Справа № 826/2219/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2219/14
(в 2-х томах) Головуючий у 1-й
інстанції: Погрібниченко І.М.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зеррінгер» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зеррінгер» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 листопада
2013 року №, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Зеррінгер» звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 листопада
2013 року №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
квітня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02 квітня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції при
постановленні оскаржуваного рішення
було порушено норми матеріального та
процесуального права, не з'ясовано
повно і всебічно обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зеррінгер» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02 квітня 2014 року - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції дійшов висновку, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 25 листопада
2013 року № ґрунтується на нормах
чинного законодавства, а тому,
скасуванню не підлягає. Зокрема, суд
виходив з того, що наявність у позивача
документів, які відповідно до
Податкового кодексу України є
необхідними для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість (податкові накладні)
виданих його контрагентами, не є
безумовною підставою для віднесення їх
сум до податкового кредиту, оскільки
відомості зазначені в них не
підтверджені як під час перевірки
податковим органом, так і під час
розгляду вказаної адміністративної
справи, окрім того, первинні документи,
надані позивачем підписані ОСОБА_2,
який, відповідно до протоколу допиту
свідка пояснив, що до діяльності ТОВ
«Бізнес Ресурс 2011» (контрагент
позивача) ніякого відношення не має,
нікого від свого імені на ведення
господарської діяльності не
уповноважував, печатки підприємства не
отримував, підприємство зареєстрував
за грошову винагороду, з чого слідує, що
надані ТОВ «Зеррінгер» первинні
документи по вищезазначеному
контрагенту не є доказами, в розумінні
норм КАС України, адже такі документи
надані лише в паперовому вигляді без
мети отримання прибутку підприємством
(власне мети здійснення
підприємницької діяльності). Також,
відповідно до Актів неможливості
проведення зустрічних звірок від 08.11.2012
року, від 04.10.2012 року, від 04.01.2013 року ТОВ
«Контракт Менеджент», ТОВ «Бізнес
Ресурс 2011» здійснювали свою
діяльність, поза межами правового поля,
адже були спрямовані виключно на
надання податкової вимоги третім
особам, також встановлено відсутність
основних засобів виробничого
обладнання, транспортного та
торгівельного обладнання, матеріалів
(сировини), товарних запасів тощо.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зеррінгер» () зареєстроване
Шевченківською районною у м. Києві
державною адміністрацією 28 квітня 2004
року, запис в ЄДР №0000817.
Місцезнаходження ТОВ «Зеррінгер»
відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію: 01025, м. Київ, вул. Десятинна,
буд. 7.

ТОВ «Зеррінгер» взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 13 травня 2004 року за № 40855 та
перебуває на обліку в ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві.

Згідно свідоцтва від 01 квітня 2011 року
№100330976 позивач є платником податку на
додану вартість (індивідуальний
податковий номер 22).

До видів діяльності ТОВ «Зеррінгер» за
КВЕД відносяться: 43.39 Інші роботи із
завершення будівництва; 46.15 Діяльність
посередників у торгівлі меблями,
господарськими товарами, залізними та
іншими металевими виробами; 70.22
Консультування з питань комерційної
діяльності й керування; 71.11 Діяльність
у сфері архітектури; 41.10 Організація
будівництва будівель; 41.20 Будівництво
житлових і нежитлових будівель
(основний).

Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Зеррінгер»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Мега Білдінг
Груп» (), ТОВ «Бізнес
Ресурс 2011» (), ТОВ
«Контракт Менеджмент» ()
за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня
2012 року, за результатами якої складено
акт від 25 липня 2013 року № 487/22-20/32913389.

Під час проведення перевірки
податковим органом встановлено
порушення позивачем вимог пункту 198.1,
пункту 198.2, пункту198.6 статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 2 465 171, 00 грн., у
тому числі: за березень 2012 року на суму
11 637, 00 грн., за квітень 2012 року на суму 44
720, 00 грн., за червень 2012 року на суму 2 227
311, 00 грн., за серпень 2012 року на суму 108
506, 00 грн., за вересень 2012 року на суму 5
636, 00 грн., за жовтень 2012 року на суму 11 980,
00 грн., за листопад 2012 року на суму 55 381, 00
грн.

На підставі акту перевірки від 25 липня
2013 року № 487/22-20/32913389 заступником
начальника ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
винесено податкове
повідомлення-рішення від 08 серпня 2013
року №, яким згідно із підпунктом
54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до
абзаців 1, 2 пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України за
порушення вимог пункту 198.1, пункту 198.2,
пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України ТОВ «Зеррінгер»
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в
загальному розмірі 2 714 788,00 грн., в тому
числі: за основним платежем - в розмірі 2
171 830,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - в розмірі 542 958,00 грн.

ТОВ «Зеррінгер» оскаржило податкове
повідомлення-рішення відповідача в
адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 25 жовтня 2013
року № 5706/10/26151004 податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 08 серпня 2013 року №
скасовано в частині основного платежу
у розмірі 36 352, 00 грн. та у частині
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
9 091, 00 грн., первинну скаргу задоволено
частково.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 30 грудня 2013 року
№1869416/99-99-10-01-15 податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 08 серпня 2013 року №
залишено без змін з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги, скаргу залишено без
задоволення.

25 листопада 2013 року ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві враховуючи рішення Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 25
жовтня 2013 року № 5706/10/26151004 винесено
податкове повідомлення-рішення №
, яким згідно із підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до
абзаців 1, 2 пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України за
порушення вимог пункту 198.1, пункту 198.2,
пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України ТОВ «Зеррінгер»
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в
загальному розмірі 2 714 788,00 грн., в тому
числі: за основним платежем - в розмірі 2
135 468,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - в розмірі 533 867,00 грн.

Вважаючи вищевказане податкове
повідомлення-рішення протиправними,
позивач звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно п . 198.1 та 198.2 Податкового кодексу
України (далі - ПК України) право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.4 ПК України передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту,
відповідно до п. 198.6 ПК України, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
податковий кредит та валові витрати у
зв'язку з реальним придбанням товарів
(робіт, послуг) та на підставі
відповідних розрахункових, платіжних
та інших документів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

Приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України
визначено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 цього ж Закону).

Натомість як вбачається з матеріалів
справи та встановлено в суді першої
інстанції, спірне податкове
повідомлення-рішення було винесено
податковим органом внаслідок
господарських взаємовідносин позивача
з ТОВ «Бізнес Ресурс 2011» () та ТОВ «Контракт Менеджмент» () в періоді, що перевірявся.

Зокрема, між ТОВ «Зеррінгер» (замовник)
та ТОВ «Контракт Менеджмент»
(виконавець) укладено договори від 05
липня 2012 року № 050712/1, від 06 серпня 2012
року № 060812, від 08 листопада 2012 року №
081112-2, від 08 листопада 2012 року № 081112-1,
від 19 листопада 2012 року № 191112 про
виконання робіт, за умовами яких
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується на свій ризик виконати
роботи по обробці будівельних
матеріалів із наданого Замовником
матеріалу та на його території в
обсягах, кількості та номенклатурі
згідно Специфікацій, які оформлюються
та підписуються сторонами. На
виконання вказаних договорів
позивачем надано: специфікації, акти
виконаних робіт, податкові накладні
(а.с.57-101, 108-128).

Також між ТОВ «Зеррінгер» (покупець) та
ТОВ «Контракт Менеджмент»
(постачальник) укладено договори
поставки від 01 серпня 2012 року №010812, від
01 червня 2012 року №010612, за умовами яких
постачальник зобов'язується
поставляти покупцеві матеріали, що
визначаються у Договорі (продукцію), а
покупець зобов'язується прийняти
продукцію та оплатити її вартість. На
виконання вказаного договору
позивачем надано: специфікації,
видаткові накладні, податкові накладні
(а.с.129-156).

Між ТОВ «Зеррінгер» (замовник) та ТОВ
«Бізнес Ресурс 2011» (виконавець)
укладений договір від 24 січня 2012 року №
2401/1, за умовами якого замовник доручає
та зобов'язується прийняти і оплатити,
а виконавець приймає на себе
зобов'язання розробити та передати
замовнику проектну документацію
стадії «Робоча документація» на
розробку навісної вентильованої
фасадної системи з облаштуванням
карнизів, а також здійснювати
авторський нагляд за відповідністю
виконуваних будівельно-монтажних
робіт проектній документації стадії
«Робоча документація» на об'єкті
будівництва «Реконструкція
нежитлового будинку та будівництво
громадського,
торговельно-офісно-готельного
комплексу з підземною автостоянкою на
вул. Різницькій/Московській, 2/32-34 у
Печерському районі м. Києва» та
передати замовнику погоджену робочу
документацію у встановлений Договором
строк, а замовник зобов'язується
сплатити виконавцю вартість робіт. На
виконання вказаного договору
позивачем надано податкову накладну
(а.с.102-107).

Відповідно до правової позиції,
викладеної в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 року, судам належить
звертати особливу увагу на дослідження
обставин реальності здійснення
господарських операцій платника
податку, на підставі яких таким
платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-то: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Варто зазначити, що в матеріалах справи
міститься протокол допиту свідка
ОСОБА_2 (засновника «Бізнес Ресурс 2011»)
відповідно до якого останній пояснив,
що до діяльності вказаного
підприємства ніякого відношення не
має, нікого від свого імені на ведення
господарської діяльності не
уповноважував, печатки підприємств не
отримував, підприємство зареєстрував
за грошову винагороду (а.с.139-141).

Крім того, судом встановлено, що ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС
складено акт від 08 листопада 2012 року №
4713/22-4/37567159 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Контракт Менеджмент» (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин з ТОВ «АЙ ЕМ ЕЙ ЕНТЕРТЕЙНМЕНТ»
(код за ) за серпень 2012 року»
(а.с.215-224), з якого убачається, що не
підтверджується поставка товарів
(робіт, послуг) від постачальника ТОВ
«АЙ ЕМ ЕЙ ЕНТЕРТЕЙНМЕНТ» (код за ) в серпні 2012 року на суму податку
на додану вартість 568 233,35 грн. та
відповідно відсутні поставки товарів
(робіт, послуг) від ТОВ «Контракт
Менеджмент» до контрагентів-покупців у
серпні 2012 року. У зв'язку з не
підтвердженням у ТОВ «Контракт
Менеджмент» об'єктів оподаткування
податком на додану вартість по
операціях з придбання товарів (робіт,
послуг) від контрагента-постачальника
ТОВ «АЙ ЕМ ЕЙ ЕНТЕРТЕЙНМЕНТ» (код за
) в серпні 2012 року, у ТОВ
«Контракт Менеджмент» відсутні об'єкти
оподаткування податком на додану
вартість по операціях з продажу
товарів (робіт, послуг)
підприємствам-покупцям.

Вищенаведене свідчить про те, що
правочини між ТОВ «Контракт
Менеджмент» та
контрагентами-покупцями в серпні 2012
року, зазначеним ним у додатку № 5 до
податкових декларацій з податку на
додану вартість «Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
здійснені без мети настання реальних
наслідків.

Виходячи з наведеного колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що ТОВ «Контракт
Менеджмент» здійснювало діяльність,
спрямовану на здійснення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам.

Також ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС складено акти від 04 жовтня 2012 року
№ 4112/22-9/37567122 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Бізнес Ресурс 2011» ()
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01 червня 2012 року по 30 червня 2012
року»(а.с.215-234) та від 04 січня 2013 року №
5/22-9/37567122 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Бізнес Ресурс
2011» () щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
січень-травень, липень-серпень, жовтень
2012 року» (а.с.195-214). З вказаних актів
убачається, що відповідно до поданих
ТОВ «Бізнес Ресурс 2011» декларацій з
податку на прибуток, розшифровок до них
та іншої податкової звітності
встановлено відсутність основних
засобів, виробничого обладнання,
транспортного та торгівельного
обладнання, матеріалів (сировини),
товарних запасів, трудових ресурсів
для здійснення основного виду
діяльності.

Тобто з вищезазначених фактів
вбачається, що фінансово-господарська
діяльність ТОВ «Бізнес Ресурс 2011»
здійснюється поза межами правового
поля, правочини між ТОВ «Бізнес Ресурс
2011» та контрагентами вчинялися без
наміру створення правових наслідків,
що обумовлювались такими правочинами.
Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погоджується.

Зокрема слід відзначити, що наявність у
позивача документів, які відповідно до
Податкового кодексу України є
необхідними для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість (податкові накладні)
виданих вказаними вище його
контрагентами не є безумовною
підставою для віднесення їх сум до
податкового кредиту, оскільки
відомості зазначені в них не
підтверджені як під час перевірки
податковим органом, так і під час
розгляду вказаної адміністративної
справи.

Отже, з урахуванням наданих
відповідачем доказів та встановлених
фактів, суд вважає, що належним чином
оформлені (підписані невідомими
особами) документи не можуть бути
підставою для декларування
податкового кредиту при наявності
фактів, що ставлять під сумнів
реальність наданих послуг. Крім цього,
за відсутності інших достатніх та
належних доказів, які б підтверджували
реальне здійснення господарських
операцій, на підставі яких
задекларовано податковий кредит за
спірними господарськими операціями,
самі по собі податкові накладні не
підтверджують право позивача на їх
формування.

Вказана позиція, узгоджується із
позицією Верховного Суду України
викладеною в постанові від 05 березня 2012
року № 21-421а11.

Також, згідно позиції Вищого
адміністративного суду України,
викладеної в листі від 02.06.2011 р. №
742/11/13-11, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. Про
відсутність факту здійснення
господарської операції може свідчити,
зокрема, те, що результати, відображені
у даних податкового обліку будь-кого з
учасників господарської операції,
фактично не настали внаслідок
відсутності відповідних дій будь-кого
з учасників такої операції (наприклад,
відображення отримання послуг без їх
фактичного надання або в разі їх
надання іншою особою, ніж та, що вказана
у даних податкового обліку чи
первинних документах; імітація купівлі
товару в особи, яка ніколи його не
продавала, тощо).

Відтак враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що наявність у ТОВ «Зеррінгер»
податкових накладних виписаних його
контрагентами у відповідних періодах
не є безумовною підставою для
отримання права на податковий кредит.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зеррінгер» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02 квітня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Зеррінгер»- залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02 квітня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 23.09.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.