Справа № 804/15068/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретаріВербному Д.С. за участю:
представника позивача представника
відповідача Панишко А.О. Грищенко І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Дочірнього підприємства
"Таксі-сервіс" відкритого акціонерного
товариства "Автопромінь" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
17.09.2014р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулось Дніпропетровське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів з позовною заявою, в якій
просить стягнути з Дочірнього
підприємства «Таксі-сервіс»
відкритого акціонерного товариства
адміністративно-господарські санкції
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 10,39 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в
порушення ст. ст. 19, 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємством
самостійно не сплачені
адміністративно-господарські санкції
за 3 робочих місця, призначених для
працевлаштування інвалідів і не
зайнятих інвалідами.
У судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти позову
та зазначив, що підприємством виконано
норми чинного законодавства, сумлінно
вжито всіх можливих заходів,
спрямованих на забезпечення
працевлаштування інвалідів на
підприємстві, у зв'язку з чим просив у
задоволенні адміністративного позову
Заслухавши представників сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов не підлягає задоволенню,
Дочірнє підприємство «Таксі-сервіс»
відкритого акціонерного товариства
«Автопромінь» відноситься до
підприємств, яким, відповідно до ст. 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» (далі
- Закон) встановлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
Статтею 18 Закону встановлено, що
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Відповідно до ст. 19 Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.
Згідно ст. 20 Закону підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Матеріали справи свідчать, що Дочірнім
підприємством «Таксі-сервіс»
відкритого акціонерного товариства
«Автопромінь» подано до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 р.,
копія якого знаходиться у матеріалах
справи.
Відповідно до звіту про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за формою
№10-ПІ середньооблікова кількість
штатних працівників Дочірнього
підприємства «Таксі-сервіс»
відкритого акціонерного товариства
«Автопромінь» склала 147 осіб. Згідно
нормативу, передбаченого ст. 19 Закону,
на підприємстві мають бути
працевлаштовані 6 інвалідів. Фактично
за цей період працевлаштовані 3
Таким чином, матеріали справи
підтверджують наявність обставин, які
визначені ст. 20 Закону у якості
правопорушення в сфері господарської
діяльності. Однак, загальні принципи
відповідальності за такі
правопорушення визначені у
Господарському кодексі України,
відповідно до ч. 1 ст. 218 якого, підставою
для господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другої названої статті
встановлено, що учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
Також матеріали справи підтверджують,
що Дочірнім підприємством
«Таксі-сервіс» відкритого
акціонерного товариства «Автопромінь»
вживались всі залежні від нього заходи
для недопущення господарського
правопорушення щодо працевлаштування
інвалідів, які проявлялись у
Процедуру подання інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів центру зайнятості визначено
Порядком подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування, що затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 31.01.2007 р. №70.
Згідно цього Порядку інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Під час судового розгляду судом
встановлено та матеріалами справи
підтверджується, що Дочірнім
підприємством «Таксі-сервіс»
відкритого акціонерного товариства
«Автопромінь» впродовж 2013 р.
подавались до Ленінського районного
центру зайнятості звіти про наявність
вакансій для працевлаштування
інвалідів (звітність форми №3-ПН). На
підтвердження підприємством надано
суду лист Ленінського районного центру
зайнятості від 29.09.2014р. №01-2050.
Отже, Дочірнім підприємством
«Таксі-сервіс» відкритого
акціонерного товариства «Автопромінь»
у 2013 року виконано обов'язок щодо
надання інформації, необхідної для
організації працевлаштування
Самостійно до Дочірнього підприємства
«Таксі-сервіс» відкритого
акціонерного товариства «Автопромінь»
інваліди не звертались.
Будь-яких доказів відмови Дочірнім
підприємством «Таксі-сервіс»
відкритого акціонерного товариства
«Автопромінь» в працевлаштуванні
інвалідів матеріали справи не містять.
Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає, що Дочірнє підприємство
«Таксі-сервіс» відкритого
акціонерного товариства «Автопромінь»
довело факт відсутності вини та
неможливість уникнення правопорушення
з незалежних від нього причин, що
виключає підстави для притягнення його
до відповідальності. Застосування
відповідальності без наявності вини
можливо лише у випадках, прямо
передбачених законодавством, що
регулює конкретні суспільні
правовідносини. Якщо законом не
передбачено застосування
відповідальності без наявності вини,
то суд при вирішенні справи виходить із
загального принципу застосування
відповідальності лише за наявності
За таких обставин, позовні вимоги про
адміністративно-господарських санкцій
за незайняті інвалідами робочі місця у
адміністративно-господарських санкцій
у сумі 10,39 грн. є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.
Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України закріплено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.
Враховуючи, що Дочірнє підприємство
«Таксі-сервіс» відкритого
акціонерного товариства «Автопромінь»
здійснило всі залежні від нього заходи
з виконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів,
повідомило компетентні органи про
наявність вільних робочих місць для
інвалідів, дотрималося усіх безумовних
своїх обов'язків, передбачених
законодавством, та вчинило усі залежні
від нього дії для виконання умовних
обов'язків, які залежать від наявності
конкретних інвалідів, що мають бажання
та змогу працювати, суд відмовляє у
задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
У задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Дочірнього підприємства
«Таксі-сервіс» відкритого
акціонерного товариства «Автопромінь»
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена відповідно до
ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено
06 жовтня 2014 року

Суддя Р.З.
Голобутовський