Справа № 2а-874/10/2370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/29001/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Черкаси на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
14.05.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2011 у справі № 2а-874/10/2370

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_4

до Державної податкової
інспекції у м. Черкаси

про скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій та визнання недійсними актів, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємець звернулась до суду із
позовною заявою, з урахуванням
уточнень, у якій просила скасувати
рішення від 14.12.2009 № та № 001552303,
якими Державною податковою інспекцією
до позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції за порушення Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" у сумі 5 175,50 грн. та 4 277,25 грн.
відповідно. Також позивачем заявлено
вимоги про скасування актів перевірки,
на підставі яких державним податковим
органом було ухвалено оспорювані
позивачем рішення.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволені частково: оспорювані
позивачем рішення про застосування
фінансових санкцій скасовані, в решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
в частині задоволення позовних вимог,
державний податковий орган оскаржив їх
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

У касаційній скарзі Державна податкова
інспекція, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначені судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Переглянувши матеріали справи і
касаційну скаргу, заслухавши доповідь
судді, Вищий адміністративний суд
України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що оспорювані
позивачем рішення Державна податкова
інспекція прийняла на підставі актів
перевірки від 03.12.2009 № 002207, № 002208 щодо
дотриманням суб'єктом господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів та ліцензій. У ході вказаних
перевірок встановлено порушення
Підприємцем п. 1 ст. 3 Закону України від
06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 265/95-ВР), що
полягало у роздрукуванні позивачем та
видачі розрахункових документів
(касових чеків) неналежного зразка під
час реалізації тютюнових виробів на
суму 6,20 грн. та 9,35 грн., а саме: у касових
чеках за 03.12.2009 відсутній обов'язковий,
на думку відповідача, реквізит - назва
господарської одиниці, де здійснював
діяльність позивач - "кіоск" та
"магазин".

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР
відповідачем розраховано штрафні
(фінансові) санкцій з урахуванням суми
готівкових коштів, наявних на місці
проведення розрахунків під час
перевірки та зазначених у денному
звіті РРО за 03.12.2009, сума яких становила
1 035,12 грн. та 885,45 грн. відповідно.

Задовольняючи позов щодо скасування
оспорюваних позивачем рішень, суди
виходили з того, що службовий денний
Х-звіт не є розрахунковим документом,
відповідальність за роздрукування
якого неналежної форми п. 1 ст. 17 Закону
№ 265/95-ВР не передбачена, а тому
застосування фінансових санкцій у
п'ятикратному розмірі від суми,
зазначеної у службових денних звітах
РРО, є незаконним. При цьому, суди
погодились із позицією державного
податкового органу про те, що у касових
чеках повинна бути зазначена назва
господарської одиниці, а не назва
суб'єкта господарської діяльності.

Так, відповідно до вимог ст. 3 Закону №
265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані,
зокрема, проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій
(далі - РРО) з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання
розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у
встановленому порядку розрахункових
книжок, також проводити розрахункові
операції через РРО з використанням
режиму попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості.

Як убачається зі встановлених судами
обставин, позивача притягнуто до
відповідальності, зокрема за п. 1 ст. 17
Закону N 265/95-ВР, яким передбачені
фінансові санкції за нероздрукування
відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції.

Відповідно до ст. 2 Закону N 265/95-ВР
розрахунковий документ - це документ
встановленої форми та змісту, що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, надрукований у
випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрований у встановленому
порядку РРО.

Статтею 8 Закону № 265/95-ВР передбачено,
зокрема, що форма, зміст розрахункових
документів, встановлюються Державною
податковою адміністрацією України.

На виконання приписів цієї норми
останньою було прийняте Положення про
форму та зміст розрахункових
документів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.12.2000 № 614 (далі - Положення
№ 614), у п. 3.2 якого зазначено, зокрема, що
касовий чек повинен містити такі
обов'язкові реквізити, як назву та
адресу господарської одиниці, а п. 2.1
встановлено, що у разі відсутності хоча
б одного з обов'язкових реквізитів, а
також недотримання сфери призначення,
документ не є розрахунковим.

Відповідно до п. 1 Положення № 614 назва
господарської одиниці - назва, яка
зазначена в дозволі на розміщення
господарської одиниці (договорі
оренди, іншому документі на право
власності або користування
господарською одиницею.

При цьому абзацем четвертим розділу 1
Положення № 614 визначено, що
господарська одиниця - стаціонарний
або пересувний об'єкт, у тому числі
транспортний засіб, де реалізуються
товари чи надаються послуги та
здійснюються розрахункові операції.

За змістом п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

З аналізу вище наведених норм
вбачається, що недолік реквізиту
розрахункового документа не
прирівняний в Положенні до відсутності
розрахункового документа.

Як вбачається з матеріалів справи та
обставин, встановлених попередніми
судовими інстанціями, видані позивачем
03.12.2009 під час здійснення розрахункової
операції в приміщеннях (кіоск "Асорті"
та магазин "Пасаж"), які належали йому на
правах оренди за адресою, указаною у
дозвільних документах (вул. Гоголя, 270
(Центральний ринок) у м. Черкаси), чеки
містили назву господарської одиниці, а
саме: "ПП ОСОБА_4" та її адресу: Черкаси,
вул. Ювілейна, 50-а. При цьому усі
розрахункові операції проводились на
повну суму наданих послуг через
зареєстрований, опломбований у
встановленому порядку та переведений у
фіскальний режим роботи РРО.

При встановленні факту роздрукування
та видачі під час перевірки чеків на
суму 6,20 грн. та 9,35 грн., а також денного
звіту, який згідно Закону № 265/95-ВР є
документом встановленої форми,
надрукований РРО, що містить
інформацію про денні підсумки
розрахункових операцій, проведених з
його застосуванням, суми якого були
враховані при обчисленні суми
фінансових санкцій, жодного юридичного
факту, перерахованого у наведеному
вище вичерпному переліку дій
(бездіяльності), які можуть бути
підставою для застосування санкцій за
п. 1 ст. 17 Закону 265/95-ВР, суди не
встановили.

Враховуючи наведене, не можна
погодитись з мотивами, за якими суди в
даному випадку задовольнили позовні
вимоги.

Водночас помилковість мотивів
задоволення позову не може бути
підставою для скасування правильного
по суті рішення у цій справі.

Щодо скасування актів перевірки, то в
цій частині постанова суду першої
інстанції, з думкою якого погодився
апеляційний суд, не оскаржена
сторонами, відповідає закону і
залишається без змін з мотивів,
наведених у постанові.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Черкаси залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 14.05.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2011 у
справі № 2а-874/10/2370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, крім як з
підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко

С