Справа № 822/2919/14
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/2919/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсалбуд" на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Житомирській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Універсалбуд" про застосування
заходів реагування , -

В С Т А Н О В И В :

УДСНС України у Житомирській області
звернулося до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
ТОВ"Універсалбуд" про застосування
заходів реагування у вигляді повного
зупинення роботи товариства. Позовні
вимоги мотивовано тим, що за наслідками
планової перевірки будівництва
будинку щодо додержання вимог
законодавства у сферах пожежної та
техногенної безпеки, цивільного
захисту. За наслідками перевірки
складений акт від 25.04.2014 року № 41, яким
встановлені порушення вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки, що може призвести
до трагічних наслідків та великих
матеріальних збитків, а тому пролиить
позов задовольнити.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
04.08.2014 року адміністративний позов
задоволено частково. Не погоджуючись
із рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином.
Представник позивача направив заяву
про розгляд справи у порядку
письмового провадження, відповідач про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляв.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, Коростишівським
районним сектором управління ДСНС
України у Житомирській області
здійснено планову перевірку
будівництва п'ятиповерхового 12-ти
квартирного житлового будинку з
приміщеннями різнопрофільного
призначення МЖБК "Добробут" за адресою:
м. Коростишів, вул. Рози Люксембург, 2,
щодо додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної та
техногенної безпеки, цивільного
захисту.

За результатами перевірки складений
акт додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб від 25.04.2014
року № 41, яким встановлені порушення
вимог законодавства у сфері пожежної
та техногенної безпеки, які створюють
загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

- не встановлено передбачені проектом
пожежні гідранти для забезпечення
зовнішнього пожежогасіння об'єкту, чим
порушено п. 8.4.57. НАПБ А.01.001- 2004 "Правила
пожежної безпеки в Україні";

- територію будівельного майданчику та
приміщення новобудови не забезпечено
первинними засобами пожежогасіння
згідно з нормами належності, чим
порушено п. 8.4.9. НАПБ А.01.001-2004 "Правила
пожежної безпеки в Україні";

- не проведено технічне обслуговування
наявних вогнегасників відповідно до
Правил експлуатації вогнегасників,
затверджених наказом МНС України від
02.04.2004 №152, чим порушено п. 6.4.18. НАПБ
А.01.001-2004 "Правила пожежної безпеки в
Україні";

- в сходових клітках проміжок між
сходовими маршами у просвіті не
виконано 75 мм, чим порушено п.6.11. ДБН
В.1.1-7-2002* «Пожежна безпека об'єктів
будівництва. Захист від пожежі»;

- не забезпечено другий евакуаційний
вихід з 3-го поверху і вище, чим порушено
п.4.10. ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди.
Основні положення»;

- у кожному відсіку або секції
підвальному і цокольному поверсі не
забезпечено не менше двох вікон (люків)
розміром 0,9 х 1,2 м., чим порушено п.4.20. ДБН
В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Основні
положення»;

- не виконано просочення дерев'яних
конструкцій горищного приміщення
вогнезахисним розчином, чим порушено
п.4.2.6 НАПБ А.01.001-2004 "Правила пожежної
безпеки в Україні";

- димохід житлового будинку не
забезпечено протипожежною розподілкою
(відступкою) від горючих конструкцій ,
що відповідають вимогам будівельних
норм, чим порушено п. 5.2.6. НАПБ А.01.001-2004
"Правила пожежної безпеки в Україні";

- не влаштовано в сходовій клітці на
кожному поверсі світлові прорізи, що
відчиняються у зовнішній стіні площею
не менш як 1,2 кв.м, чим порушено п.5.46. ДБН
В.1.1-7-2002* «Пожежна безпека об'єктів
будівництва. Захист від пожеж»;

- ширина сходових маршів менше 1,20 м, чим
порушено п.2.12. ДБН В.2.2- 15-2005 «Будинки і
споруди. Основні положення».

Вказаний акт перевірки підписано без
зауважень та отримано 30.04.2014 року
відповідачем.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відносини, пов'язані із захистом
населення, територій, навколишнього
природного середовища та майна від
надзвичайних ситуацій, реагуванням на
них, функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту регулює
Кодекс цивільного захисту України від
02.10.2012 № 5403-VI.

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту
України від 02.10.2012 № 5403-VI передбачені
заходи щодо забезпечення пожежної
безпеки, відповідно до частини першої
якої забезпечення пожежної безпеки на
території України, регулювання
відносин у цій сфері органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування та суб'єктів
господарювання і громадян
здійснюються відповідно до цього
Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів.

Діяльність із забезпечення пожежної
безпеки є складовою виробничої та
іншої діяльності посадових осіб і
працівників підприємств, установ та
організацій. Зазначена вимога
відображається у трудових договорах
(контрактах), статутах та положеннях
(частина друга статті 55 Кодексу
цивільного захисту України від 02.10.2012 №
5403-VI).

Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання, відповідно до частини
третьої статті 55 Кодексу цивільного
захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI,
покладається на власників та
керівників таких суб'єктів
господарювання.

Повноваження у сфері пожежної безпеки
асоціацій, корпорацій, концернів, інших
господарських об'єднань визначаються
їхніми статутами або договорами між
суб'єктами господарювання, що утворили
об'єднання. Для виконання делегованих
об'єднанню функцій у його апараті
створюється служба пожежної безпеки
(частина четверта статті 55 Кодексу
цивільного захисту України від 02.10.2012 №
5403-VI).

Повноваження центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, передбачені
статтею 67 Кодексу цивільного захисту
України від 02.10.2012 № 5403-VI, відповідно до
частини першої якої до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
належить, зокрема, здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
цивільного захисту щодо виявлення та
запобігання порушенням вимог
законодавства органами та суб'єктами
господарювання, аварійно-рятувальними
службами, зазначеними у статті 65
цього Кодексу; проведення перевірки за
повідомленнями та заявами про злочини,
пов'язані з пожежами та порушенням
правил пожежної безпеки; складення
актів перевірок, приписів про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
цивільного захисту, техногенної та
пожежної безпеки у разі виявлення
таких порушень; звернення до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

У разі встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, відповідно до вимог статті 68
Кодексу цивільного захисту України від
02.10.2012 № 5403-VI, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Підставою для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
згідно з частиною першою статті 70
Кодексу цивільного захисту України від
02.10.2012 № 5403-VI, є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення;

3) випуск і реалізація
вибухопожежонебезпечної продукції та
продукції протипожежного призначення
з відхиленням від стандартів чи
технічних умов або без даних щодо
відповідності такої продукції вимогам
пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів
індивідуального захисту органів
дихання від небезпечних хімічних
речовин нормам забезпечення ними
працівників суб'єкта господарювання,
їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з
небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до
використання засобів індивідуального
захисту в осіб, які здійснюють
обслуговування потенційно небезпечних
об'єктів або об'єктів підвищеної
небезпеки, а також в осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації і ліквідації наслідків
аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної
небезпеки диспетчерської служби або її
неготовність до виконання покладених
на неї завдань, у тому числі через
відсутність відповідних документів,
приладів, обладнання або засобів
індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, засобів цивільного захисту, а
також обладнання, призначеного для
забезпечення безпеки суб'єктів
господарювання;

11) проведення робіт з будівництва
будинків та споруд, розміщення інших
небезпечних об'єктів, інженерних і
транспортних комунікацій, які
порушують встановлений законодавством
з питань техногенної безпеки порядок
їх проведення або проведення яких
створює загрозу безпеці населення,
суб'єктам господарювання, обладнанню
та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду (частина друга
статті 70 Кодексу цивільного захисту
України від 02.10.2012 № 5403-VI).

Отже, під час проведення позивачем
планової перевірки роботи Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Універсалбуд" з будівництва
п'ятиповерхового 12-ти квартирного
житлового будинку з приміщеннями
різнопрофільного призначення МЖБК
"Добробут" за адресою: м. Коростишів,
вул. Рози Люксембург, 2 встановлено та
зафіксовано порушення вимог
законодавства у сфері пожежної
безпеки, що створюють загрозу життю
та/або здоров'ю людей.

Суду першої інстанції було надано акт
позапланової перевірки додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту, контролю за
діяльністю аварійно - рятувальних
служб № 75 від 30.07.2014 року, яким
встановлено, що порушення виявлені під
час проведеної перевірки 25.04.2014 року
позивачем не усунуто.

Правила пожежної безпеки в Україні
затверджені наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
від 19.10.2004 року № 126, зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 04.11.2004
року за 1410/10009 (далі - Правила) та є
обов'язковими для виконання всіма
центральними і місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями (незалежно
від виду їх діяльності та форм
власності), посадовими особами та
громадянами. Правила встановлюють
загальні вимоги з пожежної безпеки,
чинність яких поширюється на
підприємства, установи, організації та
інші об'єкти (будівлі, споруди,
технологічні лінії тощо), а також
житлові будинки, що експлуатуються,
будуються, реконструюються, технічно
переоснащуються і розширюються, за
винятком підземних споруд та
транспортних засобів, вимоги до яких
визначаються у спеціальних
нормативних документах (глава 1 Правил).

Суд першої інстанції зауважив, що
відповідач як генеральний підрядник із
будівництва житлового будинку
здійснює свою діяльність відповідно до
державних будівельних норм.

Правові та організаційні засади
розроблення, погодження, затвердження,
реєстрації і застосування будівельних
норм визначені Законом України "Про
будівельні норми" від 05.11.2009 року № 1704-VI.
Статтею 1 даного Закону встановлено, що
державні будівельні норми -
нормативний акт, затверджений
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Відповідно до ст. 11 Закону визначено, що
застосування будівельних норм або їх
окремих положень є обов'язковим для
всіх суб'єктів господарювання
незалежно від форми власності, які
провадять будівельну, містобудівну,
архітектурну діяльність та
забезпечують виготовлення продукції
будівельного призначення. У разі якщо у
будівельних нормах є посилання на
стандарти, то ці стандарти є
обов'язковими до застосування.

Судом першої інстанції встановлено
порушення відповідачем норм НАПБ А.01.001-
2004 "Правила пожежної безпеки в Україні",
ДБН В.1.1-7-2002* «Пожежна безпека об'єктів
будівництва. Захист від пожежі», ДБН
В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Основні
положення», ДБН В.1.1-7-2002* «Пожежна
безпека об'єктів будівництва. Захист
від пожеж».

Таким чином суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що вимоги
позивача підлягають до задоволення в
частині застосування заходів
державного реагування у вигляді
зупинення роботи Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Універсалбуд" з будівництва
п'ятиповерхового 12-ти квартирного
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями різнопрофільного
призначення за адресою: м. Коростишів,
вул. Рози Люксембург, 2.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо часткового
задоволення заявлених вимог у спосіб
та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Універсалбуд", - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 04
серпня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.