Справа № 5121/11/2170
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа №2а-
5121/11/217011 год.19 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю представника позивача
Шатохіної О.І., представника
відповідача Попелишко Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Ізумрудний"
до Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Ізумрудний» (позивач)
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції АР Крим
(відповідач) від 09.06.08:

- № 000585/17-01/0 про визначення податкового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб на суму 24372,97 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
48745,94 грн.,

- № 000587/23-1/0 про визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 1250089 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
861616 грн.,

- № 000588/23-1/0 про визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість у вигляді застосування
штрафних санкцій в сумі 129528 грн.,

- №000586/23-1/0 про визначення податкового
зобов'язання по фіксованому
сільськогосподарському податку на
суму 16249,57 грн. та застосування штрафних
санкцій в сумі 8276,85 грн.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення були прийняті за
висновками виїзної позапланової
документальної перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період 2 півріччя 2005 - 1 грудня 2007 року
(за наслідками якої складено акт
перевірки від 29 травня 2008 року №
680/23-1/00233709), яку, на думку позивача
проведено незаконно, з численними
порушеннями. Відповідачем при
проведенні перевірки не з'ясовано усіх
фактичних обставин здійснення
позивачем господарських операцій,
односторонньо та не в повному обсязі
досліджено первинні документи, що
підтверджують продаж товарів, невірно
застосовано до спірних правовідносин
норми чинного законодавства, що
призвело до помилкових висновків та
визначення позивачу грошових
зобов'язань та застосування санкцій.

Представник позивача прибув в судове
засідання, наполягає на задоволенні
позову.

21.07.14 судом отримано листа від
відповідача по справі - Джанкойської
об'єднаної державної податкової
інспекції Державної податкової служби
в АР Крим, в якому зазначено про те, що
відповідно до Федерального
Конституційного закону від 21.03.14 № 6ФКЗ
"О принятии в Росийскую Федерацию
Республики Крым и города федерального
значения Севастополя", Республика Крим
прийнята в Російську Федерацію,
наказом Податкової служби Республіки
Крим № 6 від 16.04.14 утворена Джанкойська
об'єднана податкова інспекція
Податкової служби Республіки Крим, в
положенні якої визначено, що суми
неузгоджених зобов'язань, які були
визначені рішеннями органів доходів і
зборів України, та були оскаржені в
судовому порядку та перебувають на
розгляді у судах станом на 18.03.14, не
визнаються заборгованістю в разі їх
узгодженості, а також, відповідно до
тимчасового положення про Податкову
службу Республіки Крим, затвердженого
Постановою Верховної Ради АРК від 11.03.14
№ 1737-6/14, положеннями підзвітних
податковій службі РК інспекцій,
відповідні органи не визначені
правонаступниками Головного
управління Міндоходів в АР
Крим/Головної Податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АР
Крим.

Ухвалою від 21.08.2014 суд здійснив заміну
відповідача на правонаступника
Генічеську ОДПІ ГУ Міндоходів у ХО у
зв'язку із реорганізацією та
приєднанням Джанкойської об'єднаної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби в АР Крим
до Генічеської ОДПІ відповідно до
постанови КМУ від 06.08.14 № 311 "Про
утворення територіальних органів
Державної фіскальної служби та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких актів Кабінету Міністрів
України".

Відповідач - Генічеська об'єднана
державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(правонаступник Джанкойської
Державної податкової інспекції у АР
Крим) проти позову заперечує, просить
відмовити в його задоволенні, вважає
податкові повідомлення-рішення
прийнятими відповідно до чинного
законодавства та виявлених порушень,
посилаючись на те, що порушень
процедури проведення перевірки
допущено не було, що підтверджується
судовими рішеннями, які набрали
чинності по справі № 2а-1528/12/0170/11.

Представник відповідача прибув в
судове засідання, проти задоволення
позову заперечує.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Ізумрудний» є юридичною
особою, платником податків, станом на
травень 2008 року знаходився на обліку у
Джанкойської об'єднаної ДПІ АР Крим з
11.05.2000, на день розгляду спору
знаходиться на обліку Генічеської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області. Види
діяльності згідно КВЕД, у т.ч.:
вирощування фруктів, ягід, горіхів,
культур для виробництва напоїв;
виробництво дистильованих алкогольних
напоїв; виробництво етилового спирту
із зброджуваних продуктів; виробництво
виноградних вин.

В травні 2008 року фахівцями
Джанкойської ОДПІ АР Крим була
проведена позапланова документальна
перевірка СВК "Ізумрудний" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період 2 півріччя 2005 - 1 грудня 2007 року, в
акті перевірки від 29 травня 2008 року №
680/23-1/00233709 було зазначено, що за період
01.06.2006 - 01.07.2007 позапланова
документальна перевірка не
проводилась через відсутність
документів (т. 2 арк. справи 2-61).
Перевірка була проведена на підставі
постанови Залізничного районного суду
м. Сімферополя від 26.12.07, яка порушена
02.11.07. Про перевірку та необхідність
надання документів на перевірку
повідомлявся керівник СВК
«Ізумрудний» Бєляков В.С., але у наданні
документів було відмовлено з
посиланням на відсутність правових
підстав для проведення перевірки.

13.05.08 фахівці Джанкойської ОДПІ
прибули до позивача для проведення
перевірки на підставі наказу № 255 від
08.05.08 та направлення № 191/23-1 від 12.05.08,
але до перевірки допущені не були (т. 3
арк. справи 65-67). Перевірка проводилась
в приміщенні податкової міліції
Джанкойської ОДПІ з 13.05.2008 по 22.05.2008. В п.
2.10 акту перевірки зазначені документи,
надані на перевірку слідчим відділом
податкової міліції ДПА в АР Крим, як
були вилучені у позивача згідно
протоколу обшуку від 19.02.2008, а також
перевіркою були охоплені банківські
документи, вилучені слідчим органом в
установах банку (перелік документів т. 2
арк. справи 9). На запит ОДПІ про надання
додаткових документів від 20.05.2008 №
2349/10/23-1 СВК (запит отриманий позивачем
22.05.2008) відповіді ОДПІ не отримало (т. 3
арк. справи 68-70).

Перевіркою встановлено порушення СВК
«Ізумрудний»:

- п.4.1, п.4.2 ст.4, п.п.7.2.1, п.п.7.2.6, п.п.7.2.8 п.7.2,
п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7, п.11.29 ст. 11 Закону України
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого сума податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість занижена по Декларації 103
(бюджетна): за період 01.07.2005 - 01.06.2006 на 674
637 грн., за період 01.07.2007 - 01.12.2007 на 575 452
грн., усього на суму 1 250 089 грн.; по
Декларації 102 (тваринництво) за період
01.07.2005 - 01.06.2006 заниження суми податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість становило 3039 грн., за період
01.07.2007 - 01.12.2007 заниження суми податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість становило 126 489 грн., усього на
суму 129 528 грн.; по Декларації 101 (власна
продукція) за період 01.07.2005 - 01.06.2006
завищення суми податкових зобов'язань
по податку на додану вартість
становило 447 971 грн., за період 01.07.2007 -
01.12.2007 - заниження суми податкових
зобов'язань становило 400 989 грн., усього
завищення на суму 46 982 грн.;

- ст.ст. 3, 5 Закону України «Про
фіксований сільськогосподарський
податок» від 17.12.1998 № 320-ХІV, у
результаті занижене податкове
зобов'язання по фіксованому
сільськогосподарському податку на
загальну у сумі 16 249,57 грн. у тому числі:
за період 01.07.2005 - 31.12.2005 у сумі 6 898,70 грн.,
за період 01.11.2006 - 31.12.2006 у сумі 9 654,99 грн.
за період 01.01.2007 - 01.12.2007 у сумі 304,12 грн.;

- порушення п. 3.4 ст. 3, п.п. 4.2.9 «г» п. 4.2 ст.
4, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» від
22.05.03 № 889-ІV, в результаті чого
встановлено заниження податку з
доходів фізичних осіб за 2006 рік у сумі 24
372,97грн.

За наслідками перевірки Джанкойською
об'єднаною державною податковою
інспекцією АР Крим 09.06.08 були прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № 000585/17-01/0 про визначення податкового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб на суму 24372,97 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
48745,94 грн.,

- № 000587/23-1/0 про визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 1250089 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
861616 грн.,

- № 000588/23-1/0 про визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість у вигляді застосування
штрафних санкцій в сумі 129 528 грн.

- №000586/23-1/0 про визначення податкового
зобов'язання по фіксованому
сільськогосподарському податку на
суму 16249,57 грн. та застосування штрафних
санкцій в сумі 8276,85 грн. (т. 1 арк. справи
5-8).

Позивач оскаржував податкові
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку, при
розгляді скарги Джанкойською ОДПІ
рішення були залишені без змін, а
скарга без задоволення.

При розгляді скарги Державною
податковою адміністрацією в АР Крим
рішенням від 23.10.2008 № 12683/10/25-023 скарга
була частково задоволена, скасовано
податкове повідомлення-рішення
Джанкойської ОДПІ від 09.06.08 № 000585/17-01/0 в
частині визначення податкового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб в сумі 9504 грн. 06 коп. (т. 1
арк. справи 21-27). ДПА в АР Крим дійшла до
висновку, що при визначенні розміру
податку на доходи фізичних осіб
податковою інспекцією був невірно
застосований коефіцієнт 1.1494, розмір
податку має складати 21204 грн. 95 коп., що
менше на 3168 грн. 02 коп., штрафні санкції
завищені на 6336 грн. 04 коп. Позивачу
надіслано податкове
повідомлення-рішення № 000585/17-01/2 від
30.10.08 про визначення суми податкового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб на 21204 грн. 95 коп. та
застосування штрафних санкцій в сумі
42409 грн. 90 коп.

Оскарження податкових
повідомлень-рішень до Державної
податкової адміністрації України не
змінило сум донарахованих податкових
зобов'язань та штрафних санкцій.

Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Доводи позивача щодо відсутність
підстав для проведення перевірки СВК
та щодо неправомірних дій при її
проведенні суд не приймає до уваги,
оскільки дане питання було предметом
іншого судового спору, постановою
окружного адміністративного суду АР
Крим від 22.03.12 по справі № 2а-1528/12/0170/11,
яка набрала законної сили, було
відмовлено СВК «Ізумрудний» в
задоволенні позову про визнання
протиправними дій Джанкойської ОДПІ з
проведення позапланової
документальної перевірки СВК
"Ізумрудний", яка була проведена з 13.05.08
по 22.05.08 (т.3 арк. справи 87-88). Судом
визнано, що перевірка проводилась на
виконання постанови районного суду, та
наказу Джанкойської ОДПІ № 225 від 08.05.08,
направлення від 12.05.08 № 191/23-1,
податковою інспекцією були дотримані
усі вимоги ст.ст. 11, 11-1 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні". Рішення суду як підстава
проведення позапланової виїзної
перевірки передбачена ч. 9 ст. 11-2 Закону
«Про державну податкову службу в
Україні".

При розгляді вимог щодо визнання
неправомірності донарахування податку
з доходів фізичних осіб за 2006 рік
податковим повідомленням-рішенням №
000585/17-01/0, судом встановлено, що в акті
перевірки зазначено про порушення СВК
"Ізумрудний" п.3.4 ст. 3, п.п. 4.2.9 "г" п. 4.2 ст.
4, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" від
22.05.03 № 889-ІV (далі Закон № 889), у
результаті чого встановлено заниження
нарахування податку з доходів фізичних
осіб за 2006 рік у сумі 24 372,97 грн.
Матеріали справи свідчать, що СВК
"Ізумрудний" у червні 2006 року придбав
автомобіль Subaru Forester вартістю 163 115 грн. і
згідно акту прийому-передачі від 24.06.2006
(т. 3 арк. справи 7) автомобіль передано
ОСОБА_4 в обмін на частину майнового паю
ОСОБА_5. Згідно протоколу зборів членів
і засновників СВК "Ізумрудний" від
20.06.2006 , на засіданні було розглянуто
заяви ОСОБА_6 та її доньки ОСОБА_5 про
придбання автомобіля Subaru Forester і
передачі в рахунок майнового паю
ОСОБА_5 та прийнято рішення про надання
згоди на придбання автомобіля Subaru Forester
та передачі його в рахунок погашення
майнового паю ОСОБА_5, але з реєстрацією
автомашини на матір - ОСОБА_7, яка працює
головним ветлікарем підприємства та є
одним із засновників СВК "Ізумрудний",
при умові використання автомобіля у
виробничих цілях.

Згідно з чинним законодавством
України, об'єкт оподаткування
резидента визначено п.3.1 ст. 3 Закону №
889 який включає: загальний місячний
оподатковуваний дохід; чистий річний
оподатковуваний дохід, який
визначається шляхом зменшення
загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту
такого звітного року; доходи з джерелом
їх походження з України, які підлягають
кінцевому оподаткуванню при їх
виплаті; іноземні доходи. Згідно п.4.2.9
"г" п.4.2 ст.4 Закону України № 889 "... до
складу загального місячного
оподатковуваного доходу включається
дохід, отриманий платником податку від
його працедавця як додаткове благо, а
тобто, суми грошового або майнового
відшкодування будь-яких витрат або
втрат платника податку, крім тих, що
підлягають обов'язковому
відшкодуванню згідно із законом за
рахунок бюджету або звільняються від
оподаткування згідно з цим Законом".
Згідно п. 3.4 ст. 3 Закону України № 889, "...
при нарахуванні доходів у будь - яких не
грошових формах об'єкт оподаткування
визначається як вартість такого
нарахування, визначена за звичайними
цінами, помножена на коефіцієнт (1,1494)".
Згідно п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України №
889, "... податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок...".

Перевіряючими посадовими особами
донарахування податку з доходів
фізичних осіб проведено з операції
безоплатного отримання ОСОБА_7
автомобіля Subaru Forester (як отримане
додаткове благо - оподатковуваний
дохід, з урахуванням коефіцієнта 1,1494),
в сумі 24 372,97 грн. (таблиця № 31 акту
перевірки), а саме: 163 115 грн. х 1,1494 = 187 484,38
грн. х 13% ставка податку = 24 372,97 грн.

При розгляді скарги Державною
податковою адміністрацією в АР Крим
рішенням від 23.10.2008 № 12683/10/25-023 було
скасовано податкове
повідомлення-рішення Джанкойської
ОДПІ від 09.06.08 № 000585/17-01/0 в частині
визначення податкового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб в сумі
9504 грн. 06 коп., оскільки податковою
інспекцією був невірно застосований
коефіцієнт 1.1494, розмір податку
зменшений до 21204 грн. 95 коп., штрафні
санкції також зменшені на 6336 грн. 04 коп.

Суду надана копія свідоцтва про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат)
серії РК 111 № 251623 від 14 жовтня 2005 року,
видане Ізумруднівською сільською
радою Джанкойського району Автономної
Республіки Крим ОСОБА_5, яка має право
на пайовий фонд майна колективного
сільськогосподарського підприємства
"Ізумрудний" відповідно до списку осіб,
які мають право на майновий пай,
затвердженого зборами співвласників 29
травня 2002 року. Загальна вартість майна
пайового фонду підприємства на 01 січня
2003 року становить 18 224 500 гривень, частка
ОСОБА_5 визначена в розмірі 200 000
гривень, або 1,1 відсотків. На зворотному
боці Свідоцтва про право власності на
майновий пай серії РК III № 251623 від 14
жовтня 2005 року, яке видане ОСОБА_5,
зроблено напис: "По акту від 24.06.06р.
отримано майно на суму 163 115,00 грн.
Залишок паю - 36 885,00 грн.".

Позивач стверджує, що ОСОБА_7 не
отримувала автомобіль, а факт
реєстрації в Джанкойському МРЕВ ДАІ
даного автомобіля на неї не є доказом
отримання ОСОБА_7 даного автомобіля від
працедавця як додаткового блага. Ці
доводи до уваги не приймаються,
оскільки в акті прийому-передачі від
24.06.2006 саме ОСОБА_7 є отримувачем
автомобіля, а не її донька.

Також суд вважає необґрунтованим
посилання позивача на необхідність
застосування приписів пп. 4.3.18 п. 4.3 ст. 4
Закону «Про податок на доходи фізичних
осіб», який передбачає, що не
включаються до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу сума доходу,
отриманого платником податку
внаслідок відчуження земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення, земельних часток (паїв),
майнових паїв, безпосередньо отриманих
ним у власність у процесі
приватизації згідно з нормами
земельного законодавства, оскільки
податкова інспекція не наполягає на
обов'язку ОСОБА_5 включити до складу
оподатковуваного доходу суми доходу,
отриманого внаслідок відчуження
майнового паю.

Разом з тим, суд погоджується з
посиланням позивача про те, що ОСОБА_7,
яка працює головним ветлікарем та є
засновником СВК "Ізумрудний", не
отримала дохід, який підлягає
оподаткуванню як додаткове благо у
розумінні Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 № 889-ІV.
Відповідно до ст. 1 цього Закону термін
"додаткові блага" означає кошти,
матеріальні чи нематеріальні
цінності, послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку його працедавцем (самозайнятою
особою), якщо такий дохід не є
заробітною платою чи виплатою,
відшкодуванням чи компенсацією за
цивільно-правовими угодами,
укладеними з таким платником податку.
В даному випадку, позивач здійснив
фактично продаж (обмін) автомобіля
своєму працівнику не на безоплатній
основі, а за компенсацію - в обмін на
майновий пай її доньки, що не
заперечується податковою інспекцією.
Та обставина, що майновий пай належав
іншій особs, ОСОБА_5, не спростовує
цивільнj - правові відносини між
позивачем та ОСОБА_7 Податкова
інспекція не надала суду доказів того,
що ОСОБА_5 був повернутий її пай в сумі
163115 грн. Тому об'єкт оподаткування ПДФО
у працівника ОСОБА_7 не виникає. Той
факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 приховали
таким чином угоду дарування між дочкою
та матір'ю, не спростовує викладених
обставин.

Таким чином, встановлене за висновками
акту Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби в АР Крим від 29.05.08 №
680/231/00233709 позапланової документальної
перевірки сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Ізумрудний"
заниження податку з доходів фізичних
осіб за 2006 рік у сумі 21204 грн. 95 коп. за
операцією з реалізації автомобіля в
обмін на майновий пай, нормативно та
документально не підтверджується.

Суд приймає до уваги, що при розгляді
скарги платника податків ДПА АР Крим
податкове повідомлення-рішення від
09.06.08 № 000585/17-01/0 було частково
скасовано, зменшена сума податкового
зобов'язання на 3168,02 грн. та сума
штрафних санкцій на 6336,04 грн.
Підпунктом 6.4.1 «б» пункту 6.4 статті 6
Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" (діючого
на час розгляду скарги) передбачалось,
що податкове повідомлення або
податкові вимоги вважаються
відкликаними, якщо контролюючий орган
скасовує або змінює раніше прийняте
рішення про нарахування суми
податкового зобов'язання (пені і
штрафних санкцій) або податкового
боргу внаслідок їх адміністративного
оскарження. Аналогічні приписи
викладені в діючому на той час наказі
Державної податкової адміністрації
України від 21.06.2001 № 253 "Про
затвердження Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових повідомлень
платникам податків та рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій", відповідно до п. 5 якого
платнику податків направляється нове
податкове повідомлення, при цьому
раніше надіслане податкове
повідомлення вважається відкликаним.

З урахуванням ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять. Суд може
прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень. Суд за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
може прийняти іншу постанову у
випадках, встановлених законом (стаття
162 КАС України).

Враховуючи клопотання представника
позивача в судовому засіданні щодо
розгляду правомірності прийняття
податкового повідомлення-рішення від
09.06.08 № 000585/17-01/0 з урахуванням
результатів його адміністративного
оскарження, суд визнає неправомірним
податкове повідомлення-рішення №
000585/17-01/2 від 30.10.08 про визначення суми
податкового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб на 21204 грн. 95 коп.
та застосування штрафних санкцій в
сумі 42409 грн. 90 коп. та відмовляє в
задоволенні вимоги про скасування
відкликаного податкового
повідомлення-рішення Джанкойської
об'єднаної державної податкової
інспекції Державної податкової служби
в АР Крим № 000585/17-01/0 від 09.06.08.

Що стосується донарахування
фіксованого сільськогосподарського
податку податковим
повідомленням-рішенням від 15.08.08
№000586/23-1/0 на суму 16 249,57 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
8276,85 грн., судом встановлено наступне. В
акті перевірки зазначено, що
перевіркою виявлено порушення СВК
«Ізумрудний» ст.ст. 3, 5 Закону України
«Про фіксований сільськогосподарський
податок», у результаті чого занижене
податкове зобов'язання по фіксованому
сільськогосподарському податку у сумі
16 249,57 грн. Перевіркою не виявлено
розбіжностей між даними позивача та
перевіркою щодо площі земельних угідь,
але сторони використовують різну
нормативно-грошову оцінку 1 га землі,
через що виникла недоплата податку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
фіксований сільськогосподарський
податок» від 17.12.1998 року № 320-ХІV,
об'єктом оподаткування для платників
фіксованого сільськогосподарського
податку є площа сільськогосподарських
угідь, переданих
сільськогосподарському
товаровиробнику у власність або
наданих йому у користування, в тому
числі на умовах оренди. Ставка
фіксованого сільськогосподарського
податку з одного гектара
сільськогосподарських угідь
встановлюється у відсотках до їх
грошової оцінки, проведеної за станом
на 01.07.1995р., відповідно до Методики,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України, у розмірах: для ріллі,
сіножатей та пасовищ - 0,15; для
багаторічних насаджень - 0,09.

Згідно з частиною 3 ст. 3 Закону України
«Про фіксований сільськогосподарський
податок» ставка фіксованого
сільськогосподарського податку з 1 га
сільськогосподарських угідь
встановлюється у відсотках до їх
грошової оцінки, проведеної станом на 1
липня 1995 року. При проведенні перевірки
та визначенні грошової оцінки 1 га
угідь відповідач керувався довідками
Джанкойського райвідділу земельних
ресурсів від 10.04.08 № 10-11-1-11/1420 та від
27.05.08 № 10-11-1-11/1848 (т. 2 арк. справи 237-241), у
яких зазначені дані по
землекористуванню СВК «Ізумрудний» на
території Ізумруднівської сільської
ради та Мирновської сільської ради в
розрізі 2005-2007 років.

Позивач, в свою чергу, посилається на
довідку Міськрайонного управління
Держкомзему у м. Джанкой та
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим від 28.01.2010 № 02-01/397, у
якій зазначені дані щодо грошової
оцінки 1 га земельних ділянок на
території Ізумруднівської сільської
ради станом на 01.07.1995 (т. 3 арк. справи 9).

Дані щодо грошової оцінки 1 га
земельних ділянок станом на 01.07.1995 року,
зазначені у вказаних довідках, мають
розбіжності в грошових оцінках, але
дані розбіжності виникли внаслідок
того, що в довідці, яку надав позивач,
зазначені дані без розподілу по землях
державної або колективної власності,
та без розподілу по сільським радам.
Тому суд вважає, що податкова інспекція
цілком підставно використовувала при
перевірці довідки Джанкойського
райвідділу земельних ресурсів, які
датовані періодом перевірки і мають
більш конкретизовану інформацію
окремо по землях державної та
колективної власності та по окремим
сільським радам в розрізі по рокам.
Довідка міськрайонного управління
Держкомзему у м. Джанкой та
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим від 28.01.2010 р. №02-01/397, яка
була надана суду позивачем, датована
періодом майже через два роки після
перевірки, та стосується тільки
ділянки позивача на території
Ізумруднівської сільської ради, немає
вказівки на вид власності землі
(державної або колективної). Крім того,
зазначені в ній дані щодо площі
земельних ділянок відрізняються від
відомостей задекларованих самим
позивачем в розрахунках по ФСП за 2005-2007
рр., і позивач не пояснив причини таких
розбіжностей. Отже, дані, які
використані СВК «Ізумрудний» при
розрахунку фіксованого
сільськогосподарського податку за
період з 01.07.2005 року по 01.12.2007 року, не
можуть підтверджуватись даною
довідкою про грошову оцінку землі.

Таким чином, встановлене за висновками
позапланової документальної перевірки
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Ізумрудний» заниження та
донарахування податкового
зобов'язання по фіксованому
сільськогосподарському податку на
суму 16 249,57 грн. підтверджується
матеріалами справи, тому суд вважає, що
повідомлення-рішення від 15.08.08
№000586/23-1/0 прийнято правомірно та в
межах компетенції.

У періоді, що перевірявся, СВК
«Ізумрудний» користувався спеціальним
режимом оподаткування, передбаченим
ст. 11 Закону України «Про податок на
додану вартість». Позивач звітував до
податкової інспекції щомісяця за
декларацією 101 (спеціальна), у частині
реалізації продукції, товарів (робіт,
послуг) власного виробництва,
включаючи продукцію, виготовлену на
давальницьких умовах із власної
сільськогосподарської сировини (крім
підакцизної) за скороченою формою,
розрахунки з бюджетом за цією
декларацією не проводяться, а
позитивне значення різниці між
податковими зобов'язаннями і
податковим кредитом звітного періоду
акумулюється сільгоспвиробниками і
використовується ними на виробничий
розвиток, декларацією 102 (спеціальна) у
частині реалізації худоби, молока,
птиці за скороченою формою, згідно з
установленими нормами розрахунки з
бюджетом за цією декларацією не
проводяться, а позитивне значення
різниці між податковими зобов'язаннями
і податковим кредитом звітного періоду
акумулюється сільгоспвиробниками і
використовується ними на виробничий
розвиток, та декларацією 103 (бюджетна),
за якою ведуться розрахунки з бюджетом
по податку на додану вартість.

В акті Джанкойської ОДПІ від 29.05.2008 №
680/23-1/00233709 перевірки СВК «Ізумрудний»
зазначено, що СВК порушено п. 4.1, п.4.2 ст.4,
п.п.7.2.1, п.п.7.2.6, п.п.7.2.8 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7,
п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок
на додану вартість» від 03.04.1997р. №
168/97-ВР, в результаті чого чиста сума
податкових зобов'язань по податку на
додану вартість занижена на суму:

- по декларації 103 (бюджетна) за період
01.07.2005 - 01.06.2006 - на 674 637 грн. (виникло
внаслідок заниження податкового
зобов'язання з ПДВ), за період 01.07.2007-
01.12.2007 - на 575 452 грн. (внаслідок завищення
податкового кредиту з ПДВ), усього на
суму 1 250 089 грн.,

- по декларації 102 (тваринництво) на суму
129528 грн., в т.ч. за період 01.07.2005 - 01.06.2006
на 3039 грн., за період 01.07.2007 - 01.12.2007 на 126489
грн.,

- по декларації 101 (власна продукція)
загальна сума податкових зобов'язань
завищена на 46982 грн., в тому числі період
01.07.2005 - 01.06.2006 завищення становило 447971
грн., за період 01.07.2007 - 01.12.2007 заниження
становило 400989 грн.

Податковим повідомленням-рішенням
Джанкойської ОДПІ від 09.06.08 № 000587/23-1/0
визначено податкове зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 1250089
грн. та застосовані штрафні санкції в
сумі 861616 грн. (625044 грн. 50 коп. штрафних
санкцій це 50 % від донарахованої суми
1250089 грн. на підставі пп. 17.1.3 ст. 17 Закону
№ 2181 та 236571 грн. штрафних санкцій 50 % від
суми заниженого податкового
зобов'язання за 2005 рік 473142 грн. згідно
п.п. 17.1.6 ст. 17 Закону № 2181).

Податковим
повідомленням-рішенням від 09.06.08 №
000588/23-1/0 було визначено позивачу
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість у вигляді застосування
штрафних санкцій в сумі 129528 грн.

Заниження податку на додану вартість
виникло внаслідок заниження
зобов'язань та завищення податкового
кредиту, зокрема: через заниження на 651
614 грн. за рахунок не включення до
розділів "податкові зобов'язання"
декларацій 103 (бюджетна) сум ПДВ з
реалізованої підакцизної продукції;
через заниження на 602,25 грн. показника
"податкові зобов'язання" декларації за
вересень 2007 року 103 (загальна) у зв'язку
з відсутністю розрахунків коригування;
заниження зобов'язання декларацій 101
(власна продукція) на суму 141777 грн.
внаслідок відсутності розрахунків
корегувань, через заниження на 18 680 грн.
показників "податкові зобов'язання"
декларацій 103 за операціями з
реалізації квартир в обмін на майновий
пай СКВ, заниження зобов'язання
декларацій 103 по операціями доплати за
ритмічність поставки молока, завищення
податкового кредиту за декларацією 103
на суму 544648 грн. 56 коп. та по декларації
101 (власна продукція) на суму 436760 грн.
внаслідок включення податкових
накладних з порушеннями порядку їх
складання або відсутності розрахунків
корегувань до податкових накладних
тощо.

В акті перевірки (т. 2 арк. справи 14-15)
вказано, що заниження податкового
зобов'язання з ПДВ суму 651 613,78 грн. у
тому числі по періодах: липень 2005 року -
45927,84 грн., серпень 2005 року - 104867,43 грн.,
вересень 2005 року - 82572,85 грн., жовтень 2005
року - 65305,33 грн., листопад 2005 року - 126742,01
грн., грудень 2005 року - 42918,33 грн., січень
2006 року - 39136,67 грн., лютий 2006 року -67029,99
грн., березень 2006 року - 19493,33 грн.,
квітень 2006 року - 57620 грн., за операціями
з підакцизними товарами - реалізація
виноматеріалів, є порушенням СВК
«Ізумрудний» пункту 11.29 статті 11 Закону
України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997,
донарахування зобов'язання з ПДВ
проведено податковою інспекцією за
податковими накладними, зазначеними у
таблиці №11 акту перевірки. В ході
проведення перевірки Джанкойською
об'єднаною державною податковою
інспекцією в Автономній Республіці
Крим встановлено, що позивач
здійснював операції, зокрема, по
реалізації продукції власного
виробництва, алкогольні напої - вина,
виноматеріали, коньяк, коньячний купаж,
що не заперечується позивачем.
Податкові накладні по реалізації
виноробної продукції та коньяку
відображались позивачем в декларації
101 (власна продукція) з посиланням на
приписи пункту 11.29 статті 11 Закону
України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про
податок на додану вартість», яким
передбачалось «до 1 січня 2008 року
зупинити дію пункту 7.7 статті 7, пунктів
10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині
сплати до бюджету податку на додану
вартість щодо операцій з поставки
товарів (робіт, послуг) власного
виробництва, включаючи продукцію (крім
підакцизних товарів), виготовлену на
давальницьких умовах із власної
сільськогосподарської сировини, за
винятком операцій з поставки
переробним підприємствам молока та
м'яса живою вагою, що здійснюються
сільськогосподарськими
товаровиробниками незалежно від
організаційно - правової форми та форми
власності, в яких сума, одержана від
поставки сільськогосподарської
продукції власного виробництва та
продуктів її переробки за попередній
звітний (податковий) рік, становить не
менше 50 відсотків загальної суми
валового доходу підприємства...
Зазначені кошти залишаються в
розпорядженні сільськогосподарських
товаровиробників і використовуються
ними на придбання матеріально -
технічних ресурсів виробничого
призначення».

На думку Джанкойської ОДПІ в АР Крим,
СВК "Ізумрудний" повинен був
відображати таку реалізацію в
податкових деклараціях (загальних),
оскільки операції стосувались продажу
підакцизної продукції, яка не підпадає
під пільгу, встановлену п. 11.29 ст. 11
Закону України "Про податок на додану
вартість", хоч і є власною продукцією
сільськогосподарського підприємства.
При цьому ОДПІ посилається на
постанову Верховної Ради України "Про
перелік товарів (продукції), на які
встановлюється акцизний збір" від
12.09.1996, Закон України "Про ставки
акцизного збору і ввізного мита на
спирт етиловий та алкогольні напої" від
07.05.1996, відповідно до яких
виноматеріали первинного виноробства
та коньячні матеріали відносяться до
категорії підакцизних товарів не
залежно від розміру ставки акцизного
збору. Законом України "Про ставки
акцизного збору і ввізного мита на
спирт етиловий та алкогольні напої"
визначено повний конкретизований
перелік спиртів та алкогольних напоїв
як підакцизної продукції (товарів) та
встановлено ставки на цю продукцію
(товари) відповідно до кодів виробів за
Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності (УКТ
ЗЕД), яка базується на Гармонізованій
системі опису та кодування товарів.
Позивач є підприємством, яке здійснює
реалізацію продукції первинного
виноробства підприємствам вторинного
виробництва як сировини для
виробництва підакцизних товарів, а
також здійснює реалізацію
лікеро-горілчаних виробів, вина в
пляшках. Виноматеріали, що
реалізуються підприємствам вторинного
виробництва, є також алкогольними
напоями та відносяться до підакцизних,
тому податкова інспекція дійшла до
висновку, що пільга, надана п. 11.29 ст. 11
Закону України «Про податок на додану
вартість", не розповсюджуються на
операції реалізації
сільськогосподарським
товаровиробником (підприємством
первинного виробництва) підакцизної
продукції - виноматеріалів, хоч і
виготовлених на власних виробничих
потужностях із самостійно вирощеної
продукції.

З доводами податкової інспекції суд не
погоджується за наступних підстав. В
акті перевірки за даними фінансової
звітності СВК «Ізумрудний» проведений
розрахунок визначення питомої ваги
доходу (виручки) від реалізації
сільськогосподарської продукції
власного виробництва та продуктів її
переробки в загальному обсязі валового
доходу підприємства СВК «Ізумрудний»
за період 2004р., 2005р., 2006р., який складає:
за 2004 р. - 75,9 %; за 2005 р. - 80,7 %; за 2006 р. - 75,2 %
(таблиця № 38 акту перевірки). Отже, у
звітних періодах валовий доход від
операцій з реалізації
сільськогосподарської продукції
власного виробництва та продуктів її
переробки становить більш ніж 75
відсотків, тобто, СВК «Ізумрудний»
згідно з чинним законодавством, є
сільськогосподарським
товаровиробником. «СВК «Ізумрудний» є
сільськогосподарським
товаровиробником та заводом
первинного виноробства, в період, який
перевірявся, здійснював продаж
продукції власного виробництва
виноматеріалів з винограду, вирощеного
на власних сільськогосподарських
площах, при цьому сума, одержана від
поставки сільськогосподарської
продукції власного виробництва та
продуктів її переробки за попередній
звітний (податковий) рік, становить не
менше 50 відсотків загальної суми
валового доходу підприємства».

Для вирішення питання щодо
обґрунтованості застосовування
позивачем спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість, визначальним є встановлення
того, чи являються виноматеріали та
купаж суміші коньяку, які ним
реалізовувались, підакцизним товаром.
Саме по собі вживання у Законі України
"Про ставки акцизного збору на спирт
етиловий та алкогольні напої" слова
"виноматеріали" не дає підстав вважати,
що будь-яка продукція, яка позначається
цим словом є підакцизною, оскільки
вказаним Законом до підакцизної
продукції віднесено лише спирт та
алкогольні напої. Відтак, визначальне
значення для правильного висновку у
даній справі, є встановлення
призначення спірної продукції, а саме -
чи можна її вважати алкогольним напоєм
у тому значенні, яке вживається у
чинному законодавстві. Виходячи з
семантики слова "напій"- це спеціально
приготовлена рідина, призначена для
пиття, що дає підстави вважати, що до
підакцизної продукції може бути
віднесено лише ті виноматеріали, які
призначені для пиття та містять
алкоголь, тобто є готовою продукцією. У
той же час, виноматеріали, не є готовою
продукцією. Закон України «Про
виноград та виноградне вино» від
16.06.2005р. № 2662- IV регулює правові
відносини у сфері виноградарства та
виноробства України, пов'язані з
веденням виноградників та
виробництвом винограду, вина та інших
продуктів виноробства. У статті 1
Закону України № 2662 визначенні основні
терміни, в т.ч.: виноматеріали
виноградні - продукти первинної
переробки винограду, призначені для
виробництва вин та іншої виноробної
продукції. Тобто, виноматеріали є
українською сировиною, що
використовується для виробництва
підакцизних товарів. Згідно п. 2 ст. 3
Закону N 329 та з урахуванням статті 3
Декрету КМУ від 26.12.92 р. N 18-92 «Про
акцизний збір», не підлягають
оподаткуванню акцизним збором
вартість та обороти з реалізації
(передачі) української сировини, що
використовується для виробництва
підакцизних товарів. Відповідно до
цієї норми, виноматеріали, що
реалізуються підприємствам вторинного
виноробства як сировина для
виробництва підакцизних товарів, не
включені до переліку об'єктів
оподаткування акцизним збором з метою
уникнення подвійного оподаткування.
Постановою Верховної Ради України від
12.09.96 р. N 365/96-ВР «Про перелік товарів
(продукції), на які встановлюється
акцизний збір» передбачено, що до
переліку підакцизних товарів
відносяться ті, на які встановлено
ставки акцизного збору Законами
України від 07.05.96 р. N 178/96-ВР «Про ставки
акцизного збору на спирт етиловий та
алкогольні напої» (далі - Закон N 178).

У акті перевірки у розділі 3.1.2
зазначено, що СВК «Ізумрудний»
здійснював реалізацію виноматеріалів
та коньяку наступним підприємствам
вторинного та змішаного виноробства
для подальшого виробництва
підакцизних товарів, а саме: ДП
«Українська горілчана компанія м.
Немирів, ТОВ «Квінт» м. Севастополь, ТОВ
«Сатера-трейд». Порушень правильності
застосування ставок акцизного збору,
своєчасності сплати акцизного збору
СВК «Ізумрудний» не встановлено.

Таким чином, так як сума, одержана СВК
«Ізумрудний» від поставки
сільськогосподарської продукції
власного виробництва та продуктів її
переробки за попередній звітний
(податковий) рік, становила не менше 50
відсотків загальної суми валового
доходу підприємства, а саме: більш як 70
відсотків, та з урахуванням, що
реалізована (відвантажена) продукція є
виноматеріалами, які виготовлені
підприємством на своєму виробництві з
власної сільськогосподарської
сировини та є українською сировиною, що
використовується для виробництва
підакцизних товарів, то на операції з
поставки підприємством СВК
«Ізумрудний» товару - виноматеріалів, в
тому числі за перевіряємий період з
липня 2005 року по квітень 2006 року,
розповсюджується дія пункту 11.29 статті
11 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість».

З огляду на викладене, суд погоджується
із доводами позивача про правомірне
застосування пільги, передбаченої
приписами п.11.29 ст.11 Закону України "Про
податок на додану вартість", а отже і з
обґрунтованістю застосування ним
спеціального режиму оподаткування при
реалізації виноматеріалу
підприємствам вторинного виноробства.

Висновок, якого дійшов суд,
підтверджується також й позицією
Верхового Суду України, викладеною у
постанові від 15 січня 2008 року в справі
за позовом ДП "Радгосп-завод "Алушта" до
Державної податкової інспекції у м.
Алушті Автономної Республіки Крим про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення. Аналогічний спір
був розглянутий Вищим
адміністративним судом України на
користь платника податків по справі
К/9991/66014/12 від 11.12.2013.

Судом була призначена
судово-економічна експертиза, яку
провів Київський науково-дослідний
інститут судових експертиз, висновок №
1126/4101/14-45 від 20.06.14 наданий суду. У
додатку № 1 до висновку експертизи
наведений перелік податкових
накладних, виписаних СВК «Ізумрудний»
на реалізацію підакцизних товарів (вин
та коньяку у пляшках), всього на
загальну суму 110 770,65 грн., в т.ч. ПДВ -18
461,78 грн. Разом з тим, експерт вказує на
неможливість остаточно визначити
конкретну суму реалізації підакцизної
продукції та окремо виноматеріалів для
вторинного виробництва, виходячи з
обмеженого кола документів.
Представник позивача пояснив в
судовому засіданні, що вилучені
документи не були повернуті слідчими
органами, а використані в кримінальній
справі. Таким чином, встановлене за
висновками акту Джанкойської ОДПІ від
29.05.2008р. № 680/23-1/00233709 позапланової
документальної перевірки СВК
«Ізумрудний», заниження розділу
"податкового зобов'язання" декларацій з
ПДВ за період 01.07.05 - 01.06.2006 на загальну
суму 651 613,78 грн. (за операціями з
реалізації підакцизної продукції) є
непідтвердженим.

Щодо заниження податкового
зобов'язання з ПДВ та донарахування
податку на додану вартість на суму 18680
грн. за операціями з реалізації 42
квартир працівникам СВК «Ізумрудний»
по залишковій вартості в обмін на
майнові сертифікати, суд зазначає
наступне. У акті перевірки зазначено,
що перевіркою встановлено порушення
СВК «Ізумрудний» п.4.1, п.4.2 ст.4 Закону
України «Про податок на додану
вартість» № 168/97- ВР від 03.04.1997, в
результаті чого занижені податкові
зобов'язання на суму 18 680 грн., у тому
числі по періодах: жовтень 2005 - 4962 грн.,
грудень 2005 року - 2658 грн., квітень 2006
року - 452 грн., травень 2006 року - 206 грн.,
липень 2007 року - 4233 грн., жовтень 2007 року
- 5473 грн., листопад 2007 -695 грн. ДПІ
посилається на п. 4.2 ст. 4 Закону «Про
податок на додану вартість»,
відповідно до якого у разі поставки
товарів (робіт, послуг) без оплати, з
частковою оплатою їх вартості коштами
у межах бартерних (товарообмінних)
операцій, здійснення операцій з
безоплатної передачі товарів,
натуральних виплат в рахунок оплати
праці фізичним особам, що перебувають у
трудових відносинах з платником
податку… база оподаткування
визначається, виходячи з фактичної
ціни операції, але не нижчої за
звичайні ціни. Остаточна вартість
квартир, які були реалізовані за період
жовтень, грудень 2005 року, квітень,
травень 2006 року, липень, жовтень,
листопад 2007 року - 93398 грн., сума
реалізації даних квартир (т. 2 арк.
справи 16) була включена податковою
інспекцією в базу оподаткування ПДВ у
відповідних періодах та нарахований
ПДВ в розмірі 20 % або 18680 грн.

Позивач посилається на Порядок
розпаювання майна, який регулюється
Указом Президента України «Про заходи
щодо забезпечення захисту майнових
прав селян у процесі реформування
аграрного сектора економіки» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2001р. № 177, якою затверджені:
Методика уточнення складу і вартості
пайових фондів майна членів
колективних сільськогосподарських
підприємств, у тому числі
реорганізованих; Порядок визначення
розмірів майнових паїв членів
колективних сільськогосподарських
підприємств та їх документального
посвідчення; Типове положення про
комісію з організації вирішення
майнових питань, що виникають у процесі
реформування аграрного сектору
економіки, та стверджує про те, що
заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на загальну
суму 18 680 грн. нормативно та
документально не підтверджується. В
матеріалах справи відсутні копії
свідоцтв про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат), видані
Ізумруднівською сільською радою
Джанкойського району Автономної
Республіки Крим працівникам, яким в
обмін на майновий пай були надані
квартири та акти на передачу квартир.
Разом з тим, позивач не заперечує факту
реалізації квартир своїм працівникам в
обмін на майнові паї (частину майна
співвласника підприємства, виражені в
грошовій формі), також не заперечує
тієї обставини, що при цьому на суми
реалізації квартир були зменшені
майнові паї членів СВК «Ізумрудний» та
майновий пайовий фонд СВК
«Ізумрудний».

Згідно п.п. 3.2.1 п.3.2 ст. 3 Закону України
«Про податок на додану вартість», не є
об'єктом оподаткування операції з
випуску (емісії), розміщення у будь-які
форми управління та поставки за кошти
цінних паперів, що випущені в обіг
(емітовані) суб'єктами підприємницької
діяльності, Національним банком
України, Міністерством фінансів
України, органами місцевого
самоврядування відповідно до закону,
включаючи приватизаційні та
компенсаційні папери (сертифікати),
інвестиційні сертифікати, житлові
чеки, земельні бони та деривативи;
обміну зазначених цінних паперів на
інші цінні папери;
розрахунково-клірингової,
реєстраторської та депозитарної
діяльності на ринку цінних паперів, а
також діяльності з управління
активами». Таким чином, у випадку
продажу майнового паю не за грошові
кошти та не в обмін на інші цінні
папери, а як в даному випадку в рахунок
придбаних квартир, операції передачі
квартир працівникам СВК в обмін на
майнові паї відповідають критеріям
продажу (постачання) товарів,
встановленим в п. 1.4 ст. 1 Закону про ПДВ,
тому податкові зобов'язання по ПДВ
виникають на загальних підставах.
Висновок податкової інспекції в акті
перевірки щодо заниження податкового
зобов'язання на суму 18680 грн. є
правомірним.

Щодо заниження податкового
зобов'язання з ПДВ та донарахування
податку на додану вартість на суму 34
539,39 грн. за операціями з доплати за
ритмічність при реалізації молока
внаслідок порушення СВК «Ізумрудний»
п. 4.1 ст. 4, п.п. 6.2.6 п. 6.2 ст. 6 Закону
України «Про податок на додану
вартість», суд погоджується з
висновками перевірки (арк. 30 акту
перевірки, т. 2 арк. справи 16-17).
Відповідно до п.п. 6.2.6 п. 6.2 ст. 6 Закону
України «Про податок на додану
вартість» «До 1 січня 2008 року за
нульовою ставкою оподатковуються
операції з поставки переробним
підприємствам молока та м'яса живою
вагою сільськогосподарськими
товариствами всіх форм власності і
господарювання та поставки переробним
підприємствам аналогічної
імпортованої продукції». В матеріалах
справи наявний договір № 23 від 01.01.2006 р.
на закупівлю молока, укладений між СВК
«Ізумрудний» (продавець) та ВАТ
«Криммолоко» (покупець), яким
передбачено, що продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю молоко коров'є цільне, а
покупець зобов'язується прийняти
сировину у кількості, за цінами та на
умовах цього договору. У п. 3.1 договору
зазначено: ціна на сировину договірна і
складає 1500,00 грн./т з урахуванням
дотації, ритмічності або ПДВ при
показниках жирності не нижче 3,4%, білок
не нижче 3,0%. Ціна на сировину може бути
змінена додатковою угодою. Позивач
посилається на те, що за умовами
договору, ритмічність не являється
окремою послугою, що надається
сільгосппідприємством, а є складовою
ціни поставки сировини (молока). Але,
дослідивши податкові накладні,
виписані на адресу ВАТ «Криммолоко»,
суд встановив, що СВК «Ізумрудний»
указував окремими рядком у податкових
накладних суми доплати за ритмічність,
при цьому вказував на звільнення даних
доплат від оподаткування ПДВ. Статтею 5
«Операції що звільняються від
оподаткування» Закону України №
168/97-ВР, звільнення від оподаткування
податком на додану вартість доплати за
ритмічність поставки молока не
передбачено, тому дана послуга
підлягає оподаткуванню на загальних
підставах.

Щодо заниження податкового
зобов'язання з ПДВ та донарахування
податку на додану вартість по
Декларації 103 (бюджетна) на загальну
суму 602,25 грн. (в зв'язку з відсутністю
розрахунків коригування за вересень
2007року), то суд звертає увагу на те, що в
акті перевірки зазначено про порушення
СВК «Ізумрудний»: п.4.1 ст.4, п.п.7.2.8 п.7.2
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», а також, у порушення
п.10.1, 10.2, 10.3 ст.10 Порядку ведення реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних, затверджено наказом ДПА
України від 30.06.2005 № 244, до перевірки не
були надані розрахунки коригування
кількісних і вартісних показників, в
результаті чого донараховано
податкове зобов'язання з ПДВ на суму
602,25 грн. (т. 2 арк. справи 17). ОДПІ
зазначає про відсутність розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників за вересень 2007 року, а саме: -
податкова накладна № 1863 від 12.09.2007 ТОВ
«Маглів» (ІПН 24) на загальну суму (-
3 613,50) грн., сума без ПДВ (-3 011,25) грн., ПДВ (-
602,25) грн. Відсутні документи були
досліджені при проведені експертизи та
порушень в їх складанні не виявлено.
Враховуючи відсутність конкретного
переліку документів, які були об'єктом
перевірки, відсутність протоколу
вилучення документів СВК, суд не має
можливості перевірити наявність чи
відсутність цих документів на момент
перевірки. Таким чином, заниження
кооперативом податкового зобов'язання
з ПДВ та донарахування податку на
додану вартість на суму 602,25 грн. за
вересень 2007 року, нормативно та
документально не підтвердилось.

Стосовно заниження податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість по Декларації 102
(тваринництво) на загальну суму 7,00 грн.
(в зв'язку з відсутністю розрахунків
коригування за вересень 2007року), в акті
перевірки зазначено, що перевіркою
встановлено порушення СВК
«Ізумрудний» п.4.1 ст.4, п.п.7.2.8 п.7.2 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997, а також, у
порушення п.10.1, 10.2, 10.3 ст.10 Порядку
ведення реєстру отриманих та виданих
податкових накладних, затверджено
наказом ДПА України від 30.06.2005 № 244, до
перевірки не надані розрахунки
коригування кількісних і вартісних
показників (аркуш 31 акту перевірки
Таблиця №15). А саме відсутні розрахунок
коригування кількісних і вартісних
показників за вересень 2007 року:
податкова накладна № 1840 від 12.09.2007 ЗАТ
ТЗФ «Дніпровець» (ІПН 30) на
загальну суму (- 42,00) грн., в т.ч. ПДВ (- 7,00)
грн. В наданих на дослідження
експертизи матеріалах наявний
розрахунок коригування кількісних і
вартісних показників за вересень 2007
року до податкової накладної № 1840 від
ЗАТ ТЗФ «Дніпровець» на загальну суму (-
42,00) грн., сума ПДВ (- 7,00) грн., тому
враховуючи відсутність конкретного
переліку документів, які були
досліджені відповідачем при
проведенні перевірки, відсутність
протоколу вилучення документів СВК,
суд не має підстав ігнорувати ці
документи та висновок експертизи про
правильність їх складання.

За аналогічних підстав суд вважає
висновки ОДПІ про завищення
податкового кредиту необґрунтованими.
Підставами для такого завищення
податкова інспекція зазначає або
порушення порядку складання
податкових накладних, або відсутність
корегування до податкової накладної.
Судово-економічною експертизою було
встановлено наявність податкових
накладних, правомірність їх складання,
перелік податкових накладних
наведений в додатку № 3 до висновку
експерта, всього на загальну суму ПДВ -
572 786,66 грн. за липень - листопад 2007року.
Наявні в матеріалах справи податкові
накладні СВК «Ізумрудний», видані
різним контрагентам, та отримані від
різних контрагентів, оформлені
відповідно до вимог Закону України
«Про податок на додану вартість», в
тому числі виписані платниками податку
на додану вартість, яким присвоюється
індивідуальний податковий номер, що
використовується для справляння
податку на додану вартість. Отже,
встановлене за висновками акту
Джанкойської ОДПІ від 29.05.2008р. №
680/23-1/00233709 позапланової документальної
перевірки СВК «Ізумрудний» завищення
податкового кредиту з ПДВ та
донарахування податку на додану
вартість по Декларації 103 - загальна
(бюджетна) за перевіряємий період на
загальну суму 544 648,56 грн., нормативно та
документально не підтвердилось.
Спростувань висновку експертизи
відповідач суду не надав.

Таким чином, при розгляді справи
підтвердились висновки ОДПІ в частині
заниження податку на додану вартість
на суму 53219 грн. 39 коп. внаслідок
заниження зобов'язань по деклараціями
103 (загальна) на суму ПДВ 34539,39 грн. з
послуг доплати за ритмічність та на
суму ПДВ 18680 грн. з операцій реалізації
квартир фізичним особам в рахунок
майнових паїв. Суд визнає
необґрунтованим визначення
податкового зобов'язання по ПДВ в
частині 1196869 грн. 70 коп. (1250089 грн. - 53219,39
грн.). Розмір штрафних санкцій має
складати 26609 грн. 70 коп. (не більше 50 % від
суми заниження 53219 грн. 39 коп.)
відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1
ст. 17 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Що стосується застосування податковим
повідомленням-рішенням № 000587/23-1/0
штрафних санкцій в сумі 236571 грн. або 50 %
від суми заниженого податкового
зобов'язання за 2005 рік (473142 грн.) згідно
п.п. 17.1.6 ст. 17 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", то дана
відповідальність передбачена "у разі
коли платника податків (посадову особу
платника податків) засуджено за
скоєння злочину щодо ухилення від
сплати податків або якщо платник
податків декларує переоцінені або
недооцінені об'єкти оподаткування, що
призводить до заниження податкового
зобов'язання у великих розмірах, такий
платник податків додатково до штрафів,
визначених цим пунктом, за наявності
підстав для їх накладення сплачує
штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків
від суми недоплати, але не менше ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули".
Заниженням податкового зобов'язання у
великих розмірах вважається сума
недоплати, яка встановлюється на рівні,
визначеному Кримінальним кодексом
України. Отже, підставою накладення
штрафу на платника податків за
наведеною нормою є, зокрема, випадки,
коли платником податку задекларовані
операції з продажу товарів (робіт,
послуг), тобто їх суми віднесені до
складу загальних обсягів продажу, але
перевіркою не встановлено, що ці суми
не відповідають дійсним сумам таких
господарських операцій (відбулася
переоцінка або недооцінка), що призвело
до заниження податкового зобов'язання
у великих розмірах. Будь-яке
недекларування об'єктів оподаткування
або декларування з порушенням інших
норм або порядку не може бути підставою
для застосування до платника податку
штрафів визначених підпунктом 17.1.6
пункту 17.1 статті 17 зазначеного Закону.

З урахуванням викладеного, суд визнає
неправомірним та скасовує податкове
повідомлення-рішення № 000587/23-1/0 від
09.06.08 в частині визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 1196869 грн. 70 коп. (1250089 грн.
- 53219 грн. 39 коп.) та в частині
застосування штрафних санкцій в сумі
835006 грн. 30 коп. (861616 грн. - 26609 грн. 70 коп.).

Також суд вважає неправомірним та
таким, що підлягає скасуванню
податкове повідомлення-рішення
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби в АР Крим № 000588/23-1/0
від 09.06.08 про визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість у вигляді штрафних санкцій в
сумі 129 528 грн. з огляду на наступне. В
акті перевірки зазначено, що
перевіркою встановлено порушення СВК
«Ізумрудний» по декларації 102
(тваринництво) щодо завищення
податкового кредиту на суму 129 528 грн. в
зв'язку з відсутністю податкових
накладних (таблиця 24, арк. 54-55 акту
перевірки), в тому числі по періодах:
жовтень 2005 року - 2919,57 грн., листопад 2005
року - 470,00 грн., квітень 2006 року -
занижено на 349,17 грн., липень 2007 року - 42
798,00 грн., серпень 2007 року - 14 852,00 грн.,
вересень 2007 року - 15 976,00 грн., жовтень 2007
року - 33 158,00 грн., листопад 2007 року - 19 698,00
грн. Правила ведення податкового
обліку з податку на додану вартість
стосовно податкового кредиту
визначені статтею 7 Закону України «Про
податок на додану вартість». Згідно п.п.
7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість», не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.
Відповідно до п.п. 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону
«Про податок на додану вартість»,
податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

Порядок нарахування, виплат і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердж. постановою
Кабінету Міністрів України № 805 від
12.05.99, передбачав, що
сільськогосподарські товаровиробники
поставляють переробним підприємствам
молоко та м'ясо в живій вазі відповідно
до укладених договорів з нарахуванням
податку на додану вартість за нульовою
ставкою. Сума податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
сільськогосподарськими
підприємствами усіх форм власності за
поставлені ними молоко, худобу, птицю,
вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних
переробних цехах, повністю залишається
у розпорядженні цих
сільськогосподарських підприємств і
спрямовується на підтримку власного
виробництва тваринницької продукції
та продукції птахівництва.
Сільськогосподарські підприємства
ведуть бухгалтерський облік
розрахунків з податку на додану
вартість на окремому аналітичному
рахунку. Різниця між податком на додану
вартість, що надходить від покупців, та
податком на додану вартість, сплаченим
постачальникам, перераховується
підприємством з поточного на окремий
рахунок. Залишок податкового кредиту
покривається податковими
зобов'язаннями наступних податкових
періодів. Кошти, перераховані
сільськогосподарськими
підприємствами на окремий рахунок,
використовуються ними для підтримки
власного виробництва продукції
тваринництва та птахівництва. У разі
нецільового використання зазначені
кошти стягуються до державного бюджету
відповідно до законодавства.

Отже, сума заниженого податкового
зобов'язання за деклараціями 102
(тваринництво) внаслідок завищення
податкового кредиту не підлягає
перерахуванню до бюджету, відповідно
не може розглядатись як податкове
зобов'язання позивача. Законом України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» не
передбачена можливість застосування
штрафних санкцій за заниження суми
зобов'язань за даною декларацією або за
нецільове використання коштів
окремого рахунку. За змістом пп. 17.1.3 п.
17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 №
2181-ІІІ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» у разі коли контролюючий
орган самостійно донараховує суму
податкового зобов'язання платника
податків за підставами, викладеними у
пп. «б» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 цього Закону,
такий платник податків зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі десяти
відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули. При
цьому, згідно п. 1.2, п. 1.5 ст. 1 Закону,
податкове зобов'язання - зобов'язання
(платника податків сплатити до
бюджетів або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України; штрафна
санкція (штраф) - плата у фіксованій
сумі або у вигляді відсотків від суми
податкового зобов'язання (без
урахування пені та штрафних санкцій),
яка справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним правил
оподаткування, визначених
відповідними законами. Таким чином,
застосування штрафу в сумі 129 528 грн. є
неправомірним. У разі нецільового
використання вищезазначених коштів
вони в безспірному порядку стягуються
до держбюджету на підставі податкової
вимоги податкової інспекції, а не
шляхом прийняття податкового
повідомлення-рішення.

Позов задовольняється частково. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.
Заяви про відшкодування витрат по
сплаті судового збору позивач не
подавав.

Керуючись ст.ст. 11, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Задовольнити позов
сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Ізумрудний" частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби в АР Крим:

- № 000588/23-1/0 від 09.06.08 про визначення
податкового зобов'язання по податку на
додану вартість у вигляді штрафних
санкцій в сумі 129 528 грн.,

- № 000587/23-1/0 від 09.06.08 в частині
визначення податкового зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 1196869
грн. 70 коп. та застосування штрафних
санкцій в сумі 835006 грн. 30 коп.,

- № 000585/17-01/2 від 30.10.08 про визначення
суми податкового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб на 21204
грн. 95 коп. та застосування штрафних
санкцій в сумі 42409 грн. 90 коп.

Відмовити в задоволенні позову про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби в АР Крим:

- №000586/23-1/0 від 09.06.08 про визначення
податкового зобов'язання по
фіксованому сільськогосподарському
податку в сумі 16249 грн. 57 коп. та
застосування штрафних санкцій в сумі
8276 грн. 85 коп.,

- № 000587/23-1/0 від 09.06.08 в частині
визначення податкового зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 53219
грн. 39 коп. та застосування штрафних
санкцій 26609 грн. 70 коп.,

- № 000585/17-01/0 від 09.06.08 про визначення
податкового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб в сумі 24372 грн. 97
коп. та застосування штрафних санкцій в
сумі 48745 грн. 94 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 29 вересня 2014 р.

Суддя
Хом'якова
В.В.

кат. 8.3.3