Справа № 754/11982/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівКлючковча В.Ю., Кобаль М.І.,При
секретарі:Валяєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 31 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Управління пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явила позов до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 31 липня 2014 року
позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким в задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, до
виходу на пенсію ОСОБА_5 працювала
державним службовцем на посаді
старшого державного податкового
інспектора Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
м.Києва. На даний час позивачка
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про державну службу».

На звернення позивача до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
розміру матеріальної допомоги на
оздоровлення згідно довідки Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві від 21.05.2014 року №
1679/6/26-52-05-39 позивачу було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаної відмовою,
позивач звернувся із вказаним позовом
до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
із огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону
України «Про державну службу» на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менш 10-ти років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців.
Пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80% від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80% заробітної
плати працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Як передбачено ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, до
заробітної плати(доходу) для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат(доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких, згідно із
цим Законом були фактично обчислені та
сплачені страхові внески до Пенсійного
фонду в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати(доходу), з якої
сплачуються страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які згідно до вимог Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховується збір на
обов'язкову державне пенсійне
страхування в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної
плати(доходу), з яких справляються
страхові внески(збори)до соціальних
фондів, яка діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Виходячи з цього, отримуванні
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично були нараховані та
сплачені внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (доход)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

На підставі викладеного, аналізуючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що матеріальна допомога, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, однак яка не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, повинна бути
врахована при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 31 липня 2014 року залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 31 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Ключковича В.Ю.

Кобаль М.І.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Кобаль М.І.