Справа № 872/16876/13
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2014 року

справа № 5/232/07-АП

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Чепурко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 17.10.2013р. у справі №5/232/07-АП

за позовом:

Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз»

до:

за участю Прокуратури Запорізької області

про:

Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

27.08.2007р. Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі – ВАТ «Запоріжгаз») за допомогою засобів поштового зв’язку звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі (далі – СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, судом першої інстанції позов зареєстровано 31.08.2007р. / а.с. 2-10,112 том 1/.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.08.2007р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №5/232/07-АП та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 том 1/.

17.09.2007р. до суду першої інстанції надійшло повідомлення прокуратури Запорізької області про вступ у справу №5/232/07-АП з метою захисту прав та інтересів держави /а.с. 30 том 2/

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.08.2007р. у справі №5/232/07-АП провадження у справі зупинено до розгляду Господарським судом Запорізької області адміністративної справи №3/452/07-АП та набрання чинності відповідним судовим рішенням / а.с. 98-99 том 2/.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.07.2013р. у справі №5/232/07-АП провадження у даній справі поновлено та справу призначено до розгляду у судовому засіданні / а.с. 105 том 2/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 17.10.2013р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 213-223 том 2/ , у якій з урахуванням доповнень до апеляційної скарги / а.с. 232-234 том 2/ посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з’ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 17.10.2013р. у даній справі та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 235-240 том 2/ з урахуванням додаткових пояснень до заперечень на апеляційну скаргу / а.с. 15-18 том 3/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з’ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, надано оцінку усім письмовим доказам, які були надані сторонами суду під час розгляду справи, та постановлено у справі рішення без порушень норм чинного законодавства, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 17.10.2013р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача та прокурор у судовому засіданні підтримали доводи викладені у апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги, просили суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 17.10.2013р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представники позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та додаткових письмових поясненнях, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача, позивача та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ПАТ «Запоріжгаз» , ідентифікаційний код 03345716, було зареєстровано 30.12.1994р. Запорізькою міською радою народних депутатів та перебуває з 01.09.2000р. на податковому обліку у відповідача.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем було проведено виїзну планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2004р. по 31.03.2007р., за результатами якої було складено акт №190/08-05/03345716 від 27.07.2007р. (далі – акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії акту перевірки / а.с.15-98 т.1/ податковим органом за результатами перевірки, серед інших висновків, було зроблено висновок про порушення відповідачем:

- п.1.3 ст.1, п.4.2, п.4.5, п.4.7 ст.4 , п.6.1.1,п.6.1, п.п.7.2.3, п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 , п.11.11. ст..11 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевіряє мий період на суму 3 431 589,00грн., у тому числі по періодам :

-травень 2006р.-заниджено на 17 491грн.;

-липень 2006р.-занижено на 83 333грн.;

-серпень 2006р.-занижено на 147 167грн.;

-вересень 2006р.-занижено на 950 367грн.;

-жовтень 2006р.-занижено на 469 553грн.;

-листопад 2006р.-занижено на 1 692 102грн.;

-грудень 2006р.-занижено на 337 214грн.;

-січень 2007р.-занижено на 239 001грн.;

-лютий 2007р.-занижено на 374 915грн.;

-березень 2007р.-занижено на 59 552грн.:

-п.17.1 та 17.2 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в результаті чого не сплачено штрафні санкції(штраф) у розмірі 5% від суми недоплати податкового зобов’язання минулих податкових періодів при самостійно виявлених фактів заниження податкового зобов’язання з податку на додану вартість за період липень-березень 2007р. у сумі 10 984грн.

Висновок акту перевірки про порушення п.4.2 ст.4 п.11.11 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість» про заниження податкових зобов’язань при списанні безнадійної дебіторської заборгованості по розрахункам з покупцями(населення) за природний газ, у зв’язку з ліквідацією, на загальну суму 18 908,38грн. мотивовано тим, що при наявності безнадійної дебіторської заборгованості за спожитий газ, тобто за відсутності компенсації його вартості, у позивача не виникли зобов’язання з ПДВ при реалізації газу, а тому позивач був зобов’язаний у момент списання у бухгалтерському обліку безнадійної заборгованості, у зв’язку з ліквідацією боржника, нарахувати податкові зобов’язання на суму наданих послуг у розмірі 18 908,38грн. по наданню природного газу по підприємствам, які здійснюють збір коштів від населення з метою подальшого їх перерахування позивачу.

З урахуванням норм п.1.4 ст.1 , п.п.3.1.1 р.3.1 ст.3, п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.1.22.1,п.1.22 ст.1, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що податковим законодавством не було передбачено включення до оподаткування податком на додану вартість операцій з отримання платником податків безповоротної фінансової , у тому числі у вигляді погашення кредитором безнадійної заборгованості, а тому донарахування податкових зобов’язань з податку на додану вартість у розмірі 18 908,38грн. суперечить нормам Закону України «Про податок на додану вартість».

Висновок акту перевірки про порушення п.4.2 ст.4, п.п.6.1.1 п.6.1 ст.6, п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 ,п.11.11 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість» про заниження податку на додану вартість при відображенні у податковому обліку вартості відтоків природного газу та послуг з його транспортування, некомпенсованих притоками газу та послугами їх транспортування протягом ІІ півріччя 2006р.-Ш півріччя 2007р. на суму 1 942 774,46грн. мотивовані тим, що відтоки газу, некомпенсовані притоками газу протягом року, для чого розраховано середньомісячний норматив, це природний газ, спожитий населенням (фізичними особами) для задоволення особистих потреб понад встановлені норми, вартість якого ніколи не буде компенсовано, а тому такі відтоки вважаються газом, який передано споживачам безкоштовно, тобто підприємством було здійснено безоплатну передачу товару, який підлягає оподаткування відповідно до вимог п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість».

Приймаючи до уваги, що середньорічні норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника було затверджено Постановою Кабінету міністрів України №619 від 08.06.1996р. і ці норми є обов’язковими , то у позивача відсутнє право вимагати від населення (фізичних осіб) у якого відсутні газові лічильники, у осінньо-зимовий період сплати за фактичне споживання природного газу, а процедура балансування щомісячних відтоків і притоків газу здійснюється один раз по закінченню календарного року і відтоки газу, некомпенсовані притоками газу протягом року, для якого розраховано середньомісячний норматив, це природний газ спожитий населенням (фізичними особами) для задоволення власних потреб понад встановлені норми. Таким чином понесені позивачем витрати пов’язані з вартістю відтоків природного газу та послуг з його транспортування, некомпенсованих притоками газу та послугами їх транспортування, є складовою частиною операцій з купівлі-продажу газу, і не можуть бути окремим об’єктом оподаткування, а тому висновок відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства та про заниження податкових зобов’язань в сумі 1 942 774,46грн. є протиправним.

Висновок про акту перевірки про порушення п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» про завищення податкового кредиту на суму сплати за договором доручення кредитними коштами у розмірі 942 500грн. мотивовано тим,що право повіреного на податковий кредит виникає тільки у разі перерахування коштів, отриманих безпосередньо від споживачів. Зазначений висновок суперечить вимогам п.4.7.ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», а тому зменшення відповідачем податкового кредиту на суму 942 500грн. є протиправним.

Висновок акту перевірки про порушення п.4.5 ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» про завищення податкового кредиту на суму 1 800 000грн., мотивовано тим, що у разі відсутності придбання товару з метою використання його у межах господарської діяльності, підприємство не має права як на здійснення коригування передплат так і на податковий кредит звітного періоду.

З матеріалів справи вбачається, що на дату повернення коштів, раніше отриманих як попередня оплата, фактичної поставки товару не відбулося, а тому позивач обґрунтовано зменшив нараховану на цю операцію суму податкових зобов’язань з податку на додану вартість, а тому висновки відповідача про завищення податкового кредиту є протиправними.

Висновок акту перевірки про порушення п.17.1,17.2 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у вигляді несплати штрафних санкцій у розмірі 5% суми недоплати податкового зобов’язання у розмірі 10 984грн. мотивовано тим, що виявивши недоплату з податку на додану вартість за минулі податкові періоди, підприємство сплатило ці податкові зобов’язання без сплати штрафу, але з матеріалів справи вбачається, що стосовно позивача було порушена справ про банкрутство і було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, під час якого штрафні санкції не нараховуються, а тому нарахування штрафних санкцій під час мораторію є протиправним.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог відповідає фактичним обставинами справи та нормам податкового законодавства, яке діяло на час спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 17.03.2013р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Запорізької області від 17.10.2013р. у справі №5/232/07-АП – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено – 03.09.2014р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко