Справа № 461/355/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
Справа № 876/7168/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційні
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл»,
Львівської міської ради, виконавчого
комітету Львівської міської ради,
Управління комунальної власності
Львівської міської ради на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
11 квітня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл»
до Управління комунальної власності
Львівської міської ради, Управління
«Секретаріат ради» Львівської міської
ради, виконавчого комітету Львівської
міської ради, з участю прокурора
Галицького району м. Львова про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
«Сокіл» звернулося до суду з позовом до
Управління комунальної власності
Львівської міської ради, Управління
«Секретаріат ради» Львівської міської
ради, виконавчого комітету Львівської
міської ради, в якому, із урахуванням
уточнення позовних вимог, просить
визнати протиправними бездіяльність
Управління комунальної власності
Львівської міської ради щодо розгляду
заяви ТзОВ «Кінотеатр «Сокіл» про
включення об'єкта - цілісного майнового
комплексу Державного комунального
підприємства кінотеатр «Сокіл» до
переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу;
зобов'язати Управління комунальної
власності Львівської міської ради
підготувати проект рішення про
приватизацію цілісного майнового
комплексу Державного комунального
підприємства кінотеатр «Сокіл»
способом викупу Товариством з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
«Сокіл»; зобов'язати Управління
«Секретаріат ради» Львівської міської
ради винести питання про приватизацію
цілісного майнового комплексу
Державного комунального підприємства
кінотеатр «Сокіл» на розгляд
Львівської міської ради.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 11 квітня 2013 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність Управління
комунальної власності Львівської
міської ради щодо розгляду заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл»
про включення об'єкта - цілісного
майнового комплексу Державного
комунального підприємства кінотеатр
«Сокіл» до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації. Зобов'язано
Управління комунальної власності
Львівської міської ради включити до
переліку об'єктів приватизації
цілісний майновий комплекс Державного
комунального підприємства кінотеатр
«Сокіл», визначивши спосіб
приватизації. Зобов'язано Управління
«Секретаріат ради» Львівської міської
ради винести питання про приватизацію
цілісного майнового комплексу
Державного комунального підприємства
кінотеатр «Сокіл» на розгляд
Львівської міської ради. В решті
позовних вимог позивача відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач 04.10.2012 року
звернувся до Управління комунальної
власності Львівської міської ради із
заявою про включення цілісного
майнового комплексу підприємства до
переліку об'єктів, що підлягають
приватизації способом викупу
господарським товариством, створеним
членами трудового колективу
підприємства. Згодом, 30.11.2012 року, ТзОВ
«Кінотеатр «Сокіл» звернулось із
заявою до постійної комісії
комунального майна та власності
Львівської міської ради із проханням
повідомити, чи надавало управління
комунальної власності інформацію про
отриману заяву ТзОВ «Кінотеатр «Сокіл»
про включення цілісного майнового
комплексу Державного комунального
підприємства кінотеатр «Сокіл» до
переліку об'єктів, що підлягають
приватизації способом викупу
господарським товариством створеним
членами трудового колективу
підприємства, однак постійна комісія
повідомила, що ніякої інформації та
відповідних звернень від управління
комунальної власності не отримувала та
не мала змоги прийняти відповідне
рішення.

Враховуючи, що до цього часу
відповідачем не вчинено дій щодо
розгляду заяви, суд першої інстанції
дійшов до висновку про бездіяльність
Управління комунальної власності та
порушення вимог приватизаційного
законодавства.

Суд першої інстанції посилається на те,
що обов'язковою умовою реалізації
особою права на приватизацію майна
способом викупу є її статус орендаря
(суборендаря) на момент прийняття
уповноваженим органом рішення про
включення орендованого об'єкту в
перелік об'єктів, які підлягають
приватизації шляхом викупу, а також те,
чи підлягав він продажу на аукціоні, за
конкурсом. Встановлено, що договір
оренди цілісного майнового комплексу
ДКП кінотеатр «Сокіл» не укладався,
оскільки виконавчим комітетом
Львівської міської ради прийнято
рішення №609 від 17.06.2005 року, яким
відмовлено товариству з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл» у
наданні в оренду цілісного майнового
комплексу ДКП «Кінотеатр «Сокіл» на
вул. Володимира Великого, 18 у м. Львові.
Рішенням господарського суду
Львівської області від 25.10.2011 року ТзОВ
«Кінотеатр «Сокіл» у задоволенні
позову про спонукання до укладення
договору оренди цілісного майнового
комплексу ДКП кінотеатр «Сокіл»
відмовлено повністю.

Таким чином, суд першої інстанції
вважає, що посилання позивача на
переважне право викупу цілісного
майнового комплексу за належного
виконання умов договору оренди є
необґрунтованими. Жодних доказів
перебування цілісного майнового
комплексу в оренді ТзОВ «Кінотеатр
«Сокіл» суду не представлено.

Суд першої інстанції вказує на те, що
доцільність застосування того чи
іншого способу приватизації
визначається орган приватизації
самостійно. Позивачу надавалась
відповідь про те, що відповідно до
ухвали Львівської міської ради від
12.07.2012 року №1661 «Про затвердження
Програми приватизації майна
комунальної власності м. Львова на
2012-2014 роки» Управління комунальної
власності Львівської міської ради
формує переліки об'єктів приватизації,
продаж яких повинен забезпечити
виконання завдань з надходження коштів
від приватизації, причому вказаний
перелік об'єктів затверджує міська
рада. Зазначене питання не
розглядалось на сесії Львівської
міської ради, за згодою якої
відбувається відчуження об'єктів
комунальної власності. Включення
підприємства до іншого, ніж пропонує
покупець, переліку об'єктів
приватизації не може розглядатися як
відмова у приватизації.

Враховуючи, що суд не може зобов'язати
відповідача вчинити дії, які не є для
нього обов'язковими, суд першої
інстанції дійшов висновку, що в
адміністративному позові в частині
зобов'язання Управління комунальної
власності Львівської міської ради
підготувати проект рішення про
приватизації цілісного майнового
комплексу ДКП кінотеатр «Сокіл»
способом викупу слід відмовити.

Крім того, відповідно до Положення про
розмежування повноважень між
виконавчими органами Львівської
міської ради, затвердженого ухвалою
міської ради від 19.10.2006 року №219 (зі
змінами), Управління «Секретаріат
ради» у визначених законодавством
України межах та відповідно до рішень
ради забезпечує складання проектів
проведення чергових сесій, пленарних
засідань міської ради, попередньо
готує питання, які пропонується внести
на розгляд міської ради. Отже, після
включення зазначеного об'єкта до
переліку об'єктів приватизації та
визначення способу його приватизації,
відповідачу Управлінню «Секретаріат
ради» необхідно винести питання про
приватизацію цілісного майнового
комплексу Державного комунального
підприємств

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл»,
Львівська міська рада, виконавчий
комітет Львівської міської ради,
Управління комунальної власності
Львівської міської ради оскаржили її,
подавши апеляційні скарги.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл» у
свої апеляційній скарзі просить
скасувати постанову Галицького
районного суду м. Львова від 11 квітня 2013
року в частині зобов'язання Управління
комунальної власності Львівської
міської ради включити до переліку
об'єктів приватизації цілісний
майновий комплекс Державного
комунального підприємства кінотеатр
«Сокіл», визначивши спосіб
приватизації, та ухвалити нове рішення,
яким зобов'язати Управління
комунальної власності Львівської
міської ради підготувати проект
рішення про приватизацію цілісного
майнового комплексу Державного
комунального підприємства кінотеатр
«Сокіл», місцезнаходження якого:
Україна, 79053, місто Львів, вулиця
Володимира Великого, 18 (юридична адреса
Україна, 79053, місто Львів, вулиця
Володимира Великого, 14А), способом
викупу ТОВ «Кінотеатр «Сокіл», решту
постанови залишити без змін.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл»
вказує на те, що Львівська міська рада
не передавала іншим органам
повноважень щодо визначення способу
приватизації комунального майна, а
тому Управління комунальної власності
Львівської міської ради не наділене
повноваженнями щодо визначення
способу приватизації комунального
майна.

Одночасно судом першої інстанції не
взято до уваги, що викуп застосовується
щодо об'єктів малої приватизації, які
не продано на аукціоні, за конкурсом, а
також у разі, якщо право покупця на
викуп об'єкта передбачене
законодавчими актами, а право покупця -
ТзОВ «Кінотеатр «Сокіл» на викуп ЦМК
кінотеатр «Сокіл», передбачено
законодавчими актами.

Крім того, судом не взято до уваги, що
приватизація здійснюється на основі
принципів, одними з яких є надання
пільг для придбання державного майна
членам трудових колективів
підприємств, що приватизуються;
пріоритетного права трудових
колективів на придбання майна своїх
підприємств (ст.2 Закону України «Про
приватизацію державного майна»).

Львівська міська рада та виконавчий
комітет Львівської міської ради в
своїх апеляційних скаргах просять
скасувати постанову Галицького
районного суду м. Львова від 11 квітня 2013
року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт - Львівська міська рада
вказує на те, що Львівська міська рада
як орган, який затверджує переліки
об'єктів малої приватизації, як власник
комунального майна - ДКП Кінотеатр
«Сокіл», не була залучена до участі у
справі, незважаючи на те, що рішення
Галицького районного суду м. Львова від
11.04.2013 р. безпосередньо стосується її
прав і обов'язків.

Апелянт вважає, що в розглядуваному
випадку спірні правовідносини
стосуються спору про право позивача на
приватизацію. В спірних
правовідносинах відповідач управління
комунальної власності департаменту
економічної політики виступає не як
суб'єкт владних повноважень в тому
значенні, в якому його вжито в с. 17 КАС
України, а як суб'єкт майнових відносин,
дії якого спрямовані на реалізацію
права володіти, користуватись та
розпоряджатись спірним майном. Отже,
між сторонами існує спір про право,
вимоги позивача не стосуються захисту
його прав, свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади та місцевого самоврядування, а
тому розглядуваний спір не є
публічно-правовим і не підпадає під
визначення справи адміністративної
юрисдикції.

В свою чергу апелянт - виконавчий
комітет Львівської міської ради
зазначає, що прийняття органом
місцевого самоврядування рішення про
включенні об'єкта приватизації до
відповідного переліку не являється
прямим обов'язком останнього,
враховуючи право цього органу
відмовитись від проведення
приватизації цього об'єкта. Спонукання
органу приватизації вчинити дії, до
яких його не зобов'язує закон, є
втручанням суду у здійснення цим
органом своєї компетенції. Разом з тим,
ні Львівська міська рада як орган, який
затверджує переліки об'єктів малої
приватизації як власник комунального
майна - ДКП Кінотеатр «Сокіл», ні
Франківська районна адміністрація
Львівської міської ради, як
уповноважений орган управління ДКП
Кінотеатр «Сокіл», не були залучені до
участі у справі, незважаючи на те, що
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 11.04.2013 р. безпосередньо
стосується їх прав і обов'язків. Однак,
до участі у справі в якості
співвідповідача судом помилкево
залучено виконавчий комітет
Львівської міської ради, до якого
взагалі не ставились позовні вимоги
ТзОВ «Кінотеатр «Сокіл», і до
повноважень якого не належить
прийняття рішень з питань відчуження
майна комунальної власності шляхом
його приватизації будь-яким способом.

Управління комунальної власності
Львівської міської ради в своїй
апеляційній скарзі скасувати
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 11 квітня 2013 року та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт - Управління
комунальної власності Львівської
міської ради вказує на те, що
обов'язковою умовою реалізації особою
права на приватизацію майна способом
викупу є її статус орендаря
(суборендаря) на момент прийняття
уповноваженим органом рішення про
включення орендованого об'єкту в
перелік об'єктів, які підлягають
приватизації шляхом викупу, а також і
те, чи об'єкт підлягав продажу на
аукціоні, за конкурсом, проте, договір
оренди не укладався.

Стверджує, що управління комунальної
власності розглянувши заяву ТзОВ
«Кінотеатр «Сокіл» про включення ЦМК
до переліку об'єктів на приватизацію
способом викупу, повідомило позивача
листом № 2302-3218 від 23.11.2012 р. про те, що
управління комунальної власності
вчиняє дії в межах своїх повноважень та
31.01.2013 р. управління комунальної
власності листом № 2302-227 повідомило
позивача, про те, що згідно ч. 1 ст. 15
Закону України «Про приватизацію
державного майна» ст.11, Закону України
«Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
відсутні правові підстави вчиняти дії
щодо приватизації ЦМК способом викупу

Окрім цього, приймаючи оскаржуване
рішення суд першої інстанції прийняв
рішення про права і обов'язки осіб, що
не були залучені до участі у справі, що
є безумовною підставою для скасування
судового рішення..

Що ж стосується самої позиції позивача,
то його основна позовна вимога
полягала виключно у приватизації ЦМК
ДКП Кінотеатр «Сокіл» шляхом викупу,
отже позивачем не вірно обрано спосіб
захисту порушеного права і правових
підстав для задоволення позов, не було,
відповідачами не були порушені права
позивача на приватизацію оскільки з
огляду на вищевикладене, такі права у
позивача є такими, що не виникли.

Однак при прийнятті рішення суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог, не дослідивши чи призведене
обраний спосіб захисту порушених прав
передбаченим законом способам захисту
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання. Такий спосіб захисту
цивільних прав та інтересів, як
зобов'язання органу приватизації
включити до переліку об'єктів
приватизації цілісний майновий
комплекс та визначити спосіб
приватизації, не встановлений ані
законодавством про приватизацію
державного та комунального майна, ані
будь-якими іншими законами України.

21.08.2014 року до суду апеляційної
інстанції надійшла заява про
затвердження мирової угоди між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл»
та Управлінням комунальної власності
Львівської міської ради, Управлінням
«Секретаріат ради» Львівської міської
ради та закриття провадження у справі.

26.08.2014 року представником Львівської
міської ради подано клопотання про
відмову від апеляційної скарги на
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 11 квітня 2013 року.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши умови примирення,
викладені у мировій угоді від 20 серпня
2014 року, суд апеляційної інстанції
вважає, що вони не суперечать закону, не
порушують чиї-небудь права, свободи або
інтереси і відповідають вимогам статті
113 КАС України, а тому немає перешкод
для їх затвердження.

Крім того, суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку про те, що заяву
Львівської міської ради про відмову
від апеляційної скарги необхідно
прийняти з таких підстав.

Згідно ч.4 ст.193 КАС України особа, що
подала апеляційну скаргу, має право
протягом усього часу розгляду справи
відмовитися від неї повністю або
частково. Питання про прийняття
відмови від апеляційної скарги і
закриття в зв'язку з цим апеляційного
провадження вирішується судом
апеляційної інстанції, що розглядає
справу, в судовому засіданні за участю
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Про прийняття відмови від
скарги та закриття у зв'язку з цим
апеляційного провадження суд
постановляє ухвалу. Повторне
апеляційне оскарження рішення, ухвали
суду першої інстанції з тих самих
підстав не допускається.

Суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що відмова від апеляційної
скарги не суперечить вимогам чинного
законодавства, не порушує прав та
інтересів інших осіб, інші учасники
процесу не заперечують проти
задоволення даного клопотання, в
зв'язку з чим відмова від апеляційної
скарги приймається судом.

Як вбачається з поданої сторонами
мирової угоди, останні досягли
примирення на наступних умовах:

1.1. Позивач зобов'язується відмовитись
від позову та не вчиняти жодних дій
щодо зобов'язання співвідповідачів
включити до переліку приватизації
цілісний майновий комплекс ДКП
Кінотеатр «Сокіл».

1.1.1. Відповідач - Управління
комунальної власності Львівської
міської радидепартаменту економічної
політики Львівської міської ради
зобов'язується протягом місяця
письмово надати позивачеві перелік
інших об'єктів нерухомого майна, що
підлягають приватизації, а також
перелік об'єктів нерухомого майна
пропонованих для передачі в оренду.

2.1. Сторони дійшли згоди щодо розподілу
судових витрат і погодили, що оплата
судового збору покладається на
позивача.

2.2. Сторони погоджуються з тим, що
відповідно до умов цього договору вони
дійшли згоди щодо повного та
остаточного врегулювання спору, та не
мають жодних вимог щодо один одного.

2.3. Умови примирення, дії Позивача та
Співввідповідачів не суперечать
закону і не порушують чиїх-небудь прав,
свобод та інтересів.

2.4. Сторони мають належне уявлення про
сутність цього договору і всіх його
елементів. Не існує ніяких чинників,
які б могли б вплинути на їх уявлення
про мету цього Договору.

2.5. Сторони підтверджують, що вище
викладені умови відповідають їх
волевиявленню і зумовлюють настання
бажаних наслідків, які відповідають
їхнім дійсним інтересам.

Статтею 51 КАС України передбачено, що
сторони можуть досягнути примирення на
будь-якій стадії адміністративного
процесу, що є підставою для закриття
провадження в адміністративній справі.
Суд не приймає відмови позивача від
адміністративного позову, визнання
адміністративного позову відповідачем
і не визнає умов примирення сторін,
якщо ці дії суперечать закону або
порушують чиї-небудь права, свободи чи
інтереси.

Відповідно до статті 194 КАС України
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а сторони
можуть примиритися у будь-який час до
закінчення апеляційного розгляду. У
разі відмови від адміністративного
позову або примирення сторін суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу відповідно до вимог статей 112 і
113 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 КАС України сторони
можуть повністю або частково
врегулювати спір на основі взаємних
поступок. Примирення сторін може
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін і предмета адміністративного
позову. У разі примирення сторін суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі, у якій фіксуються
умови примирення. Умови примирення не
повинні суперечити закону або
порушувати чиї-небудь права, свободи
або інтереси. У разі невиконання умов
примирення однією із сторін суд за
клопотанням іншої сторони поновлює
провадження у справі.

Згідно з пунктом третім частини першої
статті 157 КАС України, суд закриває
провадження у справі, якщо сторони
досягли примирення.

У відповідності до п. 5 ч.1 ст. 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право визнати постанову
суду нечинною і закрити провадження у
справі.

Відповідно до ст. 203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу. Якщо судом першої інстанції
ухвалено законне та обґрунтоване
судове рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку про
необхідність визнання нечинною
постанови суду першої інстанції та
закриття провадження в
адміністративній справі у зв'язку із
примиренням сторін під час
апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 51, 113, 136, 157, ст.ст. 193, 194,
195, 197, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Прийняти відмову Львівської міської
ради від апеляційної скарги.

Апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Львівської міської ради на
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 11 квітня 2013 року у справі
№461/355/13-а за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
«Сокіл» до Управління комунальної
власності Львівської міської ради,
Управління «Секретаріат ради»
Львівської міської ради, виконавчого
комітету Львівської міської ради, з
участю прокурора Галицького району м.
Львова про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання до
вчинення дій закрити.

Мирову угоду між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
«Сокіл» та Управлінням комунальної
власності Львівської міської ради,
Управлінням «Секретаріат ради»
Львівської міської ради затвердити з
наступними умовами примирення:

1. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр «Сокіл»
зобов'язується відмовитись від позову
та не вчиняти жодних дій щодо
зобов'язання співвідповідачів
включити до переліку приватизації
цілісний майновий комплекс ДКП
Кінотеатр «Сокіл».

2. Відповідач - Управління комунальної
власності Львівської міської
радидепартаменту економічної політики
Львівської міської ради зобов'язується
протягом місяця письмово надати
позивачеві перелік інших об'єктів
нерухомого майна, що підлягають
приватизації, а також перелік об'єктів
нерухомого майна пропонованих для
передачі в оренду.

3. Сторони дійшли згоди щодо розподілу
судових витрат і погодили, що оплата
судового збору покладається на
позивача.

4. Сторони погоджуються з тим, що
відповідно до умов цього договору вони
дійшли згоди щодо повного та
остаточного врегулювання спору, та не
мають жодних вимог щодо один одного.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 11 квітня 2013 року визнати
нечинною та провадження у справі
№461/355/13-а за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
«Сокіл» до Управління комунальної
власності Львівської міської ради,
Управління «Секретаріат ради»
Львівської міської ради, виконавчого
комітету Львівської міської ради, з
участю прокурора Галицького району м.
Львова про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання до
вчинення дій закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник