Справа № 2а-1754/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
Справа
№ 9104/42389/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Старунського Д.М.

суддів:
Багрія В.М., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Залізничного районного суду м. Львова
від 05 жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Львова
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату пенсії,-

встановив:

У серпні 2011 року позивач звернулася в
суд із адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив визнати
незаконними дії відповідача та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2011
року відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням середнього
заробітку по Україні для призначення і
перерахунку пенсії, що передує року.

Позивач свої позовні вимоги мотивував
тим, що продовжував працювати після
призначення пенсії по віку та має право
на проведення її перерахунку. На вимогу
позивача про перерахунок пенсії з
більшого стажу та заробітку із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2010 рік
(1650,43 грн.), а не за 2007 рік (1197, 91 грн.),
відповідачем у проведенні такого
відмовлено.

Оскаржуваною постановою у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
постанову скасувати, та ухвалити нову
постанову, якою задоволити позовні
вимоги, покликаючись на те, що
відповідно до ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою передбачено, що для
обчислення пенсії використовується
«Зс- середня заробітна плата (дохід) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по України, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії. Порядок
визначення показників зазначеної
заробітної плати затверджується
Пенсійним фондом України за
погодженням з центральними органами
виконавчої влади у галузях статистики,
економіки, праці та соціальної
політики і фінансів».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, щодо залишення
без задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться на обліку в відповідача та
отримує пенсію за віком. Після
призначення пенсії позивач
продовжував працювати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії,
відповідно до приписів ст. ст. 40, 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідачем проведено перерахунок
пенсії позивачу із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за 2007 рік, а саме 1197,91
грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що у відповідача відсутні правові
підстави для перерахунку та виплати
пенсії, з урахування сум, що були
виплачені, позивачу, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії і зазначає, що
обчислення включає в себе призначення
та перерахунок пенсії, разом з цим, це
не є тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-IV, з тією тільки
різницею, що середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць та кількості
місяців страхового стажу, за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати (доходу) застрахованої особи.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 01.07.2000 р.,
незалежно від перерв, та за весь період
страхового стажу починаючи з 01.07.2000 р. У
разі якщо страховий стаж становить
менший період, ніж передбачено абзацом
першим цієї частини, враховується
заробітна плата (дохід) за фактичний
страховий стаж. За вибором особи, яка
звернулася за пенсією, з періоду, за
який враховується заробітна плата
(дохід) для обчислення пенсії,
виключається період до 60 календарних
місяців підряд за умови, що зазначений
період становить не більше ніж 10 %
тривалості страхового стажу.

Підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
розділу II Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28 грудня 2007 року №
107-VI ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» викладено в новій
редакції. За цією редакцією, у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менше ніж 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
положення підпункту вищенаведені
зміни визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України (№25к/96-ВР) Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в їх первинній редакції.

Тобто, з часу прийняття цього рішення
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Кабінетом Міністрів
України № 530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», визначено, що у разі коли
застрахована особа після призначення
пенсії відповідно до Закону
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менш як 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період, що настає після
призначення пенсії, не підлягає
виключенню згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 40
Закону.

Тобто, фактично цією нормою відтворена
редакція ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції Закону України
від 28.12.2007 року № 107-VI, яка визнана
неконституційною.

Отже, починаючи з 28.05.2008 р. діють два
нормативно-правові акти (Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та постанова
Кабінету Міністрів України), які
регулюють спірні правовідносини.

При цьому, умови перерахунку пенсії,
визначені в наведеному підпункті
постанови Кабінету Міністрів України
не відповідають умовам, викладеним в ч.
1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції Закону від
09.07.2003 р. № 1058-ІV.

Отже, згідно чинного на даний час
пенсійного законодавства при
перерахунку пенсії враховується
наступне: перебування на роботі
протягом 2 р. після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії;
заробітна плата (доход), з якого була
обчислена пенсія або за періоди
страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40
цього Закону (зокрема, абзацу 3 ч.1 ст. 40
вже не існує).

Разом з тим, у ч.4 ст. 42 Закону у
відновленій редакції не передбачено
застосування під час перерахунку
пенсії ні показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії (який був
передбачений Закону у редакції від 28
грудня 2007 року та постанова КМ України
№ 530 від 28 травня 2008 року), ні показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії (який враховується
при визначенні заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії згідно
ч.2 ст. 40 Закону).

Також суд апеляційної інстанції
звертає увагу, що в ч.2 ст. 40 Закону у
відновленій редакції у формулі
визначення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії зазначено, що
показник Зс - це середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії. На вказаний
показник є посилання лише у формулі,
передбаченій для визначення
заробітної плати (доходу) для
призначення пенсії.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що показник «середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії»
застосовується виключно при
призначенні пенсії та залишається
незмінним під час здійснення
перерахунку пенсії на підставі ч.4 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Така правова позиція узгоджується
також з висновками Вищого
адміністративного суду України,
викладеними в листі № 1049/11/13-11 від 19
липня 2011 року.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 203, 205, 206, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 05 жовтня 2011 року у справі
№ 2а-1754/11 у справі за позовом ОСОБА_1 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту постановлення.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Д.М. Старунський

Судді :
В.М. Багрій

А.І. Рибачук