Справа № 822/1883/14
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1883/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

представників позивача - Гелюх Р.Я.,
Свіжого О.В.

представника відповідача - Шмирова Є.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Антимонопольного комітету України в
особі Хмельницького обласного
територіального відділення на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 червня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Державного підприємства
Міністерства внутрішніх справ України
"Інформ-ресурси" до Антимонопольного
комітету України в особі Хмельницького
обласного територіального відділення
про визнання протиправним та
скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

19.05.2014 року позивач - Державне
підприємство Міністерства внутрішніх
справ України "Інформ-ресурси"
звернулось до Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Антимонопольного комітету України в
особі Хмельницького обласного
територіального відділення про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.06.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
18.06.2014 року.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги в повному обсязі,
представники позивача, в свою чергу,
заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
зв'язку із розглядом заяви громадянина
ОСОБА_5 від 10.07.2013 року Хмельницьким
обласним територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України ДП
МВС України "Інформ-Ресурси" 15 серпня 2013
року було отримано вимогу про надання
інформації.

Розпорядженням Адміністративної
колегії Хмельницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
27.09.2013 №03-08/123-13 "Про початок розгляду
справи про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції"
постановлено розпочати розгляд справи
за дії, які полягають у встановленні та
застосуванні економічно
необґрунтованих тарифів на послуги з
тимчасового зберігання затриманих
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках та містять ознаки
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 1 частини другої
статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку шляхом: встановлення таких цін
реалізації товару, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку послуг з
тимчасового зберігання затриманих
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках в межах м.Хмельницького.

15 листопада 2013 року позивач отримав
вимогу від Антимонопольного комітету
України в особі Хмельницького
обласного територіального відділення
про надання інформації.

03 грудня 2013 року відповідач надіслав
подання з попередніми висновками за
результатами розгляду справи № 03-08/123-13
від 03.12.2013 про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції
Державним підприємством Міністерства
внутрішніх справ України
"Інформ-Ресурси".

На адресу позивача надійшло ще дві
вимоги про надання інформації від 21
січня 2013 року та 14 березня 2014 року.

Контролюючим органом надіслано
позивачу Подання про попередні
висновки від 03.12.2013 №14/328-п за
результатами розгляду справи №03-08/123-13
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції Державним
підприємством Міністерства внутрішніх
справ України "Інформ-Ресурси".

15 квітня 2014 року Підприємство отримало
рішення Адміністративної колегії
Хмельницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
28.03.2014 року № 20 р/к по справі № 03-08/123-13
про порушення позивачем законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу. Зазначеним рішенням
ДП МВС України "Інформ-Ресурси" в особі
Хмельницької філії визнано таким, що
протягом березня - грудня 2012 року та
першого півріччя 2013 року займало
монопольне становище з часткою 100 % на
товарному ринку послуг по зберіганню
тимчасово затриманих транспортних
засобів на спеціальних майданчиках в
межах м. Хмельницького. Визнано дії
Державного підприємства МВС України
"Інформ-Ресурси", які полягають у
встановленні та застосуванні
економічно необґрунтованих тарифів на
послуги по зберіганню транспортних
засобів на спеціальних майданчиках
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 1 частини другої статті 13,
пунктом 2 статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку шляхом
встановлення таких цін реалізації
товару, які неможливо б було встановити
за умови існування значної конкуренції
на ринку послуг з тимчасового
зберігання затриманих транспортних
засобів на спеціальних майданчиках в
межах м. Хмельницький та накладено
штраф у розмірі 68 000 гривень.

На думку позивача такі дії
Хмельницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України є
протиправними та порушують його
законні права та охоронювані інтереси,
що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про захист
економічної конкуренції", Закону
України "Про ціни і ціноутворення",
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Згідно з матеріалами справи, за
результатами розгляду матеріалів
справи № 03-08/123-13 відділенням АМК
України 28.03.2013 року прийнято рішення №
20-р/к "Про припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу", яким
визнано, що Підприємство за
результатами діяльності в березні -
грудні 2012 року та першого півріччя 2013
року займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуг по
зберіганню тимчасово затриманих
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках в межах м. Хмельницького з
часткою 100 %. Також визнано, що дії
Підприємства, що полягали у
встановленні та застосуванні
економічно необґрунтованих тарифів на
Послуги за рахунок встановлення
завищеного рівня рентабельності, є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини
другої статті 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку Послуг
в межах м. Хмельницького шляхом
встановлення таких цін реалізації
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку. За вказані порушення на
Підприємство накладено штраф у розмірі
68 000 грн.

Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України
«Про Антимонопольний комітет України»
одним з основних завдань
Антимонопольного комітету України є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині
здійснення державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції на засадах
рівності суб'єктів господарювання
перед законом та пріоритету прав
споживачів, запобігання, виявлення і
припинення порушень законодавства про
захист економічної конкуренції.

Економічна конкуренція (конкуренція)
- змагання між суб'єктами
господарювання з метою здобуття
завдяки власним досягненням переваг
над іншими суб'єктами
господарювання, внаслідок чого
споживачі, суб'єкти господарювання
мають можливість вибирати між
кількома продавцями, покупцями, а
окремий суб'єкт господарювання не може
визначати умови обороту товарів на
ринку.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції " зловживанням
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, зокрема, визнається
встановлення таких цін чи інших умов
придбання або реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку.

Пункт 2 статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції "
визнає зловживання монопольним
(домінуючим) становищем порушеннями
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 17.12.2008 № 1102 "Про
затвердження Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках" дозволено підрозділам
Державної автомобільної інспекції для
доставляння та зберігання тимчасово
затриманих транспортних засобів
укладати договори з державними
підприємствами, які належать до сфери
управління Міністерства внутрішніх
справ.

У пункті 13 зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України визначено,
що за транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику чи стоянці
Державтоінспекції справляється плата
у встановленому спільним наказом МВС,
Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку товару, якщо на цьому ринку у
нього немає жодного конкурента (ч. 1 ст.
12 Закону України "Про захист
економічної конкуренції").

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів
України від 17.12.2008 року №1102 "Про
затвердження Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках" передбачено, що тимчасове
затримання транспортного засобу
посадовою особою Державтоінспекції
проводиться у випадках передбачених
ст.265-2 КУпАП України. Згідно пункту 12
даної Постанови повернення тимчасово
затриманих транспортних засобів, які
зберігаються на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
письмовим зверненням водія, власника
(співвласника) за умови оплати ним
витрат пов'язаних з транспортуванням
та зберіганням транспортного засобу
при умові сплати вартості послуг
зберігання.

Абзацом другим пункту 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17.12.2008
року №1102 "Про затвердження Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках" дозволено
підрозділам Державної автомобільної
інспекції для доставляння та
зберігання тимчасово затриманих
транспортних засобів укладати
договори з державними підприємствами,
які належать до сфери управління
Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку забороняється і
тягне за собою відповідальність згідно
закону. Зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
визнається встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку.

На вимогу відповідача про надання
інформації від 06.11.2013 року № 01-21/144889
підприємство надало інформацію щодо
формування цін (калькуляції) на послуги
з тимчасового зберігання транспортних
засобів на спеціальних стоянках. З
аналізу калькуляції собівартості на
послуги встановлено, що однією із
основних складових витрат є заробітна
плата, яка залежить від терміну
збереження транспортного засобу.

При цьому, заробітна плата - це
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки) тобто є сталою
величиною та не залежить від кількості
транспортних засобів та терміну їх
зберігання.

Враховуючи те, що підприємство займає
100% ринку вищевказаних послуг, даний
суб'єкт господарювання мав змогу
встановити та застосовувати
економічно необгрунтовані тарифи на
послуги.

При цьому споживачі (особи, тимчасового
затриманий транспортний засіб яких
знаходиться на зберіганні на
спеціальних майданчиках УДАІ) не
можуть отримати послуги в інших
суб'єктів господарювання. Отже,
відсутність для споживачів
альтернативи щодо отримання таких
послуг надає позивачу можливість
зловживати своїм становищем на ринку з
тимчасового зберігання затриманих
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках.

Таким чином, дії позивача, які
полягають у встановленні та
застосуванні економічно
необґрунтованих тарифів на послуги з
тимчасового зберігання затриманих
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках, кваліфікуються
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
п. 1 ч. 2 ст. 13. п 2 ст. 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку шляхом
встановлення таких цін реалізації
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку послуг з тимчасового
зберігання затриманих транспортних
засобів на спеціальних майданчиках в
межах м. Хмельницького.

З урахуванням викладеного, факт
встановлення позивачем цін на послуги
з тимчасового зберігання затриманих
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках був доведений Відділенням,
що підтверджується, у тому числі,
документами, які долучені до
матеріалів судової справи.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №15, для кваліфікації дій
суб'єктів господарювання як
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку "не є обов'язковим
з'ясування настання наслідків у формі
відповідно недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції, ущемлення
інтересів інших суб'єктів
господарювання (конкурентів, покупців)
чи споживачів, зокрема через
заподіяння їм шкоди (збитків) або
іншого реального порушення їх прав чи
інтересів, чи настання інших
відповідних наслідків. Достатнім є
встановлення самого факту вчинення
дій, визначених законом як зловживання
монопольним (домінуючим) становищем
(частина друга статті 13 Закону України
"Про захист економічної конкуренції").

Аналізуючи вище викладене, колегія
суддів приходить правомірність та
обгрутованість висновків відповідача.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив скасувати її та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог, з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуАнтимонопольного
комітету України в особі Хмельницького
обласного територіального відділення
задовольнити повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державного підприємства
Міністерства внутрішніх справ України
"Інформ-ресурси" до Антимонопольного
комітету України в особі Хмельницького
обласного територіального відділення
про визнання протиправним та
скасування рішення, - скасувати,
винести нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити. .

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.