Справа № 823/2985/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року
справа № 823/2985/14

м. Черкаси

10 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника заявника
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
Юревича С.В. - за довіреністю від 02.06.2014
№17181/23-01-10-008,

представника відповідача публічного
акціонерного товариства "Черкаський
приладобудівний завод" Німича О.В. - за
дорученням від 25.09.2014, № 50-195,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за поданням державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області до публічного
акціонерного товариства "Черкаський
приладобудівний завод" про
підтвердження обгрунтованості
адміністративного арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з поданням
звернулась державна податкова
інспекція у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому просить підтвердити
обгрунтованість адміністративного
арешту майна платника податків
публічного акціонерного товариства
"Черкаський приладобудівний завод" (18000,
Черкаська область, м. Черкаси, вул. 30
років Перемоги, буд. 5/1,
ідентифікаційний код 14309572).

Представник заявника в судовому
засіданні подання підтримав повністю,
обґрунтовуючи його тим, що на підставі
п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу
України, у зв'язку з надходженням в
установленому законом порядку
інформації про використання праці
найманих працівників без належного
оформлення трудових відносин,
начальником ДПІ у м.Черкасах
призначено проведення фактичної
перевірки ПАТ «Черкаський
приладобудівний завод».

29 вересня 2014 року посадовими особами
ДПІ у м. Черкасах, на підставі
направлень та наказу про проведення
перевірки, здійснено вихід за адресою
суб'єкта господарської діяльності -
публічного акціонерного товариства
"Черкаський приладобудівний завод": 18000,
Черкаська область, м. Черкаси, вул. 30
років Перемоги, буд. 5/1. Відповідач
відмовився від проведення перевірки та
від допуску посадових осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки, про що було складено
відповідні акти. Рішенням начальника
ДПІ у м. Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області від
29.09.2014 №70/23-01-17-0508 застосовано умовний
адміністративний арешт майна (всього
рухомого та нерухомого) платника
податків публічного акціонерного
товариства «Черкаський
приладобудівний завод», , юридична адреса: м. Черкаси, вул. 30
річчя Перемоги 5/1.

Представник відповідача заперечує
проти задоволення подання, мотивуючи
це тим, що по-перше, відповідно до ряду
постанов Уряду України публічне
акціонерне товариство «Черкаський
приладобудівний завод» є стратегічним
підприємством для економіки і безпеки
держави, підприємством
оборонно-промислового комплексу, що
унеможливлює проведення фактичних
перевірок та застосування
адміністративного арешту щодо
товариства. По-друге, державна частка у
статутному фонді ПАТ «Черкаський
приладобудівний завод» становить 99,46 %.
Відповідно до п. 9 ст. 11 Закону України
«Про управління об'єктами державної
власності» від 21.09.2006 №185-V, майно
об'єктів державної власності, що не
підлягають приватизації, не може бути
вилучене, відчужене, щодо такого майна
не можуть вчинятися дії, наслідком яких
може бути їх відчуження.

По-третє, відповідно до п.п. 94.19.4 п. 94.19
ст. 94 Податкового кодексу України
адміністративний арешт припиняється
внаслідок проведення процедури
банкрутства. Згідно ухвали
Господарського суду Черкаської
області від 16.09.2014 у справі №925/1580/14
розпочато провадження по банкрутству
ПАТ «Черкаський приладобудівний
завод».

Заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що подання підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.09.2014 до
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області надійшла заява
ОСОБА_3, в якій повідомляється, що з
26.05.2014 по 28.08.2014 він працював на
публічному акціонерному товаристві
«Черкаський приладобудівний завод»
різноробочим, за період його роботи
йому жодного разу не виплатили
заробітну і не оформили трудові
відносини з ним належним чином. В заяві
також зазначається, що у товаристві
працює багато неоформлених людей і
заробітну плату їм виплачують рідко і
не повністю.

22 вересня 2014 року державною податковою
інспекцією у м. Черкасах видано наказ
№1566 про проведення фактичної
перевірки ПАТ «Черкаський
приладобудівний завод», згідно якого
відповідно до п.п. 80.2.3, п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80
Податкового кодексу України, та
відповідно до вимог розпорядження ГУ
Міндоходів у Черкаській області від
19.09.2014 №192-р «Про направлення для участі
у проведені перевірки», призначено
проведення фактичної перевірки ПАТ
«Черкаський приладобудівний завод»
(код 14309572), у зв'язку з отриманням в
установленому законодавством порядку
інформації про використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин; термін проведення
фактичної перевірки період з 22.09.2014 по
01.10.2014.

29 вересня 2014 року головними державними
ревізорами інспекторами Головного
управління Міндоходів Пєвнєвим Д.В.,
Жилою Л.О., Ковітою О.В., Лисенком В.В., на
підставі направлень від 22.09.2014
№№435/23-01-17-0, 436/23-01-17-0, 437/23-01-17-0, №438/23-01-17-0,
та наказу державної податкової
інспекції у м. Черкасах від 22.09.2014 №1566,
здійснено вихід за адресою суб'єкта
господарської діяльності - публічного
акціонерного товариства "Черкаський
приладобудівний завод": 18000, Черкаська
область, м. Черкаси, вул. 30 років
Перемоги, буд. 5/1. У зв'язку з
відсутністю на момент проведення
перевірки директора, головний
бухгалтер публічного акціонерного
товариства "Черкаський
приладобудівний завод" відмовилась від
отримання наказу про проведення
фактичної перевірки та від підпису в
направленні на перевірку; було
відмовлено від надання документів, що
стосуються предмету перевірки, та від
допуску посадових особі ДПІ у
м.Черкасах до проведення фактичної
перевірки, про що посадовими особами
контролюючого органу складено акти
відповідно №253/23-01-17-05, №254/23-01-17-05,
№255/23-01-17-05, №256/23-01-17-05.

За результатами розгляду звернення та
доданих до нього матеріалів управління
доходів і зборів з фізичних осіб
державної податкової інспекції у м.
Черкасах про застосування умовного
адміністративного арешту майна (всього
рухомого та нерухомого) платника
податків ПАТ «Черкаський
приладобудівний завод» (), на підставі яких були з'ясовані
обставини, передбачені п.п. 94.2.3 п. 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
(відмова від проведення фактичної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення), рішенням
начальника ДПІ у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 29.09.2014 №70/23-01-17-0508
застосовано умовний адміністративний
арешт майна (всього рухомого та
нерухомого) платника податків
публічного акціонерного товариства
«Черкаський приладобудівний завод»,
, юридична адреса:
м.Черкаси, вул. 30 річчя Перемоги 5/1.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
відповідно до п. 75.1 статті 75
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Системний аналіз положень статей 75, 77-81
Податкового кодексу України дозволяє
зробити висновок про те, що поняття
камеральної, документальної та
фактичної перевірок є розмежованими,
та мають різне призначення, підстави та
порядок проведення.

Згідно п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України фактичною вважається
перевірка, що здійснюється за місцем
фактичного провадження платником
податків діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.2. ст. 80 Податкового
кодексу України фактична перевірка
може проводитися на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї із
встановлених цим пунктом обставин.

Зокрема, п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового
кодексу України визначає, що фактична
перевірка проводиться у разі отримання
в установленому законодавством
порядку інформації про використання
праці найманих осіб без належного
оформлення трудових відносин та
виплати роботодавцями доходів у
вигляді заробітної плати без сплати
податків до бюджету, а також здійснення
фізичною особою підприємницької
діяльності без державної реєстрації.

Згідно п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу
України фактична перевірка
проводиться двома і більше посадовими
особами контролюючого органу у
присутності посадових осіб суб'єкта
господарювання або його представника
та/або особи, що фактично здійснює
розрахункові операції.

Відповідно до п.п. 80.5 - 80.6. ст. 80
Податкового кодексу України допуск
посадових осіб контролюючих органів до
проведення фактичної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу. Під час проведення фактичної
перевірки в частині дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами), в
тому числі тим, яким установлено
випробування, перевіряється наявність
належного оформлення трудових
відносин, з'ясовуються питання щодо
ведення обліку роботи, виконаної
працівником, обліку витрат на оплату
праці, відомості про оплату праці
працівника. Для з'ясування факту
належного оформлення трудових
відносин з працівником, який здійснює
трудову діяльність, можуть
використовуватися документи, що
посвідчують особу, або інші документи,
які дають змогу її ідентифікувати
(посадове посвідчення, посвідчення
водія, санітарна книжка тощо).

Пункт 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України передбачає, що посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу
України у разі відмови платника
податків та/або посадових (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції) у
допуску посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки складається акт, який
засвідчує факт відмови.

Таким чином, аналізуючи норми
Податкового кодексу України можна
зробити висновок про те, що поняття
відмови від проведення перевірки і
поняття відмова від допуску до
проведення перевірки мають
самостійний правовий зміст, а тому
повинні розглядатися як нетотожні
поняття.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового
кодексу України адміністративний
арешт майна платника податків є
винятковим способом забезпечення
виконання платником под

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового
кодексу України передбачено, що арешт
майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин,
зокрема, платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

Таким чином, розглядувана норма
передбачає дві обставини, за наявності
яких може бути застосований арешт
майна платника податків: 1) платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення; 2)
платник податків відмовляється від
допуску посадових осіб контролюючого
органу.

Тому, є підстави вважати, що приписи п.п.
94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу
України поширюються на випадки
застосування арешту майна платника
податків у разі: або відмови від
проведення документальної перевірки,
або недопуску до перевірки будь-якого
виду, якщо для такої перевірки
передбачено застосування процедури
допуску.

Отже, арешт активів можна застосувати
як за відмови від допуску до
документальної перевірки, так і в разі
відмови від допуску до іншого виду
перевірки, зокрема фактичної
перевірки.

Відповідна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 15.09.2014 №К/800/55020/13
(2а/2370/4023/2012).

Згідно п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу
України, арешт на майно може бути
накладено рішенням керівника
контролюючого органу (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

Враховуючи наявність законних підстав
для проведення фактичної перевірки, з
огляду на те, що відповідач не допустив
посадових осіб контролюючого органу до
проведення фактичної перевірки, суд
дійшов висновку про правомірність
застосування позивачем
адміністративного арешту майна
платника податків - ПАТ «Черкаський
приладобудівний завод».

При цьому, суд вважає безпідставними
доводи відповідача про те, що податкові
органи не можуть проводити фактичних
перевірок підприємств
оборонно-промислового комплексу, до
яких відноситься публічне акціонерне
товариство «Черкаський
приладобудівний завод», з огляду на те,
що чинне законодавство України не
встановлює відповідних заборон чи
обмежень.

Необґрунтованими також є посилання
представника відповідача на можливе
відчуження майна товариства у зв'язку
накладенням адміністративного арешту.
Відповідно до п. 94.5 ст. 94 Податкового
кодексу України умовним арештом майна
визнається обмеження платника
податків щодо реалізації прав
власності на таке майно, який полягає в
обов'язковому попередньому отриманні
дозволу керівника відповідного
контролюючого органу на здійснення
платником податків будь-якої операції
з таким майном. Зазначений дозвіл може
бути виданий керівником контролюючого
органу, якщо за висновком податкового
керуючого здійснення платником
податків окремої операції не призведе
до збільшення його податкового боргу
або до зменшення ймовірності його
погашення.

При цьому, відповідно до положень п.п
94.19.3 п. 94.19 ст. 94 Податкового кодексу
України, усунення платником податків
причин застосування адміністративного
арешту є підставою для припинення
адміністративного арешту майна
платника податків.

Суд скептично оцінює заперечення
відповідача про припинення
адміністративного арешту внаслідок
проведення процедури банкрутства
товариства. Пудпункт 94.19.4 п. 94.19 ст. 94
Податкового кодексу України визначає,
що припинення адміністративного
арешту майна платника податків
здійснюється у зв'язку з: ліквідацією
платника податків, у тому числі
внаслідок проведення процедури
банкрутства. Юридична особа - публічне
акціонерне товариство «Черкаський
приладобудівний завод» не ліквідована.
Натомість, згідно ухвали
господарського суду Черкаської
області від 16.09.2014 у справі №925/1580/14,
судом лише прийнято до розгляду заяву
про порушення справи про банкрутство
ПАТ «Черкаський приладобудівний
завод».

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що подання про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання про підтвердження
обгрунтованості адміністративного
арешту задовольнити повністю.

Підтвердити обгрунтованість
адміністративного арешту майна
платника податків публічного
акціонерного товариства "Черкаський
приладобудівний завод" (18000, Черкаська
область, м. Черкаси, вул. 30 років
Перемоги, буд. 5/1, ідентифікаційний код
14309572).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
07.10.2014.