Справа № 807/2585/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
Справа № 876/12722/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19.09.2013 року
в адміністративній справі за позовом
Комунального підприємства "Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" до
Державної податкової інспекції в м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
визнання дій протиправними та
скасування наказу про проведення
перевірки, -

В С Т А Н О В
И В:

Комунальне підприємство "Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода"
звернулося в суд з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції в м.Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними дій
з проведення 15.07.2013 року документальної
невиїзної перевірки позивача щодо
дотримання строків сплати
(перерахування) податку на додану
вартість по рішенню ОДПС України про
розстрочення (відстрочення)
податкового боргу № 23 від 29.03.2013 року,
рішення про проведення якої оформлене
наказом від 04.07.2013 р. №44 "Про проведення
перевірки суб'єкта господарювання", в
частині порушення вимог статей 78, 79
Податкового кодексу України, та ч. 2 ст.
19 Конституції України; визнати
незаконним та скасувати наказ
відповідача від 04.07.2013 р. №44 "Про
проведення перевірки суб'єкта
господарювання".

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19.09.2013 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено, оскільки суд не погодився з
доводами позивача.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги.

При цьому, апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням заперечень на позовні
вимоги, зокрема, зазначає, що
відповідачем при призначені перевірки
порушено вимог статей 78, 79 Податкового
кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, з наступних
підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 04.07.2013 року керівником ДПІ у
м. Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
прийнято наказ №44 "Про проведення
перевірки суб'єкта господарювання", в п.
1 якого значиться: провести
документальну невиїзну перевірку
суб'єкта господарювання КП "Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" щодо
дотримання строків сплати
(перерахування) податку на додану
вартість рішення ОДПС України про
розстрочення (відстрочення)
податкового боргу (ст. 100 ПК України) №
23 від 29.03.2013 року, податкове
повідомлення-рішення № від 21.01.2013
року з 15 липня 2013 року тривалістю 1 день.

Копія вказаного наказу разом з
повідомленням №244/10/15-02 від 04.07.2013 р.
були надіслані позивачу і отримані ним
09.07.2013р., що не заперечив у судовому
засіданні представник позивача.

15.07.2013 року ДПІ в м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області було проведено документальну
невиїзну перевірку Комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода", за
результатами якої складено
відповідний акт від 15.07.2013 р. №274/15-02, де
встановлено порушення строків сплати
(перерахування) податку на додану
вартість за період рішення ОДПС
України про розстрочення
(відстрочення) грошового зобов'язання
(ст. 100 ПКУ) № 23 від 29.03.2013 року,
повідомлення-рішення № від 21.01.2013
року.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог прийшов до
висновку, що стороною відповідача при
призначенні та проведенні спірної
перевірки дотримано вимог ст.ст. 78, 79
Податкового кодексу України.
Між тим, такі висновки
суду першої інстанції є не вірними,
оскільки вони не ґрунтуються на
фактичних обставинах справи, є
суперечливими та не відповідають
вимогам чинного законодавства, з
огляду на таке.

Приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
органи державної податкової служби
мають право серед іншого, проводити
перевірки платників податків (крім
Національного банку України) в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно із п.75.1 ст.75 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на органи
державної податкової служби.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Порядок проведення позапланої
невиїзної документальної перевірки
врегульований нормами ст.79 ПК України,
відповідно до яких документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам органу державної
податкової служби право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Присутність платників податків під час
проведення документальних невиїзних
перевірок не обов'язкова.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 вказаного
Кодексу позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однією з таких обставин, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Аналіз фактичних обставин справи
вказує на недотримання податковим
органом вимог закону щодо порядку
проведення позапланової невиїзної
перевірки, оскільки в наказі про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та у
письмовому повідомленні про дату
початку та місце проведення такої
перевірки не зазначені обставини, які
слугували підставою для призначення
такої позапланової перевірки.

Покликання відповідача на
систематичне порушення позивачем
строків сплати самостійно визначених
податкових зобов'язань та накопичення
податкового боргу не передбачено
нормами ПК України у якості
самостійної підстави для призначення і
проведення позапланової перевірки.

Додатково колегія суддів враховує й те,
що податковим органом не скеровувався
на адресу позивача письмовий запит в
цілях надання останнім пояснень та їх
документального підтвердження з
приводу можливих порушень платником
податків вимог податкового
законодавства.

Також спірна перевірка проведена
не на звернення платника податку та не
в межах кримінального провадження, за
яких не діють передбачені законом
обмеження щодо призначення та
проведення позапланових перевірок.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене,
приймаючи до уваги відсутність
правових підстав для призначення та
проведення спірної позапланової
невиїзної перевірки, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість та підставність
заявленого позову.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції необґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог, оскільки
відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатні та
беззаперечні докази в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення та не довів правомірність
прийнятого рішення.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання тому, колегія суддів приходить
до висновку, що постанову слід частково
скасувати та прийняти нову.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198,
ст.202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" -
задовольнити.

Скасувати постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
19.09.2013 року у справі №807/2585/13-а та
прийняти нову постанову.

Визнати протиправними дії ДПІ в
м.Ужгороді по проведенню 15.07.2013 рок
документальної невиїзної перевірки
суб'єкта господарювання - КП "Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" щодо
дотримання строків сплати
(перерахування) ПДВ.

Визнати протиправним та скасувати
наказ ДПІ в м.Ужгороді від 04.07.2013 року
№44 "Про проведення перевірки суб'єкта
господарювання".

Стягнути з державного бюджету в
користь КП "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода" судові
витрати у вигляді сплати судового
збору в розмірі (п'ятдесят одну) грн. 62
коп.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
Н.Г.Левицька

І.М.Обрізко

Повний текст виготовлено 30.09.2014р.