Справа № 802/2184/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2184/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М. Б.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання:
Майданюк Я.Л.

позивачки: ОСОБА_2

представника позивачки: ОСОБА_3

представника відповідача: Рибака Ю. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Березуцького Євгена Юрійовича,
Державної реєстраційної служби
України, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області про
визнання нечинним та скасування
рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Березуцького Євгена Юрійовича,
Державної реєстраційної служби
України, за участю третьої особи -
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області про визнання
нечинним та скасування рішення від
15.04.2014 року №12439930, винесене Державним
реєстратором Державної реєстраційної
служби України Березуцьким Є. Ю., яким
відмовлено їй у державній реєстрації
права власності на 13/50 частин житлового
будинку, розташованого за адресою
АДРЕСА_1.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивачка подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 09 липня 2014 року та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом при ухваленні
рішення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив стосовно
задоволення апеляційної скарги.

Третя особа, будучи належним чином
повідомленою про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилась.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 09
липня 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
березня 2014 року ОСОБА_2 подала до
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області заяву, в якій
просила провести державну реєстрацію
права власності на 13/50 житлового
будинку розташованого за адресою:
АДРЕСА_1., долучивши до неї рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області по справі № 127/19799/13-ц від 23
грудня 2013 року та копію технічного
паспорту виданого комунальним
підприємством "Вінницьке міське бюро
технічної інвентаризації" від 12 лютого
2014 року.

15 квітня 2014 року реєстраційна служба
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області прийняла
рішення № 12439930, яким відмовила
позивачці у державній реєстрації прав
та їх обтяжень, мотивуючи його тим, що
документи подані з порушенням вимог
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, оскільки з метою
проведення державної реєстрації права
власності на самочинно
реконструйований об'єкт нерухомого
майна на підставі рішення суду про
визнання права власності на такий
об'єкт, що набрало законної сили,
заявник, окрім відповідного рішення
суду, повинен надати державному
реєстратору прав на нерухоме майно,
зокрема, документ, що відповідно до
вимог законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, що є документом,
який підтверджує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам, та має подаватися для
оформлення права власності.

Не погоджуючись з рішенням
відповідача, ОСОБА_2 оскаржила його в
судовому порядку.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, з чим погоджується і суд
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV
від 01 липня 2004 року державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно це - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

На підставі п. 1 ч.1 ст.8 Закону орган
державної реєстрації прав проводить
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Частиною 3 ст. 16 Закону передбачено, що
разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Частиною 1 ст. 19 Закону визначено, що
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

В силу положень Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.
Перелік таких документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначено пунктами 27-30 Порядку.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що
документами, які підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є, зокрема і рішення
суду, що набрало законної сили, щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону
державний реєстратор прав на нерухоме
майно встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства та відповідно до
п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону відмовляє у
державній реєстрації прав, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Відповідно до п. 2 статті 5 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" № 1952-VI від 01 липня 2004 року,
якщо законодавством передбачено
прийняття в експлуатацію об'єкта
нерухомого майна, державна реєстрація
прав на такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2
до заяви про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень додала наступні
документи: рішення Вінницького
міського суду Вінницької області по
справі № 127/19799/13-ц від 23 грудня 2013 року
та копію технічного паспорту виданого
комунальним підприємством "Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації"
від 12 лютого 2014 року.

З рішення про відмову в державній
реєстрації № 12439930 від 15 квітня 2014 року
вбачається, що заявник, окрім
відповідного рішення суду, повинен
надати державному реєстратору прав на
нерухоме майно, крім того, документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта, що є
документом, який підтверджує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам, та має
подаватися для оформлення права
власності.

Так, рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 23 грудня 2013
року за ОСОБА_2 визнано право власності
на 13/50 житлового будинку, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, а саме на самочинно
переобладнану квартиру АДРЕСА_1 в
підвалі.

Згідно приписів 49 Порядку для
проведення державної реєстрації права
власності з видачею свідоцтва на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна (в тому числі в результаті
переведення об'єкта нерухомого майна з
житлового у нежитловий або навпаки)
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

Відповідно до Пункту 2 статті 5 Закону,
якщо законодавством передбачено
прийняття в експлуатацію об'єкта
нерухомого майна, державна реєстрація
прав на такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Таким чином, з метою проведення
державної реєстрації права власності
на самочинно реконструйований об'єкт
нерухомого майна на підставі рішення
суду про визнання права власності на
такий об'єкт, що набрало законної сили,
заявник, крім відповідного рішення
суду, повинен надати державному
реєстратору прав на нерухоме майно,
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, що є документом, який
підтверджує відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам, та має
подаватися для оформлення права
власності.

Разом з цим, в силу приписів 10 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 461, у разі коли на
самочинно збудоване нерухоме майно
визнано право власності за рішенням
суду, воно приймається в експлуатацію
згідно з цим Порядком.

Пунктами 2, 3 Порядку № 461 прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від 13
квітня 2011 року, передбачено, що
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до І-ІП категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Прийнятої в експлуатацію
об'єктів, що належать до IV і V категорії
складності, здійснюється на підставі
акта готовності об'єкта до
експлуатації.

Таким чином, декларація про готовність
об'єкта до експлуатації, зареєстрована
в установленому порядку Інспекцією
(щодо об'єкті І -III категорії
складності), та виданий, на підставі
акта готовності об'єкта до
експлуатації сертифікат (щодо об'єктів
IV і V категорії складності) є
документами, які підтверджують
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам, та мають
подаватися для оформлення права
власності з видачею свідоцтва про
право власності на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна.

Здійснивши системний аналіз норм
чинного законодавства та враховуючи
фактичні обставини справи, колегія
суддів вважає, що подані позивачкою
документи не відповідають
установленим вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, а
тому є підставою для відмови у
проведенні державної реєстрації прав
та їх обтяжень відповідно до частини 1
статті 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що приймаючи рішення щодо
відмови у державній реєстрації права
власності на 13/50 житлового будинку
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Державної реєстраційної служби
України Березуцький Євген Юрійович
діяв в межах наданих йому повноважень.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що позивачем не надано
суду достатньо належних доказів, які б
свідчили про правомірність заявлених
позовних вимог, а доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
07 жовтня 2014 року .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.