Справа № 875/279/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 875/279/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2014 року 14 год. 40
хв. м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Глущенко
Я.Б.,

суддів Пилипенко
О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі
Строяновській О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши по першій інстанції у
відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови № 1372 від 30
вересня 2014 року, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся у суд
із позовом до Центральної виборчої
комісії, у якому просив визнати
протиправною та скасувати постанову
Центральної виборчої комісії №1372 від 30
вересня 2014 року «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_3.» в частині відмови в реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_2 в одномандатному виборчому
окрузі №127 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року, зобов'язати відповідача повторно
розглянути документи, подані ним для
реєстрації.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
у відповідача були відсутні законні
підстави для відмови в реєстрації його
кандидатом у народні депутати у зв'язку
із не зазначенням у заяві про
самовисування зобов'язання, у разі
обрання, припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України, та відсутністю в його
автобіографії відомостей про
громадську роботу (у тому числі на
виборних посадах).

Відповідач свою думку з приводу
позовних вимог не висловив.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення позову, з огляду на
наступне.

Колегією суддів установлено, що
постановою Центральної виборчої
комісії від 30 вересня 2014 року №1372, за
наслідками розгляду заяви та інших
документів, поданих позивачем до
Комісії, йому було відмовлено в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України на позачергових
виборах до Верховної Ради України, що
призначені на 26 жовтня 2014 року, в
порядку самовисування в
одномандатному виборчому окрузі №127.

Зазначене рішення мотивоване тим, що
подані позивачем документи не
відповідають вимогам Закону України
«Про вибори народних депутатів
України». Так, в оскаржуваній постанові
Комісією зазначено, що на порушення
вимог пункту 1 частини 2 статті 55 Закону
заява ОСОБА_2 про самовисування не
містить зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України. За таких обставин,
зазначає Комісія, указаний документ не
є заявою про самовисування в розумінні
приведеної норми Закону. Крім того, в
постанові стверджується, що подана
разом із заявою автобіографія позивача
не містить відомостей щодо громадської
роботи позивача (у тому числі на
виборних посадах), що не відповідає
вимогам пункту 2 частини 2 статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», а відтак цей
документ не являється автобіографією
кандидата у народні депутати України в
розумінні цієї норми.

Юридичною підставою для відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати були приписи пункту 2
частини 1 статті 60 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
згідно з якими Центральна виборча
комісія відмовляє в реєстрації
кандидата у депутати в разі
відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону.

Не погоджуючись із указаним рішенням
Центральної виборчої комісії, позивач
звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, судова колегія виходить із
наступного.

Порядок висування і реєстрації
кандидатів у народні депутати України
визначено статтями 52-62 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України».

Статтею 52 вказаного Закону
встановлено, що право висування
кандидатів у депутати в одномандатних
виборчих округах реалізується
виборцями через партії або шляхом
самовисування у порядку, передбаченому
цим Законом.

Обговорюючи мотивацію відмови
Центральної виборчої комісії в
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України, колегія
суддів зазначає, що пунктами 1 та 2
частини 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
передбачено, що Центральна виборча
комісія реєструє кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
окрузі в порядку самовисування, за
умови пред'явлення ним особисто одного
із документів, передбачених пунктами 1
або 2 частини третьої статті 2 цього
Закону, та отримання нею, зокрема, таких
документів як:

- заяви про самовисування,
датованої днем подання документів для
реєстрації кандидатом у депутати, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згодою на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

- автобіографії кандидата в
депутати, на паперовому носії та в
електронному вигляді, що обов'язково
повинна містити: прізвище, власне ім'я
(всі власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем 25 вересня 2014 року до
Центральної виборчої комісії було
подано відповідну заяву про
самовисування та інші документи,
передбачені частиною 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», в тому числі автобіографію.
Зі змісту заяви слідує, що позивачем не
вказано, що він зобов'язується, у разі
обрання депутатом, припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції та законів України
несумісна із мандатом народного
депутата України. А в його
автобіографії відсутні жодні
відомості про громадську роботу (у тому
числі на виборних посадах).

Обговорюючи зміст заяви про
самовисування та автобіографії,
досліджених судом, колегія суддів
зазначає, що наведені недоліки в цих
документах не можна розцінювати як
такі, що перешкоджали відповідачу
зареєструвати позивача, адже за
приписами пункту 2 частини 1 статті 60
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» підставою для
відмови в реєстрації кандидата у
депутати являється саме відсутність
документів, зазначених, зокрема, в
частині 2 статті 55 Закону, в тому числі,
відсутність заяви про самовисування та
автобіографії, а не невідповідність
цих документів вимогам щодо їх змісту.

Отже, згідно вказаної норми, правовою
підставою для відмови в реєстрації
кандидата у депутати могла бути лише
відсутність (неподання) заяви про
самовисування та автобіографії, а не
оформлення таких із деякими
порушеннями частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», які підлягали виправленню
відповідно до частини 3 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 27 вересня 2014 року у
справі №875/66/14.

Судова колегія зазначає, що певні
неточності в документах, що надаються
Центральній виборчій комісії для
реєстрації згідно Закону України «Про
вибори народних депутатів України», не
слід вважати відсутністю самого
документа для цілей цього Закону, що
може мати наслідком позбавлення особи
можливості приймати участь у виборах,
адже така позиція суб'єкта владних
повноважень не відповідає як
буквальному прочитанню Закону, так і
розумному співвідношенню
пропорційності між застосованим
заходом і метою, на яку такий захід
спрямований.

Інакший підхід до розгляду документів,
поданих для реєстрації кандидатом у
народні депутати України, був би виявом
надмірного формалізму, на
недопустимості якого неодноразово
наголошував Європейський суд з прав
людини під час розгляду справ,
пов'язаних із виборчим процесом, щодо
інших країни, зокрема, в рішенні
«Краснов та Скуратов проти Росії» від 19
липня 2007 року.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
доходить висновку, що у відповідача
були відсутні підстави для відмови в
реєстрації позивача як кандидата в
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №127 з
міркувань, викладених у постанові
Центральної виборчої комісії №1372 від
29 вересня 2014 року.

Таким чином, згадана постанова
відповідача в частині, що стосується
позивача, є протиправною та
необґрунтованою, а тому підлягає
скасуванню, а відповідна вимога
останнього - задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача про
зобов'язання Центральної виборчої
комісії повторно розглянути подані ним
документи для реєстрації кандидатом у
народні депутати України не може бути
задоволена.

Як свідчать матеріали справи, позивач
не усунув недоліки в поданих ним
документах шляхом направлення
виправленої заяви про самовисування та
автобіографії до Комісії. Така
поведінка останнього не може
розцінюватись як добросовісне
ставлення до своїх обов'язків,
передбачених, зокрема, Законом України
«Про вибори народних депутатів
України» щодо подання належно
оформлених документів на реєстрацію.
Відтак, суд доходить висновку про
відсутність підстав для зобов'язання
відповідача повторно розглянути
неточні документи, чи такі, що містять
помилки, які за імперативним приписом
частини 3 статті 60 вказаного Закону
підлягали виправленню.

З огляду на викладене,
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню у вищевказаних
межах.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 172, 177 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Центральної виборчої
комісії від 30 вересня 2014 року №1372 «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_3.» в частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України ОСОБА_2 в
одномандатному виборчому окрузі №127 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

У решті позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту закінчення строку на подання
апеляційної скарги, а у разі подання
апеляційної скарги - з моменту
постановлення рішення за наслідками
апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Вищого
адміністративного суду України через
Київський апеляційний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом двох днів
з дня її проголошення.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддя О.М. Романчук

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

ОСОБА_6М