від 28.07.2008.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог:

- статті 13 розділу ІV Декрету Кабінету
Міністрів України № 13-92 від 26.12.1992 «Про
прибутковий податок з громадян» зі
змінами та доповненнями що призвело до
заниження валового доходу та
оподатковуваного доходу, за рахунок
чого донараховано податку з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності в розмірі
658,84 грн.;

- п 7.3 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР
(зі змінами та доповненнями) в
результаті чого занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість на 940,00 грн.;

- пп.6.3.2 п.6.3. ст.6, ст.8, ст.17, ст.19 Закону
України від 22.05.2003 №889ІV «Про податок з
доходів фізичних осіб», зі змінами та
доповненнями, встановлено не в повному
обсязі нарахування, утримання та
перерахування до бюджету сум податку з
доходів фізичних осіб, за результатами
перевірки донараховано податку з
доходів фізичних осіб в сумі 56,81 грн.;

- ст. 1, ст.2 Закону України від 04.09.1999 №
587-ХІУ «Про збір на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства», зі змінами та
доповненнями, в результаті чого
занижено обсяг виручки від реалізації
алкогольних напоїв на суму 5640,41 грн. та
занижено суму збору на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства на 56,40 грн.;

- п.п. 1, 9, 10 ст. 3 Закону України від 01.06.2000
№1776-ІІІ «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», зі змінами та
доповненнями, не надано на перевірку
деякі фіскальні щоденні звітні чеки (за
2007рік) та контрольні стрічки (за 2006 рік,
2007 рік), не проведено розрахункових
операцій через РРО в вересні 2006 року та
жовтні 2007 року на загальну суму 5640,00
грн.;

- пп.19.2.6 п.19.2 ст. 19 Закону України від
22.03.2005 № 889 - ІУ «Про податок з доходів
фізичних осіб» внаслідок надання
податкових розрахунків про суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку, а також сум
утриманого з них податку податковому
органу за місцем свого розташування за
формою 1 - ДФ не в повному обсязі (до
податкових розрахунків не включено
суми доходів виплачених СПД - фізичній
особі);

- ст.9 Закону України від 01.06.2000 № 1775-Ш
«Про ліцензування деяких видів
господарської діяльності» та ст.15
Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного та
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», зі змінами та
доповненнями, а саме, здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями без ліцензії в період з 24.08.2006
по 26.09.2006 та з 28.09.2007 по 24.10.2007.

На підставі акта перевірки винесені
податкові повідомлення-рішення від
08.08.2008 №/0 про сплату суми
податкового зобов'язання з податку з
найманих працівників за порушення
вимог Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 на
суму 170,43 грн., № /0 про сплату збору
за розвиток садівництва,
виноградарства та хмелярства
відповідно до Закону Україні «Про збір
на розвиток виноградарства,
садівництва та хмелярства» від 04.09.1999
№587-ХІУ (зі змінами та доповненнями) на
загальну суму 226,40 гривень., № /0
про сплату суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за порушення вимог Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 (зі змінами та
доповненнями) на загальну суму 1410
гривень, №/0 про сплату суми
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб за порушення
вимог Закону України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992 на суму
658,84 грн., рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
відповідно до ст. 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (зі змінами
та доповненнями) на суму 28710 грн., №
відповідно до ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного та плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» на суму
9426,00 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
визначення позивачу податкових
зобов?язань за оспорюваними
податковими рішеннями, стали висновки
відповідача, з чим погодився суд першої
інстанції, що позивач, здійснював
реалізацію алкогольних напоїв, у
періодах, у яких у підприємця була
відсутня ліцензія на торгівлю
алкогольними напоями, та без
застосування РРО.

Однак, судова колегія вважає за
необхідне погодитись з висновками суду
апеляційної інстанцій, що відповідач
не довів правомірності своїх рішень.

Акт перевірки, всупереч вимогам
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо
дотримання податкового та валютного
законодавства суб?єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, затвердженим наказом ДПА
України від 11.06.2004 №326, не містить
документального підтвердження фактів
виявлених порушень.

Виключно факт придбання горілчаних
виробів у періоді відсутності ліцензії
на право здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями не може
бути беззаперечним доказом того, що
внесені позивачем на рахунок у банку
готівкові кошти у спірних періодах є
виручкою від реалізації цих напоїв,
оскільки будь-яких інших доказів
реалізації алкогольних напоїв у
періоді, у якому у позивача була
відсутня ліцензія, відповідачем не
надано, інвентаризація залишків
товарно-матеріальних цінностей не
проводилась.

Таким чином, висновки акта перевірки,
що внесені позивачем на розрахунковий
рахунок у банку суми готівкових коштів,
які кваліфіковані ним як торгівельна
виручка, отримані від реалізації
алкогольних напоїв, у періоді, у якому у
підприємця була відсутня ліцензія, а
також без застосування РРО, засновані
на припущеннях, що суперечить ст.159 КАС
України.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
саме на податкові органи покладається
обов'язок надати достатні докази на
обґрунтування висновків про порушення
платником податків норм податкового
законодавства, на підставі яких такому
платникові визначено відповідні
грошові зобов'язання.

Доводи касаційної скарги правильності
висновків суду апеляційної інстанції
не спростовують та не можуть бути
підставою для його скасування, з
мотивів викладених в касаційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Дніпропетровській області
відхилити, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун