Справа № 760/3482/14-а(2а-196/14)
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
760/3482/14-а(2а-196/14) Головуючий у 1-й
інстанції: Лазаренко В.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва на
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва з
приводу відмови в проведенні
перерахунку та виплаті пенсії та
зобов'язати провести перерахунок та
виплату пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати згідно
довідки Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва від 05 лютого 2014 року № 22 з 01
березня 2013 року.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року
вказаний адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати не входять
до структури заробітної плати.

Під час судового засідання представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Позивач в судовому засіданні
заперечувала проти апеляційної скарги
та просила суд відмовити в її
задоволенні посилаючись на те, що судом
першої інстанції було винесене законне
і обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва -
задовольнити частково, постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18 березня 2014 року - змінити в
частині зазначення дати початку
перерахунку пенсії виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 201 КАС України суд
апеляційної інстанції змінює рішення
суду першої інстанції в разі
правильного вирішення по суті справи
чи питання, проте із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 11
листопада 2009 року було призначено
пенсію відповідно до Закону України
«Про державну службу», розмір якої
обчислений на підставі довідки,
виданої за формою, затвердженою
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11, якою
не було передбачено можливості
включення сум інших виплат, в тому
числі матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
серпня 2010 року, що залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 листопада
2010 року, постанову Правління
Пенсійного фонду України від 30 жовтня
2008 року № 19-11 було визнано такою, що не
відповідає правовим актам вищої
юридичної сили щодо не включення до
складу заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством.

Позивачу було надано нову довідку про
складові заробітної плати від 05 лютого
2014 року № 22, у якій відображено
матеріальну допомогу на оздоровлення у
розмірі 7297 грн. 37 коп., допомогу на
вирішення соціально-побутових питань у
розмірі 5234 грн. 29 коп. та індексацію
заробітної плати у розмірі 3052 грн. 79
коп. Згідно вказаної довідки на всі
включені до неї суми були нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування).

Однак, Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва відмовило в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про перерахунок пенсії на
підставі зазначеної довідки.

Позивач вважає таке рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
неправомірним, у зв'язку з чим
звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що при
обчисленні розміру середньої
заробітної плати, з якої нараховується
пенсія, слід враховувати матеріальну
допомогу на оздоровлення, допомогу на
вирішення соціально-побутових питань
та індексацію заробітної плати, адже із
зазначених сум були сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Також суд першої
інстанції послався на те, що
адміністративний позов ОСОБА_2
підлягає задоволенню в межах
шестимісячного строку звернення до
суду.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується із зазначеним висновком
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що підставою для
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії позивача із заробітної плати, до
розміру якої включено матеріальну
допомогу на оздоровлення та допомоги
на оздоровлення, стало те, що вказані
допомоги є одноразовими виплатами та
відсутні, як і індексація заробітної
плати, в переліку складових заробітної
плати, визначених у ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» та ч. 2 ст. 33 Закону
України «Про державну службу».

Разом з тим, чинне законодавство
пов'язує можливість включення певної
виплати до середнього заробітку для
обчислення пенсії з фактом сплати із
такої виплати страхового внеску, а не з
фактом її віднесення до структури
заробітної плати.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою, з
яких були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески (максимальної величини
бази нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону).

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять до структури
заробітної плати.

Такий висновок закріплений в постанові
Верховного Суду України від 20 лютого 2011
року у справі № 21-430а11.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на те, що з матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати ОСОБА_2
були сплачені страхові внески, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що даний позов
є обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Разом з тим, такий позов може бути
задоволений виключно з дати
пред'явлення ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва довідки
про складові заробітної плати від 05
лютого 2014 року № 22.

Зазначена довідка була подана
відповідачу 06 лютого 2014 року разом із
заявою про перерахунок пенсії.

У відповідності до ч. 4 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії
провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть
за собою зменшення пенсії, - з першого
числа місяця, в якому настали ці
обставини, якщо вони мали місце до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо вони мали місце
після 15 числа.

З огляду на те, що підстави для
перерахунку пенсії позивача виникли до
15 лютого 2014 року, колегія суддів вважає,
що адміністративний позов ОСОБА_2
підлягає задоволенню з 01 лютого 2014
року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва лише
частково спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 18 березня 2014 року, та є
підставами для її зміни.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
проте в частині визначення дати
перерахунку пенсії, рішення прийняте з
помилковим застосуванням норм
матеріального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва -
задовольнити частково, постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18 березня 2014 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва -
задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року -
змінити, зазначивши що Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
зобов'язане здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 лютого 2014
року.

В іншій частині постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18 березня 2014 року - залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.