Справа № 875/221/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 875/221/14
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року 15
год. 30 хв. м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів при
секретарі Хрімлі О.Г., Ганечко О.М.,
Літвіної Н.М., Архіповій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до Центральної виборчої
комісії про визнання протиправною та
скасування постанови, та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 вересня 2014 року Центральною виборчою
комісією прийнято постанову № 1384, якою,
зокрема, відмовлено в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
позивача в одномандатному виборчому
окрузі № 63 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року, мотивуючи тим, що у порушення
вимог п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
заява ОСОБА_5 про самовисування не
містить зобов'язання у разі його
обрання депутатом припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та Законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України.

Не погоджуючись із прийнятою
постановою, позивачем подано
адміністративний позов, в якому він
просить: визнати протиправною та
скасувати постанову Центральної
виборчої комісії № 1384 від 30 вересня 2014
року в частині відмови в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
позивача в одномандатному виборчому
окрузі № 63 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року; зобов'язати Центральну виборчу
комісію повторно розглянути подані
позивачем 25 вересня 2014 року документи
для реєстрації кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 63 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року та прийняти рішення,
передбачене ч. 6 ст. 59 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України».

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення
адміністративного позову, а особиста
участь сторін в судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів визнала
можливим проводити розгляд справи за
відсутності сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Повно та всебічно дослідивши надані
докази у їх сукупності та надавши їм
правову оцінку, колегія суддів вважає
за необхідне відмовити в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_5,
виходячи із наступного.

25 вересня 2014 року позивач звернувся до
Центральної виборчої комісії із заявою
про самовисування кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 63 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року.

30 вересня 2014 року Центральною виборчою
комісією прийнято постанову № 1384, якою
зокрема, відмовлено в реєстрації
кандидатом у народні депутати України
позивача в одномандатному виборчому
окрузі № 63 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року, мотивуючи тим, що у порушення
вимог п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
заява ОСОБА_5 про самовисування не
містить зобов'язання у разі його
обрання депутатом припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та Законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України. За таких обставин
вказаний документ не є заявою про
самовисування у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», Центральна виборча комісія
реєструє кандидата у депутати, який
балотується в одномандатному окрузі в
порядку самовисування, за умови
пред'явлення ним особисто одного із
документів, передбачених пунктами 1 або
2 частини третьої статті 2 цього Закону,
та отримання нею таких документів,
зокрема, заяви про самовисування,
датованої днем подання документів для
реєстрації його кандидатом у депутати
до Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає).

За змістом ст.ст. 76, 78 Конституції
України передбачено, що народним
депутатом України може бути обрано
громадянина України, який на день
виборів досяг двадцяти одного року, має
право голосу і проживає в Україні
протягом останніх п'яти років.

Народні депутати України здійснюють
свої повноваження на постійній основі.

Народні депутати України не можуть
мати іншого представницького мандата,
бути на державній службі, обіймати інші
оплачувані посади, займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім викладацької,
наукової та творчої діяльності),
входити до складу керівного органу чи
наглядової ради підприємства або
організації, що має на меті одержання
прибутку.

Вимоги щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності встановлюються законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
статус народного депутата України»,
народний депутат не має права: 1) бути
членом Кабінету Міністрів України,
керівником центрального органу
виконавчої влади; (пункт 1 частини
першої статті 3 визнано таким, що
відповідає Конституції України (є
конституційним) згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 04
липня 2002 року N 14-рп/2002) 2) мати інший
представницький мандат чи одночасно
бути на державній службі; 3) обіймати
посаду міського, сільського, селищного
голови; 4) займатися будь-якою, крім
депутатської, оплачуваною роботою, за
винятком викладацької, наукової та
творчої діяльності, а також медичної
практики у вільний від виконання
обов'язків народного депутата час; 5)
залучатись як експерт органами
досудового слідства, прокуратури, суду,
а також займатися адвокатською
діяльністю; 6) входити до складу
керівництва, правління чи ради
підприємства, установи, організації, що
має на меті одержання прибутку.

Як вбачається зі зразку «Заяви про
самовисування кандидатом у народні
депутати України», розміщеному на
сайті Центральної виборчої комісії,
заявник в заяві повинен зазначити
текст наступного змісту: «Зобов'язуюсь
у разі обрання мене народним депутатом
України припинити діяльність (скласти
представницький мандат), яка (який)
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні (несумісний)
з мандатом народного депутата
України».

Крім того, у примітках до вказаного
абзацу заяви зазначено, що «у разі
відсутності іншого представницького
мандата, який згідно з Конституцією
України та законами України несумісний
з мандатом народного депутата,
зазначається «Іншого представницького
мандата, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата України, не маю».

Згідно з ч. 4 ст. 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
Центральна виборча комісія видає
особі, яка подала документи, зазначені
у частині першій або частині другій
цієї статті, довідку про їх прийняття.
Довідка має містити перелік прийнятих
документів, число, місяць і рік, а також
час їх прийняття, посаду і прізвище
особи, яка прийняла документи.

Зі змісту довідки про прийняття
документів, наявної в матеріалах
справи, вбачається, що 25 вересня 2014 року
о 10 год. 57 хв. позивачем для реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 63
відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» особисто подано, а
Центральною виборчою комісією
прийнято такі документи: заява про
самовисування кандидатом у народні
депутати України; автобіографія
кандидата у депутати; документ про
внесення грошової застави; 4 фотографії
кандидата у депутати розміром 4 х 6 см;
ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата у народні депутати;
передвиборна програма кандидата у
депутати.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем в заяві про самовисування
надано згоду на оприлюднення його
біографічних відомостей і зазначено
про відсутність у нього іншого
представницького мандата, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата, а також
відсутність належних йому підприємств
і корпоративних прав, але при цьому не
зазначено зобов'язання у разі обрання
його народним депутатом України
припинити діяльність, яка відповідно
до Конституції України та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України.

Також вказаний документ не містить
посилання на те, що позивач не здійснює
зазначеної діяльності, оскільки до
діяльності, яка несумісна із мандатом
народного депутата України, належить
не лише підприємницька діяльність.

Колегія суддів наголошує на тому, що
вимога про зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України, є
самостійною вимогою до змісту заяви
про самовисування кандидатом у
депутати та є імперативною, відтак,
посилання позивача на зразок форми
заяви, яка викладена на офіційному
веб-сайті відповідача не може братися
до уваги колегією суддів.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
зазначення у заяві про самовисування
кандидатом у депутати «Іншого
представницького мандата, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата України, не маю» є
виконанням лише частини вимог, що
встановлені п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», Центральна виборча комісія
відмовляє в реєстрації кандидата
(кандидатів) у депутати в разі:
відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону.

Таким чином, документ, поданий
позивачем для реєстрації його, як
кандидата у народні депутати України, у
розумінні п. 1 ч. 2 ст. 55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України», не відповідає визначеним
Законом вимогам, оскільки у заяві про
самовисування відсутнє одне з
обов'язкових за Законом зобов'язань, що
виключає можливість розглядати
відповідний документ як такий, що
відповідає вимогам Закону та його
змісту.

У даному випадку, позивачем порушено
вимоги Закону України «Про вибори
народних депутатів України» в частині
змісту документів, необхідних для його
реєстрації кандидатом у народні
депутати.

Оскільки заява ОСОБА_5 про
самовисування не містить обов'язкових
реквізитів та не відповідає вимогам,
передбаченим Законом України «Про
вибори народних депутатів України»,
вона не може вважатися заявою про
самовисування у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 55
Закону, що відповідно є перешкодою в
реєстрації його документів.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 02 жовтня 2014 року у справі №
875/75/14.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
Центральною виборчою комісією
правомірно відмовлено в реєстрації
позивача кандидатом у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 63 та винесено законну і
обґрунтовану постанову № 1384 від 30
вересня 2014 року в частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України ОСОБА_5 в
одномандатному виборчому окрузі № 63 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
адміністративного позову ОСОБА_5 -
відсутні.

За змістом ч.ч. 3, 6, 11, 12 ст. 172 КАС України
передбачено, що рішення, дії або
бездіяльність Центральної виборчої
комісії щодо встановлення нею
результатів виборів чи
всеукраїнського референдуму
оскаржуються до Вищого
адміністративного суду України. Усі
інші рішення, дії або бездіяльність
Центральної виборчої комісії, члена
цієї комісії оскаржуються до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Позовні заяви щодо рішень, дій чи
бездіяльності виборчої комісії,
комісії з референдуму, членів цих
комісій може бути подано до
адміністративного суду у п'ятиденний
строк з дня прийняття рішення, вчинення
дії або допущення бездіяльності.

Суд вирішує адміністративні справи,
визначені цією статтею, у дводенний
строк після надходження позовної
заяви. Адміністративні справи за
позовними заявами, що надійшли до дня
голосування, вирішуються судом у
дводенний строк, але не пізніше ніж за
дві години до початку голосування.
Адміністративні справи за позовними
заявами, що надійшли у день голосування
вирішуються судом до закінчення
голосування. Адміністративні справи за
позовними заявами, що надійшли у день
голосування, але після закінчення
голосування, вирішуються судом у
дводенний строк після надходження
позовної заяви.

Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені, не
перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 177 КАС України,
судові рішення за наслідками розгляду
судами першої інстанції справ,
визначених статтями 172 - 175 цього
Кодексу, набирають законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі їх апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції. Судові рішення Вищого
адміністративного суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення і не можуть бути
оскаржені.

Судові рішення за наслідками розгляду
справ, визначених статтями 172 - 175 цього
Кодексу, можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня їх проголошення, а судові рішення,
ухвалені до дня голосування, - не пізніш
як за чотири години до початку
голосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: 1) суд вирішує справи відповідно
до Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; 2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Керуючись ст. ст. 41, 104, 105, 106, 160, 161, 162, 163,
172, 177 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_5 до Центральної виборчої
комісії про визнання протиправною та
скасування постанови, та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
у дводенний строк з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.