Справа № 2а-4817/11/1270
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/38553/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 травня 2012
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області до суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 травня 2012
року, позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ФО-П ОСОБА_4 на користь УПФУ в
м. Стаханові Луганської області
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 8 212,02 грн.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанції, ФО-П
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,
у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судам норм
матеріального та процесуального права,
а провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 01 липня 2011 року
звернувся до Головного управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області зі скаргою на вимогу
управління Пенсійного фонду в
м.Стаханові Луганської області №Ф-1086
від 04 квітня 2011 року.

Рішенням Головного управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області від 22 липня 2011 року №5453/03-10,
залишено без розгляду зазначену скаргу
у зв'язку із тим, що скаржник не
звернувся до управління Пенсійного
фонду в м.Стаханові Луганської області
з заявою про узгодження вимоги про
сплату боргу, тобто до територіального
органу, як того вимагає Порядок
розгляду органами Пенсійного фонду
України скарг на рішення про
накладання штрафу, нарахування пені та
заяв платників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
вказали, що відповідач діяв у
відповідності з вимогами Порядку
розгляду органами Пенсійного фонду
України скарг на рішення про
накладання штрафу, нарахування пені та
заяв платників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженого Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 08 жовтня
2010 року №22-7, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 12
листопада 2010 року за №1096/18391.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Пунктом 2.1. Порядку №22-7 визначено, що у
разі коли платник єдиного внеску
вважає, що орган Пенсійного фонду в
районі, місті, районі у місті (далі -
територіальний орган Пенсійного фонду)
невірно визначив суму недоїмки, такий
платник єдиного внеску має право
звернутися до територіального органу
Пенсійного фонду, вимога якого
оскаржується, з заявою про узгодження
вимоги, яка подається у письмовій
формі та супроводжується документами
(розрахунками, копіями платіжних
доручень тощо), що свідчать про
неправильність сум недоїмки,
зазначених у вимозі.

Згідно з пунктом 2.4. Порядку №22-7 за
результатами розгляду заяви про
узгодження вимоги територіальний
орган Пенсійного фонду зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
повідомити про нього особу, що подала
заяву.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку №22-7
скарга на рішення територіальних
органів Пенсійного фонду подається
відповідно до головних управлінь
Пенсійного фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах
Києві та Севастополі (далі -
регіональні органи Пенсійного фонду)
у письмовій формі разом з
документами, що підтверджують
неправильність рішення. Про подання
скарги скаржник зобов'язаний одночасно
повідомити територіальний орган
Пенсійного фонду, рішення якого
оскаржується.

Пунктом 5.3. Порядку №22-7 визначено, що
скарга (заява), подана з порушенням
порядку і строків, визначених пунктом
2.2 розділу II, пунктами 3.2, 3.3 розділу III
та пунктом 4.1 розділу цього
Порядку, а також у разі її
відкликання відповідно до цього
Порядку не підлягає розгляду
органами Пенсійного фонду, про що
виноситься рішення про залишення
скарги (заяви) без розгляду (додаток 3)
та робиться відмітка в журналі
реєстрації скарг.

Щодо посилань ОСОБА_4 на повторність
притягнення до відповідальності за
одне і теж правопорушення, колегія
суддів зазначає наступне.

Прокурором м. Стаханова в інтересах
управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області подано
позовну заяву про стягнення тієї ж
суми, однак, постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 червня 2010 року, рішення суду
першої інстанції скасовано в зв'язку з
передчасністю звернення до суду,
оскільки вимога про сплату боргу двічі
направлялась відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням,
але двічі поверталась в зв'язку з
закінченням терміну зберігання.

Таким чином, відсутнє рішення про
стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 8 212,02 грн.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: