Справа № 824/1930/13-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/1930/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Львівського державного
університета внутрішніх справ про
стягнення витрат, затрачених на
утримання, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року Львівський державний
університет внутрішніх справ
(далі-позивач) звернувся до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення
витрат затрачених на утримання у ВНЗ
МВС України.

Чернівецький окружний
адміністративний суд постановою від
10.10.2013 року вказаний позов задовольнив
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник зауважив, що позивач при
подачі позовної заяви не дотримав
строки передбачені ст.99 КАС України, а
відтак вказаний адміністративний
позов підлягає залишенню без розгляду,
що повністю кореспондується з вимогами
ст.100 КАС України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а рішення суду
першої інстанції скасувати, виходячи з
наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до наказу Прикарпатського
юридичного інституту Львівського
державного університету внутрішніх
справ від 28.07.2006 за № 222 ОСОБА_2
зараховано курсантом факультету
громадської безпеки та кримінальної
міліції ПЮІ ЛьвДУВС.

21.12.2006 року між ЛьвДУВС (Виконавцем),
УМВС України у Чернівецькій області
(Замовником) та ОСОБА_2 (Відповідачем)
було укладено письмовий договір (б/н)
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України.

10.08.2009 договір про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС України
було переукладено. Відповідно до п. 3
цього Договору ОСОБА_2 був зобов'язаний
після закінчення навчання
відпрацювати в органах внутрішніх
справ (далі - ОВС) не менше трьох років.

Відповідно до наказу УМВС України у
Чернівецькій області від 17.02.2011 № 24 о/с,
відповідача звільнено з ОВС, за власним
бажанням, за п. 64 "ж" "Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ".

Згідно довідки-розрахунку від 17.08.2012 №
78 сума фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням курсанта ОСОБА_2 за період з
01.09.2006 по 29.06.2010 становить 10790, 24 грн.,
стягнення яких і є предметом даного
спору.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та задоволенні
позову виходив з того, що оскільки
відповідачем не дотримано договірних
зобов'язань, а саме п.2.3.6 Договору №10/960
від 21.12.2006 року, останній має
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням його у
навчальному закладі згідно з
затвердженим розрахунком.

Проте до зазначених висновків суду
першої інстанції, колегія суддів
ставиться критично, з огляду на
наступне.

Як досліджено з матеріалів
адміністративної справи, предметом
адміністративного спору є стягнення з
відповідача витрат затрачених на
утримання у ВНЗ МВС України.

Під час розгляду даної справи колегія
суддів ухвалою від 21.08.2014 року
витребувала у Львівського державного
університету внутрішніх справ
документальні відомості, які б
вказували на дату повідомлення
позивача про звільнення ОСОБА_2 з
органів внутрішніх справ, а саме з УМВС
України у Чернівецькій області.
Водночас, суд вважав за необхідне
зясувати у Львівського державного
університету внутрішніх справ
стосовно звернення позивача до суду з
аналогічним позовом в порядку
цивільного судочинства.

Крім того, для всебічного та
об'єктивного встановлення обставин
справи, судова колегія запропонувала
УМВС України у Чернівецькій області
надати суду документальні відомості,
які б вказували на дату повідомлення
Львівського державного університету
внутрішніх справ про звільнення ОСОБА_2
з органів внутрішніх справ.

На виконання вимог ухвали суду від
21.08.2014 року, УМВС України у Чернівецькій
області повідомило суд, що про факт
звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх
справ Львівський державний
університет внутрішніх справ
повідомлено 23.07.2012 року, про що свідчить
відповідний лист за №10/1934. При цьому
копії документів стосовно звільнення
ОСОБА_2 надіслано на адресу позивача
25.09.2012 року.

Встановлення процесуальних строків
законом та судом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними певних
процесуальних дій, передбачених КАС
України не зловживаючи ними.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого законом" означає,
що позов має подаватись лише в тих
межах часу, які встановлені законом.
Крім того, можливість захисту прав та
інтересів залежить від дотримання
строків, встановлених на цей випадок
законом.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Необхідно зазначити, що
процесуальним строком є проміжок часу,
встановлений законом або судом, у який
суд та особи, що беруть участь у справі,
та інші учасники процесу вчиняють
певні процесуальні дії, передбачені
Кодексом адміністративного
судочинства України, в результаті
вчинення яких настають певні правові
наслідки.

Тобто, внаслідок пропущення строків
звернення до адміністративного суду
для позивача наступають негативні
юридичні наслідки.

У відповідності до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як встановлено судом, незважаючи на той
факт, що про звільнення ОСОБА_2 позивача
було повідомлено ще в липні 2012 року, із
адміністративним позовом до суду
першої інстанції останній звернувся
лише у вересні 2013 року, що дає підстави
стверджувати про пропущення позивачем
строку звернення до суду передбаченого
приписами ч.2 ст.99 КАС України.

Водночас, як свідчать матеріали справи,
клопотання позивача про поновлення
строку звернення перед судом першої
інстанції з підстав того, що останній
не був обізнаний в порядку якого
судочинства розглядається даний спір,
не є поважною причиною в розумінні КАС
України.

А отже колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції всупереч положенням
ч.2 ст.5 КАС України, відповідно до яких
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи, дійшов помилкового
висновку відкриваючи провадження у
даній адміністративній справі та
виносячи оскаржуване рішення, оскільки
зазначене, а саме пропущення позивачем
передбаченого положеннями КАС України
строку звернення до суду без поважних
причин, у відповідності до вимог статті
100 КАС, є підставою для залишення
адміністративного позову без розгляду.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 155 КАС України
передбачено, що суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Статтею 198 КАС України передбачено, що
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову суду і
залишити позовну заяву без розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 КАС України
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Львівського державного
університета внутрішніх справ про
стягнення витрат, затрачених на
утримання, скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Львівського державного університета
внутрішніх справ про стягнення витрат,
затрачених на утримання, залишити без
розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Полотнянко Ю.П.

Сушко О.О.