Справа № 328/951/14-а
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 рокусправа № 328/951/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна А.О.
Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
м.Токмаку та Токмацькому районі
Запорізької області на постанову
Токмацького районного суду
Запорізької області від 03 квітня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Токмаку та
Токмацькому районі Запорізької
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 березня 2014 року звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.Токмаку та
Токмацькому районі Запорізької
області, згідно якого, уточнень
позовної вимоги, просить визнати
неправомірною відмову відповідача у
здійснені перерахунку пенсії позивачу
відповідно до наданої ним заяви від 24
лютого 2014 року та зобов'язати
відповідача перерахувати позивачу
пенсію, як державному службовцю, з 24
лютого 2014 року з урахуванням
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, з яких сплачено страхові внески
з урахуванням фактично отриманих сум.

В обґрунтування свої вимог позивач
зазначає, що з 24 травня 2013 року йому
призначена пенсія за віком, як
державному службовцю, але без
урахування матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати,
які було включено до довідки. Позивач 24
лютого 2014 року звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії та надав довідку про складові
заробітної плати, видану Головним
управлінням статистики у Запорізькій
області від 23.01.2014 року 16-2/57 з
урахуванням у складі заробітної плати
індексації та «інших виплат», до яких
входять: суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та соціально-побутові
питання, з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Однак,
відповідачем листом №1419/05 від 12
березня 2014 року у перерахунку пенсії
було відмовлено з посиланням на ст. 33
Закону України «Про державну службу»
та п. 4 постанови КМУ від 31.05.2000року № 865
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку».

Постановою Токмацького районного суду
Запорізької області від 03 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Постанова мотивована тим, що оскільки
позивачу при здійсненні трудових
обов'язків виплачувалась матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, то ці виплати повинні
братися до уваги при визначенні
розміру пенсії.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
доводами відповідача відносно того, що
перерахунок пенсії здійснюється лише у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що позивачу з 24
травня 2013 року призначена пенсія як
державному службовцю відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Згідно довідок Головного управління
статистики у Запорізькій області
№16-2/257 від 23 травня 2013 року та №16-2/57 від
23 січня 2014 позивачу було виплачено в
червні 2011 року, червні 2012 року, березні
2013 року - матеріальну допомогу на
оздоровлення до щорічної відпустки, в
грудні 2011 року - матеріальну допомогу
для вирішення соціально-побутових
питань та суму індексації за період з 201
року по 2013 рік, на які нараховано єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Тобто позивач перебуваючи на державній
службі отримував матеріальну допомогу
на оздоровлення, матеріальну допомогу
на вирішення соціально побутових
питань та індексацію заробітної плати.

26 вересня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення соціально
побутових питань та індексацію
заробітної плати.

Листом від 12 березня 2014 року відповідач
відмовив позивачу у перерахунку пенсії
з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові питання, індексації
заробітної плати, з яких справлялися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
посилаючись на ст. 33 Закону України
«Про державну службу».

Відмова відповідача у здійсненні
перерахунку та виплати позивачу пенсії
з урахуванням виплат на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата -це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення» індексації
підлягає оплата праці найманих
працівників підприємств, установ,
організацій у грошовому виразі, яка
включає оплату праці за виконану
роботу згідно з тарифними ставками
(окладами) і відрядними розцінками,
доплати, надбавки, премії, гарантійні
та компенсаційні виплати, передбачені
законодавством, а також інші
компенсаційні виплати, що мають
постійний характер. Індексація
заробітної плати являє собою дохід, з
якого відповідно до ст. 66 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» справляється
страхові внески (збори) до соціальних
фондів відповідно до діючого
законодавства на день одержання
заробітку (виплат, доходу).

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати входила
до системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи, що в цих спірних відносинах
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії-стаття 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
стаття 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції зробив вірний висновок про
те, що суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
які не включаються до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
пенсії позивача.

Крім того суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, така
правова позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 20 лютого 2012
року у справі №21-430а11.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Виходячи з наведеного матеріальна
допомога на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати входила
до системи оплати праці позивача, як
державного службовця, а тому відмова
відповідача у перерахунку пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально побутових питань
та індексацію заробітної плати є
безпідставною.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду цієї
справи об'єктивно, повно та всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, дав їм
правильну юридичну оцінку і ухвалив
законне, обґрунтоване рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у цій справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 200, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну управління Пенсійного
фонду України в м.Токмаку та
Токмацькому районі Запорізької
області - залишити без задоволення, а
постанову Токмацького районного суду
Запорізької області від 03 квітня 2014
року у справі № 328/951/14-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко