Справа № 569/10202/14-а
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року

м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду
Бердій М.А., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Рівне про перерахунок розміру
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014 року до Рівненського міського
суду Рівненської області звернулася
ОСОБА_1 із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне про
зобов'язання УПФ в м. Рівне провести
ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з
01 квітня 2014 року згідно ЗУ «Про
державну службу» з розрахунку 88 %
заробітної плати, з врахуванням
індексації заробітної плати
відповідно до довідки ДПІ у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 17.03.2014 року
№4540/10/176-05-33.

В обґрунтування позову вказує, що
вона перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Рівне та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу». 18.03.2014
року Позивач звернулась до Відповідача
із заявою про перерахунок та виплату
пенсії з урахуванням індексації
заробітної плати виходячи із
розрахунку 88 % розміру заробітної
плати, оскільки при обчисленні пенсії
індексація заробітної плати не
включена Листом від 21.03.2014 року за № 119/13
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне їй було відмовлено в
проведенні перерахунку з посиланням на
те, що індексація заробітної плати не є
складовою заробітної плати і тому вони
не враховуються під час нарахування
пенсії.

Позивач вважає, що відмова Управління
ПФУ в м. Рівне суперечить чинному
пенсійному законодавству, зокрема ст.
ст. 37, 33 Закону України № 3723-ХІІ „Про
державну службу", ст.ст. 40, 41 Закон
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст. 2,33
Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до Постанови КМ України
«Про затвердження порядку обчислення
середньої заробітної плати» від 08.02.1995
року №100, індексація заробітної плати,
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та допомога
на оздоровлення, - все це є складові
заробітної плати і оскільки на них
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, то відповідно до ст. 37
Закону №3723-ХІІ вони повинні
враховуватись при обчисленні пенсії.
Згідно ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових
доходів населення» індексація
грошових доходів населення -
встановлений законами та іншими
нормативно - правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг

Ухвала про відкриття скороченого
провадження разом з адміністративним
позовом та доданих до нього матеріалів
була надіслана Відповідачу.

У встановлений строк Відповідач подав
заперечення проти позову, де вказує, що
підстав для задоволення позовних вимог
немає. Позивачу призначена пенсія за
віком на підставі ст. 37 Закону України
«Про державну службу», підстав
здійснювати перерахунок пенсії,
виходячи із розміру 88% заробітної плати
не має, оскільки таке право ОСОБА_1 не
порушено.

Дослідивши всі обставини справи, суд
вирішив, що позов підлягає задоволенню
за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із 28.07.2010
року перебуває на обліку в УПФ України
в місті Рівне та отримує пенсію за
віком відповідно до Закону України "Про
державну службу" з урахуванням норм
ст.21 ЗУ «Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні».

18.03.2014 року вона звернулась до
відповідача із заявою про
перерахування та виплату пенсії з
урахуванням індексації заробітної
плати виходячи із розрахунку 88% розміру
заробітної плати, відповідно до
довідки від 17.03.2014 року № 4540/10/1716-05-33
виданої ДПІ у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області, згідно якої позивач
отримувала індексацію заробітної
плати. Листом від 21.03.2014 року за № 119/13
управління Пенсійного фондом України в
м. Рівне їй було відмовлено в
проведенні перерахунку.

Згідно зі ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Статтею 8 Конституції України
проголошено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. В силу ст. ст. 22, 64
Конституції України конституційні
права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод. Конституційні права та
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
"Про державну службу" на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. За кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" №1282-ХІІ
від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом
індексації грошових доходів населення
є в тому числі заробітна плата,
підстави для індексації грошових
доходів населення наявні у разі, коли
величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка,
те що індексація грошових доходів
працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат:
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, з яких
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Позиція Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ» щодо індексації
заробітної плати підтверджується в
листі від 07.05.2013 року №708/0/4-13 «Про
індексацію заробітної плати».

Приймаючи до уваги судову практику
Верховного суду України в справах щодо
ідентичних правовідносин в тій
частині, що перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, суд приходить до
висновку, що для вирішення спірних
правовідносин в справі підлягають
застосуванню саме такі спеціальні
норми, що визначають виплати/доходи для
обчислення пенсії, зокрема ст. 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
стаття 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а не положенням Законів
України "Про державну службу" та "Про
оплату праці", які щодо спірних
відносин є загальними.

Таким чином, висновки управління
Пенсійного фонду в місті Рівне про те,
що суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, надана всім або більшості
працівників, на які нараховувався збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак які не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком порушення правил
застосування норм права відповідачем,
надання переваги положенням Законів
України "Про державну службу" та "Про
оплату праці", які щодо спірних
відносин є загальними. У той же час
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Згідно із ч.1 ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено порядок
визначення заробітної плати для
обчислення пенсії, а саме: "Для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року. За бажанням пенсіонера та за
умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв".
Враховуючи зазначене, відповідачем,
при обчисленні пенсії державного
службовця, всупереч чинним нормам
законодавства, не враховувались усі
суми виплат на які нараховувались та
сплачувались страхові внески згідно з
даними персоніфікованого обліку
ОСОБА_2

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
"Про державну службу" передбачається,
що пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати. Оскільки,
ОСОБА_1 має стаж державного службовця 18
років 1 місяць 27 днів, пенсія
обчислювалась із розрахунку 88
відсотків заробітної плати за 24
календарних місяці перед призначенням
пенсії, то перерахунок пенсійної
виплати слід здійснювати із розрахунку
88 відсотків такої заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що вимоги, є доведеними і
обґрунтованими.

Крім того, при прийнятті постанови суд
враховує висновки, викладені у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року № 21-430а11.

Таким чином, порушене право позивача
підлягає захисту шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2014 року згідно
Закону України «Про державну службу» з
розрахунку 88% заробітної плати, з
врахуванням індексації заробітної
плати відповідно до довідки ДПІ у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
17.03.2014 року №4540/10/176-05-33

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 71, 158 - 163, 167, 186, 254, 267 Кодексу
Адміністративного Судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Рівне про перерахунок розміру пенсії
- задовольнити повністю.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
починаючи з 01.04.2014 року по Закону
України «Про державну службу» з
розрахунку 88% заробітної плати, з
врахуванням індексації заробітної
плати відповідно до довідки ДПІ у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
17.03.2014 року №4540/10/176-05-33.

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського

міського суду
Бердій М.А.