Справа № 816/7431/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року м.
Київ К/800/37269/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Чалого
С.Я.,

провівши у касаційному порядку
попередній розгляд

справи № 816/7431/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»

до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Полтавській області

про визнання протиправними дій,
скасування постанови,

за касаційною скаргою Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Полтавській області

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03 червня 2014 року,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»
(далі - ТОВ «Сав-Дістрибьюшн»)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Полтавській області
(далі - Держспоживінспекція у
Полтавській області), в якому просило
визнати протиправними дії відповідача
щодо складання Акту перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів від 12 листопада 2012 року
№ 336 (00313); скасувати постанову про
накладення штрафних (фінансових)
санкцій № 185 від 10 грудня 2013 року.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено. Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03 червня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано в частині
відмови в задоволенні вимог про
скасування постанови про накладення
штрафних (фінансових) санкцій № 185 від 10
грудня 2013 року, прийнято в цій частині
нову постанову, якою позов задоволено
частково, скасовано постанову
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Полтавській області № 185
від 10 грудня 2013 року, в іншій частині
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду апеляційної
інстанції скасувати, залишити без змін
рішення суду першої інстанції.

В письмових запереченнях, що надішли на
адресу суду, позивач вважає рішення
суду апеляційної інстанції законним та
обґрунтованим, тому просить касаційну
скаргу залишити без задоволення,
постанову суду апеляційної інстанції -
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини. 11
жовтня 2013 року народний депутат
України Бойко В.Б. звернувся до
Генерального прокурора України з
проханням вжити заходів
прокурорського реагування та
проведення перевірок мережі магазинів
побутової техніки «Фокстрот», оскільки
трапляються випадки продажу у великих
торгових мережах контрафактної
продукції та товарів, які не
сертифіковані в Україні.

Вказане звернення скероване, за
підписом заступника Генерального
прокурора України, Голові Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів України (далі -
Держспоживінспекція України) для
проведення перевірки та вжиття
відповідних заходів.

Держспоживінспекцією України 06
листопада 2013 року надано згоду на
проведення позапланових заходів зі
здійснення державного контролю
Держспоживінспекцією у Полтавській
області щодо ТОВ «Сав-Дістрибьюшн»,
зокрема об'єкту, що знаходиться за
адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, 6/1
А.

12 листопада 2013 року
Держспоживінспекцією у Полтавській
області видано наказ № 64-П «Про
проведення позапланових перевірок»,
яким, на підставі згоди
Держспоживінспекції України, наказано
спеціалістам відповідача провести
перевірку, зокрема, об'єкта, що
знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.
Зіньківська, 6/1А.

Держспоживінспекцією у Полтавській
області видано направлення № 412 від 12
листопада 2013 року на проведення
перевірки об'єкту ТОВ
«Сав-Дістрибьюшн», що знаходиться за
адресою: м. Полтава вул. Зіньківска, 6/1 А.

За наслідком проведення перевірки
працівником відповідача складено Акт
№ 336 (000313) від 12 листопада 2013 року
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів, яким
встановлено порушення п. 8 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
що виразилося у створенні перешкод
службовим особам спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади у сфері захисту прав споживачів у
проведенні перевірки.

Відповідачем, на підставі
вищевказаного акту перевірки, прийнято
постанову № 185 від 10 грудня 2013 року,
якою застосовано до ТОВ
«Сав-Дістрибьюшн» штрафні санкції у
розмірі 61706480,00 грн. - за створення
перешкод службовим особам спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади у сфері захисту прав споживачів у
проведенні перевірки якості продукції,
а також торгівельного та інших видів
обслуговування.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача
щодо складання акту перевірки
протиправними, а постанову про
накладення стягнень - незаконною,
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними дій, скасування
постанови.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
створення з боку позивача перешкод у
проведенні перевірки якості продукції,
а також торгівельного та інших видів
обслуговування, доведена належними
доказами, постанова № 185 від 10 грудня 2013
року прийнята у межах, на виконання
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, сума штрафу в
розмірі 61706780,00 гривень обчислена вірно.

Приймаючи постанову, суд апеляційної
інстанції частково погодився з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності дій посадових осіб
відповідача по складанню Акту
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів від 12
листопада 2012 року № 336 (00313), однак,
дійшов протилежного висновку щодо
правомірності прийняття оскаржуваної
постанови про накладення штрафних
(фінансових) санкцій № 185 від 10 грудня
2013 року. Рішення суду апеляційної
інстанції щодо скасування вказаної
постанови мотивоване тим, що
відповідачем невірно зроблено
розрахунок розміру штрафних санкцій.
Враховуючи, що суд самостійно не може
нараховувати штрафні санкції, він
дійшов висновку про скасування
оскаржуваної постанови про накладення
штрафних (фінансових) санкцій № 185 від 10
грудня 2013 року повністю.

Суд касаційної інстанції погоджується
з таким висновком суду апеляційної
інстанції та зазначає наступне.

Оскільки суд апеляційної інстанції
залишив без змін рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні вимог про визнання
протиправними дій відповідача щодо
складання Акту перевірки, а скаржник в
касаційній скарзі не ставить питання
про законність та обґрунтованість
рішення судів в цій частині, суд
касаційної інстанції розглядає
касаційну скаргу в межах її доводів,
керуючись статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, тобто переглядаються вимоги
про скасування постанови про
накладення штрафних (фінансових)
санкцій № 185 від 10 грудня 2013 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскаржувана постанова відповідача
прийнята на підставі Акту перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів від 12 листопада 2012 року
№ 336 (00313), яким встановлено порушення п.
8 ст. 23 Закону України «Про захист прав
споживачів», що полягає у створенні
перешкод службовим особам спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади у сфері захисту прав споживачів у
проведенні перевірки.

Відповідно до п. 8 ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за створення
перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, та структурного підрозділу
з питань захисту прав споживачів
органу місцевого самоврядування у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування - у розмірі від
одного до десяти відсотків вартості
реалізованої продукції за попередній
календарний місяць, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Зі змісту наведеної норми закону
вбачається, що розмір штрафу залежить
саме від вартості реалізованої
продукції за попередній календарний
місяць та визначається шляхом
вирахування від одного до десяти
відсотків із вказаної вартості.

Інформація про вартість реалізованої
продукції позивача була взята з
завіреної копії листа Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 21
листопада 2013 року, отриманого на запит
Головного управління Міндоходів у м.
Києві.

Судом апеляційної інстанції вірно
зазначено, що в листі податкового
органу міститься інформація саме про
суму оподатковуваних операцій ТОВ
«Сав-Дістрибьюшн» на митній території
України за жовтень 2013 року, а не
вартість реалізованої продукції за
попередній календарний місяць, як це
передбачено нормою п. 8 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 3.2 розділу V «Порядок
заповнення податкової декларації»
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України 25.11.2011 №
1492 (чинного на час виникнення спірних
правовідносин) до рядка 1 декларації
включаються оподатковувані за
основною ставкою обсяги постачання,
здійснені на митній території України,
та ті, місце постачання яких відповідно
до статті 186 розділу V Кодексу визначено
на митній території України.

Згідно з п.п. а) п. 185.1 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
поняття «сума операцій на митній
території України» є ширшим від
поняття «вартість реалізованої
продукції», тому не може бути
застосовано при обрахуванні розміру
штрафу відповідно до норми п. 8 ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Крім того, судом апеляційної інстанції
встановлено, що при обрахуванні
розміру штрафу відповідач використав
відомості, надані податковим органом,
які стосуються вцілому ТОВ
«Сав-Дістрибьюшн», а не вартості
реалізованої продукції окремо
магазином позивача, що знаходиться за
адресою: м. Полтава вул. Зіньківска, 6/1 А,
що суперечить п. 8 ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Суд касаційної інстанції зазначає, що
такі дії відповідача можуть призвести
до неодноразового притягнення суб'єкта
господарювання до відповідальності за
одне і те ж саме порушення, що
суперечить конституційному принципу,
закріпленому в ст. 61 Конституції
України.

Отже, оскаржувана постанова про
накладення штрафних (фінансових)
санкцій № 185 від 10 грудня 2013 року
прийнята з порушенням норм закону, тому
суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про її
скасування.

За таких обставин, підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні. Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів першої і
апеляційної інстанцій та встановлених
обставин справи.

Враховуючи викладене, судом
апеляційної інстанції ухвалено
обґрунтоване рішення, яке постановлене
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Полтавській
області відхилити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню,
проте може бути переглянута з підстав,
у строк та у порядку, визначених
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Е.Ю. Швед

Судді
С.А. Горбатюк

С.Я. Чалий