Справа № 875/194/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 875/194/14
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя Грибан
І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

пр-к позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_4 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови № 1376 від 30
вересня 2014 року у частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати та зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Центральної виборчої
комісії про скасування постанови № 1376
від 30 вересня 2014 року у частині відмови
в реєстрації кандидатом у народні
депутати в одномандатному виборчому
окрузі № 95. Крім того, заявив вимоги:
зобов'язати Центральну виборчу
комісію повторно розглянути подані
ОСОБА_4 25 вересня 2014 року документи для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України у одномандатному
окрузі № 95 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року та прийняти рішення, передбачене
частиною 6 статті 59 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що 25 вересня 2014 року ,
відповідно до вимог ст. 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» він подав до Центральної
виборчої комісії заяву про
самовисування для реєстрації його
кандидатом в народні депутати України
в одномандатному окрузі . До заяви
позивачем додано такі документи:
автобіографію, документи про внесення
грошової застави, фотокартки,
ксерокопію першої та другої сторінки
паспорту, передвиборну програму
кандидата в народні депутати України.

За результатами розгляду поданих
позивачем документів ЦВК постановою №
1376 від 30.09.2014 року відмовила у
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_4.

Підставою відмови у реєстрації
слугувало те, що позивачем у заяві про
самовисування для реєстрації його
кандидатом у депутати, в порушення
вимог п.1 ч.2 ст.55 Закону, не було
зазначено зобов'язання у разі обрання
його депутатом припинити діяльність,
яка відповідно до Конституції України
та законів України несумісна з
мандатом народного депутата України.

Позивач вказує, що можливо зміст
поданої ним заяви має недоліки чи
неточності. Однак вважає, що підставою
для відмови в реєстрації його
кандидатом в народні депутати може
бути факт неподання заяви про
самовисування, а не оформлення її із
порушенням вимог пункту 1 частини 2
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві.

Розглядаючи справу в межах заявлених
позовних вимог, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
подані в справі докази, суд приходить
до наступного висновку.

Спір між сторонами виник в сфері
правовідносин пов'язаних з виборчим
процесом, зокрема щодо реалізації
позивачем права бути обраним до
органів державної влади ( в даному
випадку - народним депутатом України).

Згідно з ч. 2 ст. 76 Конституції України
народним депутатом України може бути
обрано громадянина України, який на
день виборів досяг двадцяти одного
року, має право голосу і проживає в
Україні протягом останніх п'яти років.

Такі ж положення закріплені в ч. 1, ч. 2
ст. 9 Закону України «Про вибори
народних депутатів України « (далі -
Закон №4061).

Відповідно до вимог статті 78
Конституції України народні депутати
України не можуть мати іншого
представницького мандата, бути на
державній службі, обіймати інші
оплачувані посади, займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім викладацької,
наукової та творчої діяльності),
входити до складу керівного органу чи
наглядової ради підприємства або
організації, що має на меті одержання
прибутку.

Вимоги щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності встановлюються законом.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.3 Закону
України «Про статус народного депутата
України» народний депутат не має права:

1) бути членом Кабінету Міністрів
України, керівником центрального
органу виконавчої влади;

2) мати інший представницький мандат чи
одночасно бути на державній службі;

3) обіймати посаду міського, сільського,
селищного голови;

4) займатися будь-якою, крім
депутатської, оплачуваною роботою, за
винятком викладацької, наукової та
творчої діяльності, а також медичної
практики у вільний від виконання
обов'язків народного депутата час;

5) залучатись як експерт органами у
кримінальному провадженні, а також
займатися адвокатською діяльністю;

6) входити до складу керівництва,
правління чи ради підприємства,
установи, організації, що має на меті
одержання прибутку.

Народний депутат зобов'язаний
додержуватись інших вимог та обмежень,
які встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Закону № 4061
Центральна виборча комісія реєструє
кандидата у депутати у відповідному
окрузі за умови отримання нею
визначених документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 4061
Центральна виборча комісія відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі:

1) порушення вимог частин четвертої,
п'ятої статті 52 цього Закону;

2) відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону;

3) припинення громадянства України
кандидата у депутати;

4) вибуття особи, висунутої кандидатом у
депутати, за межі України для
проживання чи з метою отримання
політичного притулку;

5) визнання особи, висунутої кандидатом
у депутати, недієздатною;

6) набрання щодо особи, висунутої
кандидатом у депутати, законної сили
обвинувальним вироком суду за вчинення
умисного злочину;

7) виявлення обставин, які позбавляють
особу, висунуту кандидатом у депутати,
права бути обраною депутатом
відповідно до статті 9 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з довідки ЦВК про прийняття
документів, позивач 25.09.2014 р. об 11 год. 00
хв. звернувся особисто (з пред'явленням
паспорта громадянина України) до
Центральної виборчої комісії з заявою
про самовисування кандидатом у народні
депутати України (1 арк.). До заяви
позивачем додано автобіографію
кандидата в депутати: на паперовому
носії (1 арк.), в електронному вигляді;
документ про внесення грошової застави
- квитанція (1 арк.); 4 фотографії
кандидата в депутати розміром 4х6: на
паперовому носії (4 фото), в
електронному вигляді; ксерокопії 1, 2
сторінок паспорта громадянина України
кандидата в депутати (2 арк.);
передвиборна програма кандидата у
депутати: на паперовому носії (2 арк.), в
електронному вигляді, інші документи: 1
диск.

Частиною 2 ст. 55 Закону № 4061 визначено
обов'язкові вимоги до змісту та
відомостей, що повинні бути зазначені в
заяві про самовисування та
автобіографії.

Так, згідно п.1 ч.2 вказаної статті, заява
про самовисування має містити
зобов'язання кандидата, у разі обрання
депутатом припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом(або зазначенням,
що таких немає).

Отже, заява про самовисування є одним з
обов'язкових документів, що подаються
для реєстрації особи кандидатом у
депутати, а п.1 ч.2 цієї статті визначає
вимоги до змісту такої заяви, що
виключає її довільне оформлення.

З правового аналізу вказаної норми, що
кореспондуються з приписами ч..1 та 2
ст.60 Закону, вбачається, що у разі коли
документ (заяву) оформлено не належним
чином, тобто у ньому містяться не всі
необхідні та важливі дані, що за
Законом повинні бути вказані, тоді слід
вважати, що документ відсутній.

Разом з тим з матеріалів справи
вбачається, що у заяві про
самовисування позивача не зазначено
про зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України.

Натомість, з автобіографії вбачається,
що позивач протягом 2013-2014 років входив
до складу керівництва підприємства, що
має на меті одержання прибутку та є не
сумісним з мандатом народного
депутата України.

З наданих документів не вбачається, що
така діяльність припинена.

Наразі, заява про самовисування не
містить зобов'язання припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України, як і не містить
інформації щодо відсутності такої.

Таким чином, неможливо розглядати як
подану, в розумінні п.1 ч.2 ст.55 Закону №
4061, заяву позивача про самовисування,
оскільки вона не містить одного з
обов'язкових за Законом зобов'язань, що
виключає можливість розглядати
вказаний документ як такий, що
відповідає вимогам Закону до його
змісту.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Центральної виборчої комісії № 1376 від
30 вересня 2014 року у частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати ОСОБА_4 в одномандатному
виборчому окрузі № 95 є законною,
прийнятою в межах повноважень, в
порядку та у спосіб, визначені
Конституцією та законами України, з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а
позовні вимоги ОСОБА_4 - безпідставними
та такими, що не підлягають до
задоволення.

Також, позивачем при подачі
адміністративного позову не було
сплачено судовий збір. З огляду на
швидкоплинність виборчого процесу
колегія суддів відтермінувала
вирішення питання про стягнення
судового збору до розгляду справи по
суті та винесення рішення.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати до
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

З огляду на це, судові витрати за
подання адміністративного позову
підлягають стягненню з позивача у
розмірі, визначеному Законом України
«Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 8, 11, 71, 159, 160, 163, 172, 177 КАС
України, ст. ст. 8, 76 Конституції України,
ст.ст. 9, 11, 55, 60 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови № 1376 від 30
вересня 2014 року у частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати та зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса проживання:
АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету
України судовий збір за подачу
адміністративного позову у розмірі 73
грн. 08 коп. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вищого
адміністративного суду України у
дводенний строк з дня її проголошення.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.