Справа № 2306/2859/14-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2306/2859/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Таратіна В.О.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Сорочко Є.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області на постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії державному
службовцю,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Золотоніському районі
Черкаської області, в якому просить
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії та зобов'язати
відповідача провести перерахунок
та виплату позивачу пенсії
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу»,
включивши до складу заробітної
плати для призначення пенсії суми
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та здійснити виплату належних сум
відповідно до закону.

Постановою Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 серпня 2014 року позов
задоволено. Визнано відмову управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії
з рахуванням інших виплат та подальшої
її виплати протиправною. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з урахуванням інших виплат
відповідно до довідки та подальшої її
виплати.

Не погоджуючись з судовим рішенням
представник управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову, якою в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню з ухваленням нового рішення
з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» у розмірі 80% від
заробітної плати державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи .

27.03.2014 року ОСОБА_2 звернулась до
відповідача з заявою про проведення
перерахунку пенсії, в яких просила
включити до складових заробітної плати
суми матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових
питань та матеріальної допомоги на
оздоровлення.

Однак, відповідач відмовив позивачу у
проведенні зазначеного перерахунку та
включення до складових заробітної
плати сум матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових
питань та матеріальної допомоги на
оздоровлення, посилаючись на те, що
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плати
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Обчислення пенсії відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу»
здійснюється з урахуванням
вищезазначених складових заробітної
плати державного службовця,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальна допомога на оздоровлення
не включаються до заробітної плати
державного службовця при обчисленні
пенсії.

Не погоджуючись з відмовою
відповідача, позивач звернулась до
суду за захистом свого порушеного
права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Однак, суд першої
інстанції не вказав дату, з якої слід
провести перерахунок пенсії та
зобов'язав відповідача в подальшому
проводити виплати.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується з висновком суду першої
інстанції так як судом не визначено
дату початку проведення перерахунку і
задоволено позовні вимоги на майбутнє
та зазначає наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

За змістом статті 37 Закону N 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР
"Про оплату праці" (далі - Закон N 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року N 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон N 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон N 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що матеріальна допомога,
на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак яка не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, має враховується при
обчисленні розміру його пенсії, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Відповідно до ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Разом з тим, що стосується дати
проведення перерахунку, колегія суддів
зазначає наступне.

Так, Київським апеляційним
адміністративним судом було
витребувано у пенсійного органу заяву
позивача про перерахунок пенсії.

29 вересня 2014 року на адресу суду від
Управління надійшов лист з належним
чином завіреною копією заяви ОСОБА_2
про перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу», з
якої вбачається, що позивач звернулась
до відповідача 27 березня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що проведення перерахунку
пенсії позивачу з урахуванням інших
виплат підлягає саме з дати звернення
до відповідача з відповідною заявою,
тобто з 27 березня 2014 року.

Крім того, що стосується захисту прав
позивача на майбутнє, то при цьому
колегія суддів зазначає, що судове
рішення має бути наслідком чинного
правового регулювання, а не обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин, а
відповідач зобов'язаний діяти лише на
підставі, в межах своїх повноважень та
у спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, таким чином в цій
частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області - задовольнити частково.

Постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 серпня 2014 року -
скасувати.

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії
державному службовцю задовольнити
частково.

Визнати протиправним дії управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області щодо відмови в перерахунку
пенсії з урахуванням інших виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням інших виплат, відповідно
до Закону України «Про державну
службу» зокрема матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
матеріально-побутових питань на
підставі довідки про складові
заробітної плати від 26 березня 2014 року
№6/7/232 починаючи з 27 березня 2014 року.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Межевич М.В.

Сорочко Є.О.