Справа № 610/1856/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р.Справа № 610/1856/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 16.07.2014р. по
справі № 610/1856/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Балаклійському районі
Харківської області

про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач,
ОСОБА_2.) звернувся до Балаклійського
районного суду Харківської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області (далі по тексту - відповідач), в
якому просить суд:

- визнати незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області по застосуванню показника
середньої заробітної плати по країні в
розмірі 1197,91 грн. (за 2007 рік), при
призначенні пенсії ОСОБА_3 з 15.06.2011 року
на виконання постанови Балаклійського
районного суду від 05.09.2013 року по справі
№ 610/3062/13-а;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Балаклійському районі
Харківської області при призначенні
пенсії ОСОБА_3 з 15.06.2011 року на виконання
постанови Балаклійського районного
суду від 05.09.2013 року по справі №
610/3062/13-а, застосувати показник
середньої заробітної плати по країні
за 2010 рік, який дорівнює - 1982,63 грн.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 16.07.2014
року по справі № 610/1856/14-а відмовлено в
задоволені адміністративного позову
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Балаклійському районі
Харківської області про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач,
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального права,
просить постанову Балаклійського
районного суду Харківської області від
16.07.2014 року по справі № 610/1856/14-а
скасувати та прийняти нове рішення
яким задовольнити адміністративний
позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів ст. ст. 40, 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представника
позивача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи
апеляційної скарги дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарги задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Балаклійському районі
Харківської області з 2006 року.

З 11.10.2006 року позивач отримував пенсії
по інвалідності ІІ групи.

З 15.01.2010 року ОСОБА_2, отримував пенсію
по інвалідності ІІІ групи в розмірі
пенсії за віком.

15.06.2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
області із заявою, в якій просив
перевести його на пенсію за віком як
особу, яка працювала в районах Крайньої
Півночі і прирівняних до нього
місцевостях та зарахувати стаж роботи,
набутий після призначення пенсії по
інвалідності по дату звільнення. ( а.с.33
)

Управлінням Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
області у визначений законом строк
було розглянуто вищезазначену заяву та
прийнято два рішення.

По першій вимозі (перевести на пенсію
за віком) - рішенням від 23.06.2011 року
позивачу було відмовлено у призначенні
пенсії за віком як особі, яка працювала
в районах Крайньої Півночі та
прирівняних до неї місцевостях у
зв'язку з відсутністю необхідного
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі.

По другій вимозі (зарахувати
додатковий стаж роботи) -
розпорядженням № 161931 від 23.06.2011 року
ОСОБА_2 відповідно до заяви від 15.06.2011
року було зараховано стаж роботи,
набутий після призначення пенсії по
інвалідності, по 30 квітня 2011 року
включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" позивачу було
проведено перерахунок пенсії з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся із заявою, а саме з 01.06.2011
року.

Рішення відповідача щодо відмови у
призначенні пенсії за віком було
оскаржено позивачем до суду.

Рішення щодо зарахування додаткового
стажу, набутого після призначення
пенсії по інвалідності, позивачем не
оскаржено.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 29.11.2011
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.06.2012 року
скасовано постанову суду першої
інстанції від 29.11.2011 року та ухвалено
нове рішення, яким задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2 і скасовано рішення
відділу з призначення пенсій УПФУ в
Балаклійському районі Харківської
області б/н від 23.06.2011 року в частині
відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за
віком, як особі, яка працювала в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, які
прирівняні до районах Крайньої
Півночі.

Рішенням УПФУ в Балаклійському районі
Харківської області від 09.11.2012 року
ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії
за віком як особі, яка працювала в
районах Крайньої Півночі та в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, згідно заяви від
15.06.2011 року.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 25.04.2013
року визнано незаконними та скасовано
рішення відділу з призначення пенсій
УПФУ в Балаклійському районі
Харківської області б/н від 09.11.2012 року
в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні
пенсії за віком як особі, яка працювала
в районах Крайньої Півночі та в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, а також зобов'язано
повторно розглянути заяву з
урахуванням норм ст.1 п.3 Тимчасової
Угоди між Урядом України і Урядом
Російської Федерації про гарантії прав
громадян, які працювали в районах
Крайньої Півночі і місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
півночі в галузі пенсійного
забезпечення від 15.01.1993 року.

Управлінням було повторно розглянуто
заяву від 15.06.2011 року і рішенням
відділу з призначення пенсій УПФУ в
Балаклійському районі Харківської
області від 16.05.2013 року ОСОБА_2
відмовлено у призначенні пенсії за
віком як особі, яка працювала в районах
Крайньої Півночі та в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, згідно заяви від 15.06.2011 року.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області 05.09.2013 року
Управління Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
зобов'язано УПФУ в Балаклійському
районі Харківської області призначити
та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком
на пільгових умовах зі зменшенням
пенсійного віку на 3 роки 3 місяці, як
особі, яка працювала в районах Крайньої
Півночі та в місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі відповідно
до ч.3 ст. 1 Тимчасової Угоди між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої півночі в галузі пенсійного
забезпечення від 15.01.1993 року та п. 6 ч. 1
ст. 28 Федерального закону Російської
Федерації "О трудовых пенсиях в
Российской Федерации" от 17.12.2001 г. №
173-ФЗ, с 15 червня 2011 року.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2013 року
постанову Балаклійського районного
суду Харківської області 05.09.2013 року
залишено без змін.

На виконання рішення суду
розпорядженням від 09.04.2014 року ОСОБА_2
переведено з пенсії по інвалідності на
пенсію за віком на пільгових умовах зі
зменшенням пенсійного віку на 3 роки 3
місяці, як особі, яка працювала в
районах Крайньої Півночі та в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі відповідно до ч. 3 ст. 1
Тимчасової Угоди між Урядом України і
Урядом Російської Федерації про
гарантії прав громадян, які працювали в
районах Крайньої Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої півночі в галузі пенсійного
забезпечення від 15.01.1993 року та п. 6 ч. 1
ст. 28 Федерального закону Російської
Федерації "О трудовых пенсиях в
Российской Федерации" от 17.12.2001 г. №
173-ФЗ, с 15 червня 2011 року.

Між сторонами виник спір щодо дій
відповідача при переведенні ОСОБА_2 з
пенсії по інвалідності на пенсію за
віком щодо застосування показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузі
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, відповідно до ст.
40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Позивач не погоджується із діями
відповідача щодо застосування при
переведенні з пенсії по інвалідності
на пенсію за віком показника середньої
заробітної плати за 2007 року в розмірі
1197,91 грн., а не 2010 року в розмірі 1982,63
грн., як того вимагає ч. 2 ст. 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов висновку про
правомірність дій Управління
Пенсійного фонду України в
Балаклійському районі Харківської
області щодо застосування при
обчисленні позивачу пенсії за віком
показника середньої заробітної плати
за 2007 рік - 1197,91 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" особі, яка має
одночасно право на різні види пенсії
(за віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника), призначається
один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсія
призначається довічно або на період,
протягом якого пенсіонер має право на
виплату пенсії відповідно до цього
Закону. Переведення з одного виду
пенсії на інший проводиться з дня
подання заяви з усіма необхідними
документами.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що розмір
пенсії за віком визначається за
формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір
пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата
(дохід) застрахованої особи, визначена
відповідно до статті 40 цього Закону, з
якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс
- коефіцієнт страхового стажу
застрахованої особи, визначений
відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" заробітна плата
(дохід) для обчислення пенсії
визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск :
К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3
+ ... + Кз n); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

За змістом частини 1 статті 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата для обчислення пенсії
розраховується за формулою, наведеною
в частині 2 статті 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування": Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -
заробітна плата (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії; Ск - сума
коефіцієнтів заробітної плати (доходу)
за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + КзN);
К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Виходячи з буквального тлумачення
частини 2 статті 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" колегія суддів зазначає,
що для розрахунку заробітної плати для
обчислення пенсії, що призначається
вперше застосовується показник
середньої заробітної плати
календарного року, що передує року
звернення за призначенням пенсії. Під
час переведення особи з одного виду
пенсії на інший застосовується
показник середньої заробітної плати за
той календарний рік, який враховувався
під час призначення (попереднього
перерахунку) попереднього виду пенсії,
а від бажання особи залежить лише
можливість враховувати заробітну
плату (дохід) за періоди страхового
стажу, зазначені в частині першій
статті 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", тобто показник середньої
заробітної плати є незмінною
величиною.

Таким чином, посилання позивача на ч. 2
ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не відповідають
обставинам даної справи, оскільки
вказані положення стосуються осіб, які
вперше звернулись за призначенням
пенсії, а не тих, яким вона вже була
призначена до цього. Дані положення
стосуються осіб, які працювали після
призначення пенсії зі віком, та
сплачували внески до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 45
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" необхідною умовою для
застосування при обчисленні позивачу
пенсії за віком показника середньої
заробітної плати, визначеної частиною
другою статті 40 цього Закону для
призначення пенсії, є продовження
роботи після призначення (
попереднього перерахунку ) пенсії
незалежно від перерв у роботі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не працює з 20.05.2011 року, і
додаткового стажу, який підлягав би
зарахуванню при переході на інший вид
пенсії немає, так як позивач
скористався своїм правом щодо
врахування стажу, набутого після
призначення пенсії по інвалідності, до
переходу на пенсію за віком.

Враховуючи наведене та беручи до уваги,
що останній перерахунок пенсії
позивача відбувся із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2007 рік - 1197,91 грн., то при переході на
пенсії за віком - з 15.06.2011 року повинен
був застосовуватися попередній
показник середньої заробітної плати, а
саме за 2007 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи, державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що застосовуючи
показник середньої заробітної плати по
Україні за 2007 рік під час переведення
позивача з одного виду пенсії на інший,
відповідач діяв на підставі та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому позовні вимоги
позивача є необґрунтованими і такими,
що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Переглянувши рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
постанова Балаклійського районного
суду Харківської області від 16.07.2014
року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Балаклійського районного
суду Харківської області від 16.07.2014р. по
справі № 610/1856/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Перцова Т.С.
Дюкарєва С.В. Повний текст ухвали
виготовлений 06.10.2014 р.