Справа № 815/5166/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5166/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Бобровської О. Ю.

сторін:

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом

Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду із позовом
звернувся Арбітражний керуючий ОСОБА_1
до Головного управління юстиції в
Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУЮ в
Одеській області щодо визначення
перевіряємого періоду для проведення
планової виїзної перевірки
арбітражного керуючого ОСОБА_1
свідоцтво про право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від
12.06.2013 з 04.09.2013 по 03.09.2014 року;

- зобов'язати ГУЮ в Одеській області
визначити перевіряємий період для
проведення планової виїзної перевірки
арбітражного керуючого ОСОБА_1
свідоцтво про право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) № НОМЕР_1 від
12.06.2013 з 01.01.2013 по 31.12.2013 року.

В обґрунтування своєї правової
позиції позивач зазначив, що Головне
управління юстиції в Одеській області,
в порушення п.2.5 Порядку, неправомірно
визначило перевіряємий період з
04.09.2013р. по 03.09.2014р. На підставі
неправомірно визначеного періоду
зобов'язало надати копії справ
боржників та їх оригінали, які не
стосуються предмета перевірки, що
підтверджується вимогою від 08.09.2014 та
вимогою від 11.09.2014 р., витребувало та
отримало пояснення стосовно боржників,
які не підлягають перевірці, та
наприкінці ще й подовжило перевіряємий
період на невизначений термін для
отримання додаткових документів.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги з підстав,
викладених в адміністративному позові
та наданих в судовому засіданні
поясненнях.

Представник відповідача /Головного
управління юстиції в Одеській області/
в судове засідання не з'явився. Про
розгляд справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, що
підтверджується матеріалами справи. В
обґрунтування заявленої правової
позиції надав до суду письмові
заперечення, в яких зазначив, п. 2.5.
Порядку, визначено, планова перевірка
діяльності арбітражного керуючого
здійснюється за календарний рік, що
передує перевірці, та не частіше одного
разу на два роки.

Отже, при плановій перевірці
дослідженню підлягає лише той період
діяльності арбітражного керуючого,
який становить один календарний рік, що
передує даті початку цієї перевірки.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до вимог статті 122 КАС
України, адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Згідно приписів статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, визначено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справ упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, якій вирішить
спір щодо його прав та обов'язків.

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки для держави, а й
осіб, які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
«Мороз та інші проти України» зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, на тому, що саме
національним судам належить функція
керування провадженнями таким чином,
щоб вони були швидкими та ефективними
(рішення Європейського суду з прав
людини від 21 грудня 2006 року справа
«Мороз та інші проти України»).

З огляду на викладене суд вважає, що
справу можливо розглянути без участі
представника відповідача, суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про розгляд справи, на
підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення позивача, дослідивши
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, перевіривши їх
доказами, судом встановлено наступне.

Наказом Міністерства юстиції України
від 23.06.2014 № 1005/5 затверджено План
перевірок діяльності арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) на III
квартал 2014 року (а/с. 47-48).

Затвердженим планом передбачено, що
перевірка діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1 свідоцтво № НОМЕР_1
від 12.06.2013 року, має відбутись у III
кварталі 2014 року (а/с. 51).

Наказом Головного управління юстиції в
Одеській області № 434/03-07 від 25.07.2014,
затверджено проведення планової
виїзної перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1
протягом восьми робочих днів з 04.09.2014 до
15.09.2014 року.

Період, якій охоплюється плановою
перевіркою діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_1 становить один рік, а
саме: з 04.09.2013 по 03.09.2014 р. р.

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходив з
наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є Закон
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» від 14.05.1992р.
№2343-ХІІ з наступними змінами та
доповнення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», планові
перевірки здійснюються за певний
період не частіше одного разу на два
роки за місцезнаходженням державного
органу з питань банкрутства або
суб'єкта, щодо якого арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор) здійснює свої
повноваження, або у приміщенні, де
знаходиться контора (офіс)
арбітражного керуючого, з обов'язковим
повідомленням арбітражного керуючого
про час і місце проведення перевірки.

Наказом Міністерства юстиції України
від 27.06.2013 р. № 1284/5, який зареєстрований
в Міністерстві юстиції України від
03.07.2013 р. за №1113/23645, затверджено Порядок
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
(надалі - Порядок №1284/5).

Відповідно до п. 1.3 Порядок №1284/5,
Контроль за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) (далі -
арбітражний керуючий) здійснюють
Міністерство юстиції України (далі -
Мін'юст) як державний орган з питань
банкрутства та за дорученням Мін'юсту
України головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі як
територіальні органи з питань
банкрутства (далі - орган контролю).

Згідно з п. п. 2.1, вищезазначеного
Порядку, контроль за діяльністю
арбітражних керуючих здійснюється
шляхом проведення планових і
позапланових перевірок.

Згідно з вимогами п. 2.5. Порядку
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5,
планова перевірка діяльності
арбітражного керуючого здійснюється
за календарний рік, що передує
перевірці, та не частіше одного разу на
два роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251
Цивільного кодексу України, строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 254 Цивільного
кодексу України строк, що визначений
роками, спливає у відповідні місяць та
число останнього року строку.

Крім того, відповідно до листа
Міністерства юстиції України від 19.12.2013
№ 4846-0-30-13/13.2, враховуючи положення ч. 4
ст. 107 та ч. 3 ст. 109 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
відповідно до яких рішення про
накладання дисциплінарного стягнення
приймається протягом двох місяців з
дня виявлення проступку, але не пізніше
одного року з дня його вчинення, період
діяльності арбітражного керуючого,
якій підлягає перевірці, має
завершитися датою, що передує даті
початку цієї перевірки.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що при плановій
перевірці дослідженню підлягає період
діяльності арбітражного керуючого,
який становить один календарний рік, що
передує даті початку цієї перевірки.

При цьому, слід також звернути увагу на
той факт, що жодним документом, а саме:
Наказом ГУ юстиції в Одеській області
№ 434/03-07 від 25.07.2014 про проведення
планової виїзної перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1 (а/с.8),
повідомленням про проведення
позапланової виїзної перевірки від
30.07.2014 року, № б/н (а/с. 11), вимогою про
надання документів від 08.09.2014 року (а/с.
13 - 16), не визначено період який підлягає
перевірці.

Вказані документи містять відомості
щодо проведення перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, про відсутність
підстав для визнання протиправними дій
відповідача щодо визначення
перевіряємого періоду для проведення
планової виїзної перевірки
арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Слід також, зазначити, що в іншому
випадку при виявленні порушення,
вчиненого поза межами вказаного
періоду, на арбітражного керуючого не
може бути накладено дисциплінарне
стягнення.

Щодо заявленої позовної вимоги про
зобов'язання ГУЮ в Одеській області
визначити перевіряємий період для
проведення планової виїзної перевірки
арбітражного керуючого ОСОБА_1, суд
зазначає наступне.

Законодавство, яке регулює спірне
питання не встановлює обов'язку
відповідача (ГУЮ в Одеській області)
визначити певним рішенням період, який
підлягає перевірці.

Дія - це відносно закінчений елемент
діяльності, в процесі якої досягається
конкретна, не розкладається на більш
прості, усвідомлена мета. Дія має
подібну діяльності психологічну
структуру: мета - мотив - спосіб -
результат.

Тобто, законодавець не визначив у
встановленому порядку спосіб (у
діючому законодавстві) визначення
перевіряємого періоду, а отже, у суду
відсутні підстави для задоволення
вказаної вимоги.

Розв'язуючи спір суд зауважує, що
відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні. Ухвалені у даній справі
судові рішення названим вимогам
процесуального закону не відповідають.

Відтак, зважаючи на встановлені у
справі обставини та, з огляду на
правові приписи законодавства, які
регулюють спірні правовідносини, суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163,
167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

26 вересня 2014 року.