Справа № 2а/0370/2707/12
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/81733/12

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

секретар судового засідання Василенко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України,
Північного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
про скасування наказів, поновлення на
роботі та стягнення грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що з 22 жовтня 1999 року по 13 серпня
2012 року позивач проходив військову
службу за контрактом у Луцькому
прикордонному загоні Державної
прикордонної служби України, перед
звільненням займав посаду начальника
відділення дільничних інспекторів
прикордонної служби 1 категорії
відділу прикордонної служби
«Березове» III категорії (тип В). Наказом
Північного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
від 7 липня 2012 року № 192-ос ОСОБА_1 було
звільнено з військової служби за
пунктом «е» частини шостої статті 26
(через службову невідповідність)
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу».
Підставою для звільнення позивача з
військової служби став висновок
службового розслідування щодо
з'ясування причин та передумов, що
призвели до порушень організації
службової діяльності дільничних
інспекторів прикордонної служби на
ділянці відповідальності
прикордонного поста «Кам'яне» відділу
прикордонної служби «Березове»,
затверджений начальником Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України 10 травня
2012 року, та наказ Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України «Про
результати службового розслідування»
від 10 травня 2012 року № 621. На думку
позивача, до нього безпідставно
застосовано таке суворе стягнення як
звільнення з військової служби через
службову невідповідність, яке в жодній
мірі не відповідає фактичним
обставинам справи. Крім цього, не
враховано попередньої поведінки
позивача на службі, наявності значної
кількості заохочень, відсутність
дисциплінарних стягнень. Просив
визнати протиправним та скасувати
пункт 1 наказу Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» від 22 травня 2012 року
№ 245 в частині накладення на позивача
дисциплінарного стягнення - звільнення
з військової служби за контрактом за
службовою невідповідністю; визнати
протиправним та скасувати наказ
Північного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
від 7 липня 2012 року № 192-ос в частині
звільнення позивача з військової
служби за контрактом за пунктом «е»
частини шостої статті 26 (через службову
невідповідність) Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу»; визнати протиправним та
скасувати наказ Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України «По
особовому складу» від 13 серпня 2012 року
№ 244-ос в частині виключення позивача
із списків особового складу частини та
зняття з усіх видів забезпечення;
зобов'язати командування Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України та
Луцького прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
поновити позивача на посаді і
виплатити грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року позов ОСОБА_1 задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
пункт 1 наказу Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» від 22 травня 2012 року
№ 245 в частині накладення на ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення - звільнення
з військової служби за контрактом за
службовою невідповідністю.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Північного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України від 7 липня 2012 року №
192-ос в частині звільнення ОСОБА_1 з
військової служби за контрактом за
пунктом «е» частини шостої статті 26
(через службову невідповідність)
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу».

Визнано протиправним та скасовано
наказ Луцького прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
«По особовому складу» від 13 серпня 2012
року № 244-ос в частині виключення
ОСОБА_1 із списків особового складу
частини та зняття з усіх видів
забезпечення.

Зобов'язано командування Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України та
Луцького прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
поновити позивача на військовій службі
на попередній посаді з 11 вересня 2012
року та виплатити грошове забезпечення
за час вимушеного прогулу.

Постанову в частині поновлення
позивача на військовій службі на
посаді та стягнення грошового
забезпечення допущено до негайного
виконання.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року апеляційну скаргу
Луцького прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
задоволено. Постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2012 року скасовано. Прийнято
нову постанову, якою відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судом апеляційної інстанції неповне
з'ясування обставин, які мають значення
у справі, та порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
позивач просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за
контрактом в органах Державної
прикордонної служби України. 11 лютого
2010 року з позивачем переукладено
контракт на подальше проходження
військової служби в Державній
прикордонній службі України на період
з 18 квітня 2010 року по 17 квітня 2013 року на
посаді начальника відділення
дільничних інспекторів прикордонної
служби прикордонного поста «Кам'яне»
відділу прикордонної служби
«Березове».

Наказом начальника Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України «Про
результати службового розслідування»
від 10 травня 2012 року № 621 за порушення
вимог статті 12 Статуту внутрішньої
служби Збройних Сил України, алгоритму
дій посадових осіб відділу
прикордонної служби по контролю за
службовою діяльністю дільничних
інспекторів прикордонної служби,
затвердженого наказом начальника
Північного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
від 14 січня 2012 року № 19, відсутність
доповіді начальнику відділу
прикордонної служби про необхідність
внести зміни в графік своєї роботи,
зміну графіка спільного несення служби
без дозволу начальника відділу та
старшого зміни прикордонних нарядів
прийнято рішення клопотати перед
начальником Північного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України про притягнення до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з військової служби
за контрактом за службовою
невідповідністю начальника відділення
дільничних інспекторів прикордонної
служби прикордонного поста «Кам'яне»
відділу прикордонної служби
«Березове» старшину ОСОБА_1

Наказом начальника Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» від 22 травня 2012
року № 245 за порушення вимог статті 12
Статуту внутрішньої служби Збройних
Сил України, алгоритму дій посадових
осіб відділу прикордонної служби по
контролю за службовою діяльністю
дільничних інспекторів прикордонної
служби, затвердженого наказом
начальника Північного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України від 14 січня 2012 року № 19,
відсутність доповіді начальнику
відділу прикордонної служби
«Березове» про необхідність внесення
змін в графік своєї роботи та
самовільне внесення змін до графіку
спільного несення служби старшині
ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне
стягнення - звільнення з військової
служби за контрактом за службовою
невідповідністю.

Наказом начальника Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України від 7 липня
2012 року № 192-ос припинено (розірвано)
контракт та звільнено з військової
служби за пунктом «е» частини шостої
статті 26 (через службову
невідповідність) Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» в запас старшину ОСОБА_1,
дільничного інспектора прикордонної
служби 1 категорії відділення
дільничних інспекторів прикордонної
служби відділу прикордонної служби
«Березове» ІІІ категорії (тип В) без
права носіння військової форми.

Наказом тимчасово виконуючого
обов'язки начальника Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України від 13
серпня 2012 року № 244-ос старшину ОСОБА_1,
дільничного інспектора прикордонної
служби 1 категорії відділення
дільничних інспекторів прикордонної
служби відділу прикордонної служби
«Березове» ІІІ категорії (тип В),
звільненого у запас Збройних Сил
України наказом начальника Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України від 7 липня
2012 року № 192-ос за пунктом «е» частини
шостої статті 26 (через службову
невідповідність) Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», виключено зі списків частини
та усіх видів забезпечення 13 серпня 2012
року.

Звільненню позивача з військової
служби передувало службове
розслідування, яким було встановлено
порушення позивачем вимог статті 12
Статуту внутрішньої служби Збройних
Сил України (відсутність доповіді
начальнику відділу прикордонної
служби про необхідність внесення змін
в графік своєї роботи) та алгоритму дій
посадових осіб відділу прикордонної
служби по контролю за службовою
діяльністю дільничних інспекторів
прикордонної служби, затвердженого
наказом начальника Північного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України від 14
січня 2012 року № 19 (зміна графіку
спільного несення служби без дозволу
начальника відділу та старшого зміни
прикордонних нарядів - надання команди
старшому сержанту ОСОБА_2 одному
висуватись в район
інформаційно-попереджувального знака
1/21).

Обставини, встановлені службовим
розслідуванням, підтверджені
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій на підставі досліджених у
судових засіданнях доказів.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про Дисциплінарний
статут Збройних Сил України» від 24
березня 1999 року № 551-XIV (далі - Статут)
військова дисципліна - це бездоганне і
неухильне додержання всіма
військовослужбовцями порядку і правил,
встановлених військовими статутами та
іншим законодавством України.

Статтею 4 Статуту передбачено, що
військова дисципліна зобов'язує
кожного військовослужбовця:
додержуватися Конституції та законів
України, Військової присяги, неухильно
виконувати вимоги військових статутів,
накази командирів; бути пильним,
зберігати державну та військову
таємницю; додержуватися визначених
військовими статутами правил
взаємовідносин між
військовослужбовцями, зміцнювати
військове товариство; виявляти повагу
до командирів і один до одного, бути
ввічливими і додержуватися
військового етикету; поводитися з
гідністю й честю, не допускати самому і
стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно з частиною першою статті 45
Статуту у разі невиконання
(неналежного виконання)
військовослужбовцем своїх службових
обов'язків, порушення
військовослужбовцем військової
дисципліни або громадського порядку
командир повинен нагадати йому про
обов'язки служби, а за необхідності -
накласти дисциплінарне стягнення

Стаття 51 Статуту передбачає, що на
сержантів (старшин) військової служби
за контрактом, можуть бути накладені
такі стягнення: а) зауваження; б) догана;
в) сувора догана; г) попередження про
неповну службову відповідність; е)
пониження в посаді; є)
пониження у військовому званні на один
ступінь; ж) пониження у військовому
званні на один ступінь з переведенням
на нижчу посаду; з) позбавлення
сержантського (старшинського) звання;
и) звільнення з військової служби за
контрактом за службовою
невідповідністю.

Згідно з вимогами статті 84 Статуту
прийняттю рішення командиром про
накладення на підлеглого
дисциплінарного стягнення може
передувати службове розслідування.
Воно проводиться з метою уточнення
причин і умов, що сприяли вчиненню
правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до частини другої статті 86
Статуту під час накладення
дисциплінарного стягнення та обрання
його виду враховується: характер та
обставини вчинення правопорушення,
його наслідки, попередня поведінка
військовослужбовця, а також тривалість
військової служби та рівень знань про
порядок служби.

Згідно зі статтею 12 Статуту
внутрішньої служби Збройних Сил
України, затвердженого Законом України
від 24 березня 1999 року № 548-XIV, дія якого
поширюється на Державну прикордонну
службу України, про все, що сталося з
військовослужбовцем і стосується
виконання ним службових обов'язків, та
про зроблені йому зауваження
військовослужбовець зобов'язаний
доповідати своєму безпосередньому
начальникові.

Наказом начальника Північного
регіонального управління від 14 січня
2012 року №19 було затверджено типовий
алгоритм дій посадових осіб відділу
прикордонної служби по контролю за
службовою діяльністю дільничних
інспекторів прикордонної служби,
відповідно до якого на начальника
відділення дільничних інспекторів
прикордонної служби покладено
обов'язок доповідати начальнику
відділу прикордонної служби про
обстановку в секторах
відповідальності дільничних
інспекторів прикордонної служби, плану
роботи відділення протягом доби.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 не доповів начальнику відділу
прикордонної служби «Березове»
старшому лейтенанту ОСОБА_3 про
необхідність внести зміни до графіку
спільного несення служби в зв'язку з
продовженням святкування Дня
дільничного інспектора, а також про
самовільну зміну графіку спільного
несення служби, коли дав команду
старшому сержанту ОСОБА_2 одному
висуватись на місце несення служби, а
сам повернувся до відділу прикордонної
служби «Березове».

Відповідно до положень пунктів 2.1, 2.2
Інструкції з організації службової
діяльності дільничних інспекторів
прикордонної служби Державної
прикордонної служби України,
затвердженої наказом Адміністрації
Державної прикордонної служби України
від 5 жовтня 2007 року № 790, дільничні
інспектори прикордонної служби
призначені для виявлення, припинення
та запобігання злочинам і
адміністративним правопорушенням,
протидію яким законодавством
віднесено до компетенції Державної
прикордонної служби України, роботи з
громадськими формуваннями з охорони
громадського порядку і державного
кордону, а також повсякденного
збирання даних обстановки і добування
інформації про порушення
законодавства України про державний
кордон та підготовку до них. Дільничні
інспектори прикордонної служби несуть
персональну відповідальність за
повноту, достовірність та своєчасність
передачі отриманої інформації про
порушення і підготовку до порушення
законодавства про державний кордон, а
також за ефективність заходів з
контролю за додержанням прикордонного
режиму на ділянці (секторі)
відповідальності. Службова діяльність
дільничних інспекторів прикордонної
служби прирівнюється до служби у
прикордонних нарядах з охорони
державного кордону.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційного суду про те, що факти
неповідомлення позивачем начальника
відділу прикордонної служби
«Березове» про необхідність внесення
змін в графік своєї роботи та зміни
позивачем графіку спільного несення
служби без дозволу начальника відділу
та старшого зміни прикордонних нарядів
підтверджуються висновком службового
розслідування від 10 травня 2012 року,
встановлені під час розгляду справи
судом першої інстанції та визнані
позивачем та його представником.
Позивач неналежно виконав свої
службові обов'язки, що безпосередньо
пов'язані з охороною державного
кордону України. Обране відповідачем
дисциплінарне стягнення відповідає
вчиненому позивачем дисциплінарному
проступку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції, скасовуючи рішення суду
першої інстанції, належним чином
встановив обставини справи, дав
відповідну оцінку дослідженим у
судових засіданнях доказам у справі, та
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову, оскільки
відповідач правомірно застосував до
позивача дисциплінарне стягнення -
звільнення з військової служби за
контрактом за службовою
невідповідністю, порушень вимог
Дисциплінарного статуту Збройних Сил
України не допустив.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги, висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовуються,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167 ч. 2, 210, 220, 221,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.