Справа № 826/6717/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6717/14
Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» на постанову Окружного
адміністративного суду м.
Києва від 16.06.2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» до Роменської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Роменської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11.11.2013 року
в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі, посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
співробітниками Роменської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79
Податкового кодексу України, у
відповідності до доповідної записки
від 08.01.2014 №1/15-231, проведено позапланову
невиїзну перевірку.

За результатами документальної
позапланової невиїзної перевірки ПАТ
«Укрнафта» (код за ) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, а саме, своєчасності
сплати самостійно узгодженого
грошового зобов'язання по платі за
користування надрами для видобування
нафти за червень 2013 року, було складено
акт перевірки від 21.01.2014р.
№000028/18-13-15-01/00135390.

Актом перевірки встановлено, що
позивачем порушено підпункт 263.12.1 пункт
263.12 статті 263 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, з
подальшими змінами та доповненнями
(далі - ПК України), а саме, несвоєчасно
було сплачено до бюджету узгоджені
суми грошових зобов'язань по платі за
користування надрами для видобування
нафти за червень 2013 року, зокрема,
частина податкового зобов'язання в
розмірі 40381185,7 грн. (податкові
розрахунки від 19 липня 2013 року №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №) по строку сплати 30
липня 2013 року фактично була погашена 31
липня 2013 року (на підставі заяви на
перерахування коштів згідно
платіжного доручення №220), тобто із
затримкою на 1 календарний день.

На підставі висновку акту перевірки,
Роменською ОДПІ було прийнято
податкове повідомлення - рішення від 03
лютого 2014 року № /4887, яким було
застосовано штраф у розмірі 10
відсотків погашеної суми боргу в
розмірі 4038118,57 грн.

Однак колегія суддів не може
погодитись з таким висновком, виходячи
з наступного.

Встановлено, що ПАТ «Укрнафта» в особі
НГВУ «Охтирканафтогаз» 19.07.2013 року
подало до Роменської ОДПІ податкові
розрахунки з плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин за порядковими номерами № №
139-149 (включно).

Загальна сума задекларованих у даних
податкових розрахунках податкових
зобов'язань склала 74 080 117,79 грн.

З них, ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ
«Охтирканафтогаз» було задекларовано
55 381 485,57 грн. податкових
зобов'язань з плати за користування
надрами для видобування нафти.

Із суми задекларованих ПАТ «Укрнафта»
в особі НГВУ «Охтирканафтогаз»
податкових зобов'язань із плати за
користування надрами для видобування
нафти, тобто із суми 55 381 485,57 грн., 15 000 000,
00 грн. було сплачено за платіжним
дорученням № 6351 від 29.07.2013 р.
та 29.07.2013р. «проведено» банком.

Сума, в розмірі 40 381 485,57 грн., були
сплачені за платіжним дорученням № 6353
від 30.07.2013 р. Відповідно до відмітки на
останньому платіжному дорученні, його
було «проведено» банком 30.07.2013 р.

Тобто, як встановлено судом, сплата ПАТ
«Укрнафта» в особі НГВУ
«Охтирканафтогаз» самостійно
узгоджених позивачем за червень 2013
року податкових зобов'язань із плати за
користування надрами на обсяги
видобутої нафти, а саме - податкових
зобов'язань у сумі 55 381 485,57 грн.,
відбулась частинами 29.07.2013 року та
30.07.2013 року.

Так, відповідно до ст. 126 Податкового
кодексу України, у разі, якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Таким чином, підставою для
відповідальності (яка забезпечує
одночасно можливість визначення
розміру такої відповідальності), за ст.
126 ПК України, є сплата/перерахування
узгодженого грошового зобов'язання
після спливу граничного строку для
його сплати.

Як вбачається з платіжного доручення,
та даних ГУ ДКСУ у Сумській області
платіж у сумі 40 381 485,57 грн. (як плата за
користування надрами) був зарахований
до загального фонду Державного бюджету
України 30.07.2014 р.

Так, відповідно до Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою НБУ від 21.01.2004 р. № 22,
безготівкові розрахунки
-перерахування певної суми коштів з
рахунків платників на рахунки
отримувачів коштів, а також
перерахування банками за дорученням
підприємств і фізичних осіб коштів,
унесених ними готівкою в касу банку, на
рахунки отримувачів коштів. Ці
розрахунки проводяться банком на
підставі розрахункових документів на
паперових носіях чи в електронному
вигляді.

Тобто, лише розрахункові документи
підтверджують факт здійснення
перерахування коштів. Будь-які
документи внутрішнього обліку
відповідача не можуть підтверджувати
факт здійснення перерахування коштів
ПАТ «Укрнафта».

А тому, висновок суду першої інстанції
про те, що сплата податкових
зобов'язань мала місце після 30.07.2013 року
є необґрунтованим та не підтвердженим
належними та допустимими доказами.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, у зазначеному платіжному
дорученні позивачем помилково замість
Роменського управління казначейської
служби та його рахунку було зазначено
Охтирське управління казначейської
служби та його рахунок.

При цьому однаковими в обох платіжних
дорученнях зазначено навіть коди банку
одержувача платежів.

31.07.2013 року позивач звернувся до
Охтирської ОДПІ із листом від 31.07.2013 р.
№ 18-01/5613 з проханням платіж за
користування надрами для видобування
нафти у сумі 40 381 485,57 гри.,
перерахований за платіжним дорученням
№ 6353 від 30.07.2013 р., код платежу 13030700,
зарахувати в рахунок плати за
користування надрами за видобуток
нафти за червень 2013 року в Роменському
районі до Роменського управління
казначейства.

Тобто, зазначене вище, не змінює того
факту, що кошти у сумі 40 381 485,57 грн. були
сплачені 30.07.2013 р. до Державного бюджету
України за вірним кодом бюджетної
класифікації, що забезпечило
можливість Державної казначейської
служби України, як єдиного цілісного
утворення, належним чином відобразити
такий платіж у звіті про виконання
дохідної частини загального фонду
Державного бюджету в частині плати за
користування надрами для видобування
нафти, задекларованої ПАТ «Укрнафта» в
особі НГВУ «Охтирканафтогаз» за
червень 2013 року.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції помилково прийшов
до висновку, що перерахований 30.07.2013 р.
позивачем платіж, не міг вважатись
перерахованим саме 30.07.2013 року,
оскільки при його перерахуванні було
використано рахунок іншого районного
казначейства,

Однак, як встановлено, вимогами чинного
законодавства не передбачено, що
зобов'язання повинно бути сплачено на
якийсь конкретний рахунок/через якесь
конкретне районне казначейство.

Так, відповідно до пп. 263.13.1. п. 263.13. ст. 263
ПК України, платник несе
відповідальність за правильність
обчислення суми плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин, повноту і своєчасність її
внесення до бюджету, а також за
своєчасність подання контролюючим
органам відповідних розрахунків
згідно з нормами цього Кодексу та інших
законів України.

Згідно із пп. 263.12.1. п. 263.12. ст. 263 ПК
України, платник плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин та уповноважена особа,
визначена, відповідно до підпункту 263.1.4
пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу,
протягом десяти календарних днів після
закінчення граничного строку подання
податкового розрахунку за податковий
(звітний) період сплачують податкові
зобов'язання у сумі, визначеній в
розрахунку з плати, поданому ними
контролюючому органу за
місцезнаходженням ділянки надр, з якої
видобуті корисні копалини, у разі
розміщення такої ділянки надр у межах
території України.

Таким чином, платник плати за
користування надрами несе
відповідальність за своєчасну сплату
податку до бюджету. При цьому
процитовані норми не вимагають
перерахування коштів через певне
казначейство (на що вказує відповідач у
справі).

Відповідно до пп. 263.11.1. п. 263.11. ст. 263
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), платник плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин та уповноважена особа,
визначена відповідно до підпункту 263.1.4
пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, до
закінчення граничного строку подання
податкових розрахунків, визначеного
розділом II цього Кодексу, та за формою,
встановленою відповідно до статті
46 цього Кодексу, подають за
податковий (звітний) період, що
дорівнює календарному кварталу, а при
видобуванні вуглеводневої сировини, що
дорівнює календарному місяцю,
податкові розрахунки з плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин до контролюючого
органу.

Граничний строк сплати податкового
зобов'язання з плати за користування
надрами відраховується від граничної
дати подання податкового розрахунку,
визначеної, відповідно до того ж таки
розділу II ПК України.

Відповідно до п. 46.1. ст. 46 ПК України,
податкова декларація, розрахунок (далі
-податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Згідно із п. 49.1. ст. 49 ПК України,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків.

Відповідно до пп. 49.18.1. п. 49.18. ст. 49 ПК
України, податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із п. 49.20. ст. 49 ПК України, якщо
останній день строку подання
податкової декларації припадає на
вихідний або святковий день, то
останнім днем строку вважається
операційний (банківський) день, що
настає за вихідним або святковим днем.

Таким чином, граничний строк подання
податкової декларації (в т.ч.
податкового розрахунку з плати за
користування надрами) може зміститись
у випадку, якщо останній день такого
строку припадає на вихідний або
святковий день.

Відповідно до ст. 57 ПК України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, сплата узгодженого податкового
зобов'язання починає свій перебіг із
наступного дня за днем, який є
граничним днем подання податкової
декларації.

Якщо, відповідно до п. 49.20. ст. 49 ПК
України, зміщується граничний строк
подання декларації, то зазначене має
своїм наслідком зміщення початку
перебігу строку для сплати податкового
зобов'язання.

При ньому у такій ситуації має місце не
зміна строків сплати податкового
зобов'язання, змінюється лише
початкова дата відліку таких строків з
прив'язкою до дня, який, з урахуванням
положень п. 49.1, п. 49.18, п. 49.20 ст. 49 ПК
України, є граничним днем подання
податкової декларації.

Граничним днем подання податкового
розрахунку з плати за користування
надрами за червень 2013 року було 22 липня
2013 року (понеділок), оскільки 20 липня 2013
року припадало на суботу.

Узгоджені податкові зобов 'язанпя із
плати за користування надрами,
зазначені ПАТ «Укрнафта» у податкових
розрахунках з плати за користування
надрами за червень 2013 року, підлягали
сплаті протягом 10 днів, наступних за
останнім днем строку подання
податкового розрахунку за червень 2013
р., тобто не пізніше 01.08.2013 року.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
податкове повідомлення-рішення від 03
лютого 2014 року № /4887 винесено
Роменською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Сумській
області з порушення вимог чинного
законодавства.

А тому, постанова суду першої інстанції
не відповідає нормам матеріального
права, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для скасування, з постановленням нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167,
195,196,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.06.2014 року скасувати
та постановити нову, якою позов
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» до Роменської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 03 лютого 2014
року № /4887.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М.Ганечко

Судді:
А.Ю.Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст постанови виготовлений
03.10.2014 року.

Головуючий суддя

Ганечко О.М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.