Справа № 822/3171/14
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/3171/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Державної казначейської
служби України у Хмельницькій області
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління земельних ресурсів
та земельної реформи департаменту
архітектури, містобудування та
земельних ресурсів Хмельницької
міської ради до Управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області про визнання
бездіяльності протиправною , -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року Управління земельних
ресурсів та земельної реформи
департаменту архітектури,
містобудування та земельних ресурсів
Хмельницької міської ради звернулось
до суду з позовом до Управління
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області з
урахуванням зменшених позовних вимог
просило визнати бездіяльність
відповідача протиправною, що полягає у
безпідставній відмові у проведенні
платежів за зареєстрованими
зобов'язаннями та зобов'язати
відповідача виконати умови договору в
частині здійснення оплати поданих
позивачем платіжних доручень №№ 26, 27,
28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 127, 131, 134, 144, 155, 156
на суму 45294, 92 грн.

22 серпня 2014 року Хмельницький окружний
адміністративний суд прийняв
постанову про задоволення
адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вказану
постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився.
До початку судового засідання через
канцелярію Вінницького апеляційного
адміністративного суду за вхідним №21974
подав клопотання з проханням
розглянути апеляційну скаргу без їх
участі.

Відповідач (апелянт) в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши, суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
28 січня 2014 року між Управління
земельних ресурсів та земельної
реформи департаменту архітектури,
містобудування та земельних ресурсів
Хмельницької міської ради та
Управління Державної казначейської
служби України у Хмельницькій області
укладено договір про здійснення
розрахунково-касового обслуговування.

Згідно умов даного договору відповідач
відкриває позивачу реєстраційні та
особові рахунково-касові операції та
зобов'язується своєчасно здійснювати
розрахункові операції за дорученням
клієнта.

Для ініціювання переказу коштів
позивачем було подано до Управління
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області для
перерахування коштів одержувачам
наступні платіжні доручення: №№№ 26, 27,
28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 127, 131, 134, 144, 155, 156
на суму 45294, 92 грн., проте відповідач не
здійснив своєчасне проведення
вказаних платежів, що спричинило
виникнення кредиторської
заборгованості.

Така бездіяльність відповідача
слугувала підставою для звернення
позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з незаконної
бездіяльності відповідача щодо
невиконання наданих для оплати
платіжних доручень за зареєстрованими
зобов'язаннями.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного
кодексу України №2456-VI (БК України) при
виконанні державного бюджету і
місцевих бюджетів застосовується
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. Центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.

Так, згідно Положення про єдиний
казначейський рахунок, затвердженого
Наказом Державного казначейства
України від 26 червня 2002 №122 (у редакції
наказу Державного казначейства
України від 30 листопада 2010 №449), єдиний
казначейський рахунок - це
консолідований рахунок, відкритий
Державному казначейству України в
Національному банку України для обліку
коштів та здійснення розрахунків у
системі електронних платежів
Національного банку України.

При цьому, єдиний казначейський
рахунок консолідує кошти державного
та місцевих бюджетів, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, коштів інших
клієнтів, обслуговування яких
здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.
Згідно з п. 2.4 Положення з метою
ведення бухгалтерського обліку
операцій по виконанню державного та
місцевих бюджетів, а також інших
операцій з коштами клієнтів,
передбачених законодавством, в
органах Державного казначейства
України відкрито бюджетні рахунки для
операцій клієнтів з бюджетними
коштами.

Згідно із ч. 1 ст. 23 БК України будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Відповідно до ч. 12 ст. 23 БК України усі
бюджетні призначення втрачають
чинність після закінчення бюджетного
періоду, крім випадків, передбачених
цим Кодексом.

Відповідно до п. 47 ч. 1 ст. 2 БК України,
розпорядник бюджетних коштів -
бюджетна установа в особі її керівника,
уповноважена на отримання бюджетних
асигнувань, взяття бюджетних
зобов'язань та здійснення витрат
бюджету.

Так, ст. 49 БК України передбачено, що
розпорядник бюджетних коштів після
отримання товарів, робіт і послуг
відповідно до умов взятого бюджетного
зобов'язання приймає рішення про їх
оплату та надає доручення на
здійснення платежу органу, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, здійснює платежі за
дорученнями розпорядників бюджетних
коштів у разі:

1) наявності відповідного бюджетного
зобов'язання для платежу у
бухгалтерському обліку виконання
бюджету;

2) наявності затвердженого в
установленому порядку паспорта
бюджетної програми (у разі
застосування програмно-цільового
методу у бюджетному процесі);

3) наявності у розпорядників бюджетних
коштів відповідних бюджетних
асигнувань.

Крім того, згідно із п.10.1 Наказу
Міністерства фінансів України від 23
серпня 2012 року №938 "Про затвердження
Порядку казначейського обслуговування
місцевих бюджетів" (Наказ №938) органи
Казначейства здійснюють
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів шляхом
проведення платежів з реєстраційних,
спеціальних реєстраційних рахунків
розпорядників бюджетних коштів та
рахунків одержувачів бюджетних коштів,
відкритих в органах Казначейства,
відповідно до кошторисів, планів
асигнувань загального фонду місцевих
бюджетів (за винятком надання кредитів
з місцевих бюджетів), планів
спеціального фонду місцевих бюджетів
(за винятком власних надходжень
бюджетних установ та відповідних
видатків), планів надання кредитів із
загального фонду місцевих бюджетів або
планів використання бюджетних коштів
та помісячних планів використання
бюджетних коштів.

Згідно із п. 10.3 Наказу №938 платіжні
доручення подаються до органів
Казначейства в кількості примірників,
необхідних для всіх учасників
безготівкових розрахунків. Форма,
обов'язкові реквізити, строк дії
платіжних доручень та вимоги до
заповнення розрахункових документів
на паперових носіях визначено
Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженою постановою
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року № 22 (Інструкція).

Відповідно до п. 3.5 Інструкції банк
платника приймає платіжне доручення до
виконання протягом 30 календарних днів
з дати його виписки. День оформлення
платіжного доручення не враховується.

Згідно із п.10.7 Наказу №938 платіжне
доручення, не прийняте до виконання, не
пізніше наступного робочого дня
повертається без виконання органами
Казначейства розпорядникам бюджетних
коштів (одержувачам бюджетних коштів),
від яких воно надійшло. Даний пункт
також передбачає перелік випадків,
коли платіжне доручення не приймається
до виконання, зокрема у разі
відсутності або недостатності
залишків коштів на відповідних
рахунках бюджетних установ та
організацій.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що відповідач мав
здійснити платежі за дорученням
розпорядника бюджетних коштів, проте
вказаних дій не вчинив. Така
бездіяльність відповідача
унеможливила своєчасне проведення
розрахунків позивачем за отримані
товари, роботи та послуги і призвела до
виникнення заборгованості.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для її скасування не
вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.