Справа № 813/6077/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2014 року 10 год. 44 хв.
Справа № 813/6077/14
Львівський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого - судді Сакалоша
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Ратич Х.О.,
представника відповідача - Ганущина
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства "Кредобанк" до
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області про визнання протиправними і
скасування рішення, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Публічного Акціонерного
Товариства "Кредобанк" до Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
про визнання протиправними і
скасування рішення Державної
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу № 0186 від
Ухвалою суду від 04.09.2014 року відкрито
провадження у справі. В судовому
засіданні 02.10.2014 року відповідно до
вимог ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що при прийнятті
Державною інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу №
0186 від 01.08.2014 року помилково
застосовано положення ст. 1 Закону
України «Про рекламу» та інших
законодавчих актів про рекламу та
невірно надано оцінку вивісці,
розміщеної на фасаді будинку № 109 на
вул. І. Франка у м. Львові, вважаючи її
зовнішньою рекламою, що є підставою для
не притягнення ПАТ «Кредобанк» до
відповідальності, передбаченої ст. 27
Закону України «Про рекламу».

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю з підстав викладених у
позовній заяві та наданих додаткових
поясненнях, просила позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав викладених у
письмових запереченнях за вх. № 31390 від
16.09.2014 року. Пояснив, що Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області діяла на підставі
та в межах повноважень визначених
Законом, просив в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для справи суд виходив з
наступного.

Департаментом економічної політики
Львівської міської ради направлено ПАТ
«Кредобанк» вимогу № 23/Р-3-1186 від 15.04.2014
року у зв'язку з порушенням ч. 1 ст. 16
Закону України "Про рекламу", а саме: у
зв'язку з самовільним встановленням
спеціальної конструкції зовнішньої
реклами на фасаді будинку № 109 на вул.
І.Франка.

Департаментом економічної політики
Львівської міської ради скеровано в
інспекцію з питань захисту прав
споживачів у Львівській області
подання № 23/Р-З-1373 від 19.05.2014 року про
порушення ПАТ «Кредобанк» Закону
України «Про рекламу», а саме,
встановлення без дозволу виконкому
Львівської міської ради спеціальної
конструкції зовнішньої реклами
(таблиці з написом «Банкомат» та
зображенням годинника, що позначає 24
годинну роботу банкомату) на фасаді
будинку по вул. І.Франка, 109 у м. Львові.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області в
рамках розгляду вищевказаного подання
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради, листом від
23.06.2014 року № 1801 було запропоновано
відповідачу в строк до 15.07.2014 року
надати наступні документи, а саме:
свідоцтво про державну реєстрацію,
ліцензію на здійснення діяльності
(якщо діяльність, що рекламується
вимагає наявності ліцензії), письмові
пояснення по факту вчинення порушення
законодавства про рекламу, дозвіл на
розміщення зовнішньої реклами (якщо
такий є), договір на право тимчасового
користування місцем для розміщення
рекламного засобу, документальне
підтвердження вартості розповсюдження
реклами за період до 1 року з моменту
отримання даного листа. Також
вищевказаним листом було повідомлено
відповідача, що розгляд справи про
порушення законодавства України про
рекламу буде проведено 01.08.2014 року з 09.00
хв. до 12 год. 00 хв.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області було
здійснено розгляд такої справи,
складено протокол засідання стосовно
справи про порушення законодавства про
рекламу № 0186 від 01.08.2014 року та
враховуючи ненадання інформації про
вартість реклами та інших документів
щодо її розповсюдження, вирішено
прийняти рішення про накладення на ПАТ
"Кредобанк" штрафу за порушення
законодавства про рекламу.

Рішенням від 01.08.2014 р. № 0186 Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області на ПАТ «Кредобанк»
накладено штраф у розмірі 1700 грн. та
зобов'язано відповідача в
установленому порядку сплатити штраф
до Державного бюджету Галицького
району м. Львова на вказані у рішенні
рахунки.

Однак, ПАТ «Кредобанк» не погодилося з
таким рішенням Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області та звернулося із позовом до
суду.

Вирішуючи даний спір суд враховує
наступне.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

В розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Предметом доказування відповідно до ч.
1 ст. 138 КАС України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду тощо) та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

Спірні правовідносини виникли
стосовно порушення законодавства у
сфері реклами, а відтак врегульовані
Законом України «Про рекламу» та
Порядком накладення штрафів за
порушення законодавства про рекламу,
який затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26 травня 2004 року N
693 (далі - Порядок №693), а також Типових
правил розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2003 р. №
2067 (далі - Типові правила).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про рекламу», розміщення зовнішньої
реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 46 Типових правил передбачено,
що у разі порушення порядку
розповсюдження та розміщення реклами
уповноважена особа органу, який
здійснює контроль за додержанням цих
Правил, звертається до розповсюджувача
зовнішньої реклами з вимогою усунення
порушень у визначений строк.

У разі невиконання цієї вимоги орган,
який здійснює контроль, подає
інформацію спеціально уповноваженому
органу виконавчої влади у сфері
захисту прав споживачів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пунктом 47 Типових правил
розповсюджувач зовнішньої реклами,
винний у порушенні цих Правил, несе
відповідальність згідно із
законодавством

Як визначено у ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про рекламу», контроль за дотриманням
законодавства України про рекламу
здійснюють у межах своїх повноважень
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, - щодо захисту прав
споживачів реклами.

Відтак, Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Львівській області
уповноважена здійснювати державний
контроль за дотриманням законодавства
України у сфері реклами, в тому числі в
частині наявності у розповсюджувачів
реклами дозволів на розміщення
об'єктів зовнішньої реклами.

У п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про
рекламу» визначено, що
відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть
розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, за поданням державних
органів, зазначених у статті 26 цього
Закону, або самостійно у випадках,
передбачених цією статтею, крім тих,
які віднесено виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на розповсюджувачів реклами
за вчинення дій, передбачених пунктом 3
частини другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдження
реклами.

При цьому у ч. 6 цієї статті визначено,
що за неподання або подання завідомо
недостовірної інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами та/або вартості
розповсюдження реклами центральному
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, необхідної
для здійснення ними передбачених цим
Законом повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз наведених положень
Закону України «Про рекламу» дає
підстави для висновку, що
розповсюджувачі реклами за розміщення
об'єктів зовнішньої реклами без
відповідного дозволу несуть
відповідальність у п'ятикратному
розмірі вартості реклами, що
розміщувалася. Таким чином, при
розгляді справи про порушення у сфері
реклами розповсюджувач реклами на
вимогу органу Держспоживінспекції
зобов'язаний надати повне та
достовірне документальне
підтвердження вартості реклами. При
цьому Законом передбачений окремий вид
відповідальності за ненадання такої
інформації - штраф у розмірі 1 700,00 грн.

Судом з матеріалів даної
адміністративної справи встановлено,
що відповідачем позивачу надіслано
лист 23.06.2014 року № 1801 відповідно до
якого останній просив надати, зокрема,
документальне підтвердження вартості
розповсюдження реклами за період до
року з моменту одержання даного листа
(вимоги) (договори, акти виконаних
робіт, квитанції про сплату, платіжні
доручення про сплату витрат на
розміщення рекламного засобу).

ПАТ «Кредобанк» листом від 15.07.2014 року
повідомлено відповідача, що вивіска,
яка була розташована на зовнішній
стінці будинку № 106 на вул. І.Франка, у м.
Львові не відноситься до реклами,
оскільки: містить тільки стилізовану
стрілку та напис, який вказує на
банкомат, який розташований під цією
вивіскою, вивіска розташована на
висоті першого поверху будинку,
вивіска розташована на будинку, в якому
банк орендує приміщення, яке
використовує під банкомат (договір
суборенди від 07.03.2008 року), вказана
вивіска не рекламувала надання
банківських послуг, а лише вказувала на
наявність під нею банкомату ПАТ
«Кредобанк» (використання банкомату не
відноситься до виду послуг, які надає
банк відповідно до Закону України «Про
банки і банківську діяльність».

Однак, такі пояснення представника
позивача суд до уваги не бере, з огляду
на наступне.

Департаментом економічної політики
Львівської міської ради направлено ПАТ
«Кредобанк» вимогу № 23/Р-3-1186 від 15.04.2014
року про усунення порушень
законодавства про рекламу, а саме
демонтувати рекламо носій.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області в
рамках розгляду подання Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, листом від 23.06.2014 року №
1801 було запропоновано відповідачу в
строк до 15.07.2014 року надати відповідні
документи, інформацію про вартість
розповсюдження рекламної конструкції,
а також надати пояснення по факту
розміщення рекламної конструкції з
порушенням встановленого законом
порядку.

Судом взято до уваги, що інформацію про
вартість розповсюдження рекламної
конструкції позивачем надано не було, у
зв'язку з чим відповідачем прийнято
рішення від 01.08.2014 року № 0186 про
накладення на ПАТ «Кредобанк» штрафу
за порушення законодавства про рекламу
в розмірі 1700,00 грн.

Відтак, приймаючи вищевказане рішення
про накладення штрафу, відповідач діяв
в межах, в спосіб та в порядку
передбаченому чинним законодавством.

Що ж до тверджень позивача, що таблиця з
написом «Банкомат» та зображенням
годинника, що позначає 24 годинну роботу
банкомату, не є рекламою, а містить лише
інформаційний матеріал, суд з такими не
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
рекламу» реклама - інформація про особу
чи товар, розповсюджена в будь-якій
формі та в будь-який спосіб і
призначена сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо такої особи чи товару.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
приходить до висновку, що розміщення
інформації про місцезнаходження
банкомату та його цілодобову роботу
спрямована сформувати або підтримати
обізнаність споживачів та їх інтерес
виключно щодо ПАТ «Кредобанк», а не до
іншої банківської установи, а відтак
відповідає вимогам реклами.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Судом взято до уваги те, що позивачем
вимога Департаменту економічної
політики Львівської міської ради №
23/Р-3-1186 від 15.04.2014 року, подання
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради № 23/Р-З-1373 від
19.05.2014 року та дії щодо їх прийняття не
оскаржувались, а відтак суд приходить
до висновку, що останній з такими
погодився.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи
на те, що ПАТ «Кредобанк» не надало на
вимогу відповідача документи з
витребуваною інформацію про вартість
розповсюдження реклами, а сама
розміщена інформація відповідає
вимогам реклами, суд дійшов висновку,
що відповідач правомірно застосував до
позивача штрафні санкції у розмірі 1700,00
грн., а відтак позовні вимоги є
необґрунтованими та такими у
задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 7-14, 17-20, 50, 69-72,
86, 94, 122, 138, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Повний текст постанови виготовлений 06
жовтня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.