Справа № 826/12714/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2014 року 14:00
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
за участю секретаря судового засідання
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «РУІС» до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними дій, скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «РУІС» (далі -
позивач, ТОВ «РУІС») до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач,
ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві) про:
визнання протиправними дій та
скасування рішення ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 10.07.2014 р. №13/18 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ «РУІС»
поновити реєстрацію ТОВ «РУІС» (код
визнання протиправними дій ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо розірвання договору від
16.05.2014 р. №160620141 в односторонньому
порядку та дій щодо визнання
податкової звітності за травень 2014
року, надісланої засобами
телекомунікаційного зв'язку, не
визнання дійсним договору від 16.05.2014 р.
№160620141 про визнання електронних
документів, укладених між ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
визнання прийнятою податкову
звітність за травень 2014 року, яка
телекомунікаційного зв'язку ТОВ «РУІС»
В обґрунтування позову позивач
зазначив те, що підставою для
скасування реєстрації стала наявність
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запису про відсутність позивача за
його місцезнаходженням. Однак,
податковим органом всупереч вимогам
законодавства не було проведено
необхідних заходів щодо належного
встановлення місцезнаходження ТОВ
«РУІС», що й стало підставою для
прийняття оскаржуваного рішення.
Крім того, позовні вимоги мотивовані
тим, що на думку позивача, відповідачем
порушуючи норми податкового
законодавства України було
протиправно в односторонньому порядку
розірвано договір про визнання
електронних документів та визнання
податкової звітності за травень 2014
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд позов
Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, в матеріалах справи
наявні письмові заперечення, в яких
зазначив, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, а оскаржувані
рішення та дії прийняті у
відповідності до норм чинного
законодавства, у зв'язку з чим просив
відмовити у задоволенні позову
повністю.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

ТОВ «РУІС» зареєстроване Головним
управлінням регіональної статистики
22.01.2013 року за номером 1 023824. Код
.

Місцезнаходження суб'єкта
господарювання відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію: 03065,
м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 51/16.

ТОВ «РУІС» взято на податковий облік в
органах державної податкової служби
22.01.2013 р. за № 10-26373 та перебуває на
обліку в ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві.

Відповідно до свідоцтва № 200143901
позивач зареєстрований як платник ПДВ
з 16.08.2013 року, індивідуальний
податковий номер - 85.

ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві прийнято рішення
№ 13/18 від 10.07.2014 р. про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «РУІС» на підставі п.п. «ж»
п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу
України, а саме у зв'язку з тим, що в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
наявний запис про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Окрім того, відповідач листом
№14029/10/26-58-10-42 від 16.07.2014 р. повідомив
позивача про розірвання в
односторонньому порядку договору від
16.05.2014 року №160620141, укладеного між ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві та ТОВ «РУІС» про визнання
електронних документів та визначення
податкової звітності, яка надіслана
засобами телекомунікаційного зв'язку,
неприйнятою.

Як вбачається зі змісту зазначеного
листа, податковим органом прийнято
рішення щодо розірвання його в
односторонньому порядку та визнання
податкової звітності, надісланої
засобами телекомунікаційного зв'язку,
не прийнятою у зв'язку з порушенням
істотних умов Договору, а саме з
причини зміни ТОВ «РУІС» місця
знаходження.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд дійшов наступного
висновку.

Проведення процедури реєстрації та
анулювання реєстрації платників
податку на додану вартість визначено
розділом V Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VI, зокрема, ст.ст. 180 -
184 та Положенням про реєстрацію
платників податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 16.01.2014 року
№ 26, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 06.02.2014 року за № 232/25009.

Відповідно до п.п. «ж» п. 184.1 ст. 184
Податкового кодексу України,
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податків і
відбувається у разі якщо, зокрема, в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
наявний запис про відсутність
юридичної або фізичної особи за її
місцезнаходженням (місцем проживання)
або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Порядок анулювання реєстрації
платників податку на додану вартість
регулюється Положенням про реєстрацію
платників податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 16.01.2014 року
№ 26 (далі - Положення).

Анулювання реєстрації визначено в
розділі V Положення і здійснюється
шляхом виключення платника податку на
додану вартість з Реєстру. Свідоцтво
про реєстрацію платника податку
вважається анульованим з дати
анулювання реєстрації платника
податку.

Відповідно до п. 5.5 розділу V Положення,
анулювання реєстрації за ініціативою
відповідного контролюючого органу
може бути здійснене на підставах,
визначених у підпунктах "б"-"з" п. 184.1 ст.
184 розділу V Податкового кодексу
України (підпункти "б"-"з" пункту 5.1 цього
розділу).

Контролюючі органи здійснюють
постійний моніторинг платників ПДВ,
включених до Реєстру, та приймають
рішення про анулювання реєстрації
платників ПДВ у разі існування
відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за
ініціативою контролюючого органу
приймаються за наявності відповідних
підтвердних документів (відомостей).
Такими документами є, зокрема:

повідомлення державного реєстратора,
відомості з Єдиного державного реєстру
щодо наявності запису про відсутність
юридичної особи або фізичної особи -
підприємця за місцезнаходженням
(місцем проживання) або запису про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу (підстава - п.п. «ж» п.
184.1 ст. 184 розділу V Кодексу).

У відповідності п. 12.1 Наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження порядку обліку платників
податків» від 09.12.2011 року № 1588 (далі -
Порядок № 1588), з метою більш повного
обліку платників податків - юридичних
осіб або фізичних осіб - підприємців,
унеможливлення отримання юридичними
особами або фізичними особами -
підприємцями неконтрольованих доходів
підрозділи органів державної
податкової служби, до функцій яких
входить ведення обліку платників
податків, повинні забезпечувати
систематичний контроль за повнотою та
своєчасністю взяття на облік юридичних
осіб або фізичних осіб - підприємців
органами державної податкової служби
після здійснення їх державної
реєстрації, реорганізації та внесення
змін до Єдиного державного реєстру чи
установчих документів.

Відповідно до п. 12.4 Порядку № 1588 ,щодо
кожного платника податків, стосовно
якого виявлена відсутність його за
місцезнаходженням (місцем проживання)
та не з'ясоване його фактичне
місцезнаходження (місце проживання),
підрозділ контролюючого органу, який
з'ясував зазначений факт, готує та
передає підрозділам податкової
міліції запит на встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків за встановленою
формою.

Як вбачається з матеріалів вправи, ДПІ
у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві направлено запит №115/18 від
22.05.2014 року підрозділу податкової
міліції про встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
ТОВ «РУІС».

Працівниками ГВПМ ДПІ Солом'янського
району ГУ Міндоходів у м. Києві
здійснена перевірка місця знаходження
ТОВ «РУІС» у відповідності до
юридичної адреси, зазначеної в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, за
результатом якої податковою міліцією
встановлено, що ТОВ «РУІС» не
знаходиться за юридичною адресою, про
що ГВПМ ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві складено довідку
про встановлення місцезнаходження
(місцепроживання) платника податків
№907 від 22.05.2014 року, в якій зазначено, що
за податковою адресою, а саме за
адресою: м. Київ, Солом'янський район,
бул. Івана Лепсе, буд.51/16 - ТОВ «РУІС» не
знаходиться.

Згідно з п. 12.5 Порядку № 1588, якщо за
результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, на підставі довідки про
встановлення місцезнаходження
(місцепроживання) платника податків
№907 від 22.05.2014 року ДПІ Солом'янського
району ГУ Міндоходів у м. Києві
винесено «Повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням» від 23.05.2014 року за №
350 за формою №18-ОПП.

Відповідно до зазначеного
Повідомлення від 23.05.2014 року за № 350,
податковим органом вказано, що за
результатами проведених заходів
встановлено відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням, а саме за
адресою: м. Київ, Солом'янський район,
бул. Івана Лепсе, буд.10/Літ.Б.

Звідси видно, що податковий орган в
повідомленні зазначив іншу адресу, ніж
вказана у довідці ГВПМ ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві №907 від 22.05.2014 року.

Водночас, як пояснив позивач,
підприємство змінило своє
місцезнаходження з адреси: 03065, м. Київ,
Солом'янський район, бул. Івана
Лепсе/Академіка Каблукова, буд. 51/16 на
адресу: 03065, м. Київ, Солом'янський район,
бул. Івана Лепсе, буд.10/Літ.Б, у зв'язку з
чим ТОВ «РУІС» внесено зміни до Єдиного
державного реєстру.

Зазначене підтверджується наявною в
матеріалах справи випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, виданою від
21.05.2014 року, згідно з якою
місцезнаходження ТОВ «РУІС» є: 03065, м.
Київ, Солом'янський район, бул. Івана
Лепсе, буд.10/Літ.Б.

З огляду на зазначене вбачається, що
внесені зміни щодо місцезнаходження
підприємства не тягнуть за собою зміну
адміністративно-територіальної
одиниці та контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку юридична
особа, а саме свого місця реєстрації.

Крім того, слід зазначити та що
підтверджується матеріалами справи,
ТОВ «РУІС» в поточному році
неодноразово отримувало листи від ДПІ
у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві за місцем податкової
реєстрації, а саме:

від 18.04.2014 р. №7301/10/26-58-15-03-13 про надання
пояснень та документів, за
результатами чого відповідачем
проведено перевірку та складено
довідку від 19.06.2014 р. №601/26-58-22-07/38577282
«Про результати проведення перевірки
ТОВ «РУІС» () щодо
документального підтвердження
господарських відносин та їх
реальності і повноти відображення в
обліку за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р.»;

від 26.06.2014 р. №12360/10/26-58-15-03-13 про надання
пояснень та документів за травень 2014
року, за результатами чого ТОВ «РУІС»
надано відповідь від 05.08.2014 р. №05/08-14
разом надання копій первинних
документів за травень 2014 року,

від 20.07.2014 р. №15000/26-58-22-01-10 про надання
пояснень та документів. ТОВ «РУІС», в
результаті чого позивачем надано
відповідь листом від 15.08.2014 р. №15/08-14 та
копії перинних документів щодо
підтвердження реальності здійснених
господарських операцій та повноти їх
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку, а також в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за період з 01.03.2014 р. по
31.05.2014 р.

Суд зазначає, що вказані запити
відповідачем надсилались саме на
адресу ТОВ «РУІС»: 03065, м. Київ,
Солом'янський район, бул. Івана Лепсе,
буд.10/Літ.Б.

Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб - підприємців
врегульовані Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 р.
№ 755-І V.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» відомості
про юридичну особу включаються до ЄДР
шляхом внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України.

Окрім того, згідно ч. 11 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», юридична особа
зобов'язана подавати (надсилати) щороку
протягом місяця, що настає за датою
державної реєстрації, починаючи з
наступного року, державному
реєстратору для підтвердження
відомості про юридичну особу
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу.

Пунктом 12 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
встановлено, що у разі надходження
державному реєстратору від органу
державної податкової служби
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу. (пункт 14 статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Якщо державному реєстратору повернуто
поштове відправлення, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Будь - яких повідомлень від державного
реєстратора на адресу позивача не
надходило, однак 08.07.2014 р. державним
реєстратором проведена реєстраційна
дія № 0023824: внесення інформації
щодо відсутності юридичної особи ТОВ
«РУІС» за адресою. В той час, як
позивачем з податковим органом велось
листування щодо надання пояснення та
документальне підтвердження
здійснення господарських відносин, і
останньому було відомо про
місцезнаходження товариства.

На момент прийняття відповідачем
оскарженого рішення, позивач
знаходився за юридичною адресою: 03087 м.
Київ, Солом'янський район, бул. Івана
Лепсе, буд.10/Літ.Б, що підтверджується,
зокрема, Випискою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців від 21 травня 2014 року.

Згідно п.п. 5.6.1 п. 5.6 Положення про
реєстрацію платників ПДВ,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 07.11.2011 року № 1394,
підставою для внесення до Реєстру
запису про відміну анулювання
реєстрації, що відбулась за
ініціативою податкового органу, є
рішення суду, яке набрало законної
сили, або рішення податкового органу
про скасування рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ під час
адміністративного оскарження. Рішення
із копіями відповідних документів
направляються до центрального органу
державної податкової служби для
внесення відповідних змін до Реєстру.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
матеріалами справи підтверджена та
обставина, що під час прийняття
податковим органом оскаржуваного
рішення відомості про позивача як
юридичну особу були підтвердженими в
Єдиному державному реєстрі, суд
приходить до висновку про
протиправність дій відповідача по
анулюванню реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ «РУІС»,
а позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5.10 Положення,
підставою для внесення до Реєстру змін
щодо скасування анулювання реєстрації,
що відбулось за ініціативою
контролюючого органу, є рішення суду,
яке набрало законної сили, або рішення
контролюючого органу про скасування
рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ. Рішення із копіями
відповідних документів направляються
до Міністерства доходів і зборів
України для внесення відповідних змін
до Реєстру.

За таких обставин, оскільки відповідно
до чинного законодавства податковим
органом повинні бути внесені
відповідні зміни до Реєстру платника
ПДВ в частині покладання на нього
обов'язку відновити реєстрацію ТОВ
«РУІС» в реєстрі платників податку на
додану вартість з посиланням на
відновлення позивачу статусу платника
ПДВ судовим рішенням, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовної вимоги щодо
поновлення реєстрації ТОВ «РУІС» як
платника податку на додану вартість.

Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправними дій ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо
розірвання договору від 16.05.2014 р. №160620141
в односторонньому порядку та дій щодо
визнання податкової звітності за
травень 2014 року, надісланої засобами
телекомунікаційного зв'язку, не
прийнятою, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні, ТОВ
«РУІС» та ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва ГУ Міндоходів у м. Києві укладено
договір № 160620141 від 16.06.2014 року про
визнання електронних документів,
предметом якого є визнання податкових
документів (податкової звітності,
реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних з податку на
додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку
або на електронних носіях, як оригіналу
(п.п. 1 п. 1 Договору).

На думку суду, укладання договору з
метою забезпечення права платника
податків, передбаченого законом (ст. 49.3
Податкового Кодексу України)
суперечить принципу верховенства
права, оскільки надає можливість діяти
органу владних повноважень не у спосіб
визначений законом, створювати для
платника податку додаткові перешкоди в
реалізації власного права. У той же час
незважаючи на недоліки укладеного
договору слід вважати його
адміністративним тому що зміст цієї
угоди складають права та обов'язки
сторін, що випливають із владних
управлінських функцій суб'єкта владних
повноважень, який є однією із сторін
угоди.

Зважаючи на вище викладене,
зобов'язальне право має регулювати
правовідносини сторін зважаючи на їх
суб'єктний склад, а саме на переваги
податкового органу наділеного
владними функціями.

Листом ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва ГУ Міндоходів у м. Києві від 16.07.2014
р. № 14029/10/26-58-10-42 повідомлено позивача
про розірвання договору в
односторонньому порядку з посиланням
на норми Цивільного кодексу України.

Підставою для розірвання договору
слугувало повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням від 23.05.2014 року за №
350 за формою №18-ОПП та довідка про
встановлення фактичного
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків №907 від 22.05.2014 року,
згідно яких місцезнаходження платника
податків не встановлено.

У листі, зокрема, зазначено, що у зв'язку
із порушенням істотних умов Договору,
зобов'язання сторін визначених
договором №160620141 від 16.05.2014 р.
припиняються, що в подальшому призведе
до неприйняття податкової звітності
засобами телекомунікаційного зв'язку.

Зі змісту договору №160620141 від 16.05.2014 р.
про визнання електронних документів
(п.4 розділу 6), орган державної
податкової служби має право розірвати
договір в односторонньому порядку у
випадку ненадання платником податків
нового посиленого сертифіката
(сертифікатів) відкритого ключа
замість скасованих або в разі зміни
платником місця реєстрації.

Позивач, на спростування тверджень,
викладених у листі, надав суду докази
щодо підтвердження відомостей про
юридичну особу підприємства, зокрема і
його юридичної адреси, про що внесені
відповідні записи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Крім того, відповідно до п. 66.3 та п. 66.5
ст. 66 Податкового кодексу України,
зміна місця реєстрації платника
податків здійснюється у разі коли за
результатом зміни місцезнаходження
змінюється
адміністративно-територіальна одиниця
та контролюючий орган, в якому
перебуває на обліку зазначена юридична
особа.

Згідно з п. 66.3 ст. 66 Податкового кодексу
України, у разі проведення державної
реєстрації зміни місцезнаходження або
місця проживання платника податків,
внаслідок якої змінюється
адміністративно-територіальна одиниця
та контролюючий орган, в якому на
обліку перебуває платник податків, а
також у разі зміни податкової адреси
платника податків, контролюючими
органами за попереднім та новим
місцезнаходженням (місцем проживання)
платника податків проводяться
процедури відповідно зняття з
обліку/взяття на облік такого платника
податків.

З наведених норм вбачається, що
підставою для зняття з обліку платника
податків в одному контролюючому органі
і взяття за виключними передумовами
для зміни платником місця реєстрації є:
зміна адміністративно-територіальної
одиниці; зміна контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку юридична
особа.

Водночас, як встановлено судом, позивач
змінив лише номер будинку, а саме з
адреси: бул. Івана Лепсе/Академіка
Каблукова, буд. 51/16, Солом'янський район,
м. Київ на адресу: бул. Івана Лепсе, буд.
10-Б, Солом'янський район, м. Київ, тобто
внесені зміни не потягли за собою зміну
адміністративно-територіальної
одиниці та контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку зазначена
юридична особа.

Крім того, зазначені зміни були внесені
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
відповідною випискою від 21.05.2014 року.

Враховуючи те, що станом на час
розірвання договору (лист ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві від 16.07.2014 р. №
14029/10/26-58-10-42) підприємство знаходилось
за своїм місцезнаходженням, то
розірвання договору про визнання
електронних документів від 16.05.2014 року
податковим органом в односторонньому
порядку є протиправним.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
місцезнаходження юридичної особи - це
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Проведення щоденного керування
діяльністю особи (знаходження
керівництва) та здійснення управлінням
офісу за конкретною адресою не
врегульовано законом та не може бути
поставлене юридичній особі в якості
обов'язку.

В даному випадку, дії податкового
органу порушують не тільки встановлене
законом право на подання податкової
звітності в електронному вигляді але і
умови договору, що вже звузив права
платника податків, встановивши
визнання звітності як постійно
триваючий для підприємства процес, що
може бути свавільно перерваний
суб'єктом владних повноважень.

За таких обставин позовна вимога про
визнання протиправними дій
відповідача щодо розірвання в
односторонньому порядку договору про
визнання електронних документів
від16.06.2014 року є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи неправомірність
одностороннього розірвання
відповідачем договору про визнання
електронних документів від16.06.2014 року
про визнання електронних документів,
що обмежило і порушило права та його
законні інтереси на подання податкової
звітності в електронному вигляді, то
вимога про визнання протиправними
таких дій є обґрунтованою і підлягає
задоволенню судом.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
визнання дійсним договору про визнання
електронних документів, з огляду на те,
що визнанням дій щодо його розірвання
протиправними, відповідний договір
визнаний таким, що діє, а отже, в силу
положень нормативно-правових актів,
підлягає виконанню сторонами.

Що стосується позовних вимог про
визнання прийнятою податкову
звітність за травень 2014 року, яка
надіслана засобами
телекомунікаційного зв'язку ТОВ
«РУІС», то в їх задоволенні належить
відмовити, оскільки визнання дій
протиправними щодо її невизнання є
достатнім способом захисту порушеного
права позивача, а подана ними податкова
декларація з податку на додану
вартість за травень 2014 року вважається
прийнятою з моменту її надходження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно статті 86 цього Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як свідчать матеріали справи вказані
положення відповідачем не дотримані,
що зумовило необхідність звернення
позивача за захистом порушеного права
до суду.

Таким чином, сукупність вищенаведених
встановлених обставин підтверджено
документально, що дає суду підстави
визнати позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними матеріалами справи, і
такими, що підлягають задоволенню
частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «РУІС»
задовольнити частково.

Визнати протиправним дії та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 10.07.2014 року №13/18 про
анулювання реєстрації платника на
додану вартість товариства з обмеженою
відповідальністю «РУІС» ().

Поновити реєстрацію товариства з
обмеженою відповідальністю «РУІС» () як платника податку на
додану вартість.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо розірвання
договору від 16.05.2014 року №160620141 в
односторонньому порядку та дій щодо
визнання податкової звітності за
травень 2014 року, надісланої засобами
телекомунікаційного зв'язку, не
прийнятою.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко