Справа № 643/7651/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 р.Справа № 643/7651/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представників сторін : позивача -
Білоус Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від 01.08.2014р.
по справі № 643/7651/14-а

за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова

до ОСОБА_2

про стягнення надміру виплаченої
пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м.Харкова (далі по
тексту - УПФУ в Московському районі
м.Харкова, позивач) звернулося до
Московського районного суду м.Харкова
з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту -
ОСОБА_2, відповідач), в якому просило суд
стягнути зі ОСОБА_2 переплату пенсії у
розмірі 2390,75 грн.

Постановою Московського районного
суду м.Харкова від 01.08.2014р. по справі №
643/7651/14-а у задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
області до ОСОБА_3 про відшкодування
суми надмірно виплаченої пенсії
відмовлено.

Позивач не погодившись із постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, просив суд
апеляційної інстанції постанову
Московського районного суду м.Харкова
від 01.08.2014р. по справі № 643/7651/14-а
скасувати та прийняти нову, якою позов
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м.Харкова
задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Московському районі м.Харкова та
отримує пенсію за віком з 20.04.2011 року.
При призначенні вказаної пенсії
використовувались дані
персоніфікованого обліку від 12.05.2011
року. Стаж зараховано по 20.04.2011 рік
включно. 15.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
УПФУ в Московському районі м.Харкова із
заявою про перерахунок пенсії.
Відділом персоніфікованого обліку
УПФУ в Комінтернівському районі
м.Харкова, було надано довідки про
підтвердження сплати внесків
страхувальника (ХКП
«Міськелектротранс»). В довідках
зазначено, що страхові внески
страхувальником не сплачено за період
з 01.11.2009р. по 03.12.2009р., з 01.01.2010р. по
31.12.2010р., з 01.03.2011р. по 31.12.2011р., з 01.01.2012р.
по 31.12.2012р. Відповідно до заяви
пенсіонера та вказаних довідок,
розпорядженням від 20.08.2013 року пенсійну
справу ОСОБА_2 було приведено у
відповідність та було зроблено
перерахунок пенсії з моменту звернення
відповідача за призначенням пенсії.
Після проведення перерахунку у ОСОБА_2
виникла переплата пенсії у сумі 2390,75
грн., яку відповідач в добровільному
порядку не сплатив, що зумовило
звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Відповідач в судовому засіданні не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неприбуття суду не
повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Московському районі
м.Харкова та отримує пенсію за віком з
20.04.2011 року.

15.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в
Московському районі м.Харкова із
заявою про перерахунок пенсії /а.с.8/.

Відділом персоніфікованого обліку
УПФУ в Комінтернівському районі
м.Харкова. було надано довідки про
підтвердження сплати внесків
страхувальника (ХКП
«Міськелектротранс». в яких зазначено,
що страхові внески страхувальником не
сплачено за період з 01.11.2009р. по 31.12.2009р.,
з 01.01.2010р. по 31.12.2010р., з 01.03.2011р. по 31.12.2011
р., з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. /а.с. 16. 17, 18/.

На підставі довідки відділу доходів
управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м.Харкова про
підтвердження сплати внесків по
страхувальнику Харківське комунальне
підприємство «Міськелектротранс»,
розрахунок страхового стажу ОСОБА_2
приведено у відповідність з 20.04.2011 року
згідно з розпорядженням від 20.08.2013року
/а.с. 11/.

ОСОБА_2 було надміру виплачено суму
пенсії у розмірі 2390,75 грн. /а.с. 19/.

ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в
Московському районі м.Харкова з
проханням не утримувати переплату, яка
виникла у зв'язку з проведенням
перерахунку /а.с.9/.

У зв'язку з викладеним, УПФУ в
Московському районі м.Харкова
звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з необґрунтованості
та неправомірності заявлених позовних
вимог, оскільки позивачем не надано
жодних доказів того, що переплата
пенсії пов'язана зі зловживанням з боку
відповідача, або він іншим чином
незаконно умисно вплинув на процес
нарахування пенсії.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що рішення
підлягає скасуванню як таке, що
прийняте з порушенням норм
процесуального права, виходячи з
наступного.

У відповідності до частин першої та
другої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім тих, для яких законом
встановлено інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: 1)
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; 2) усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; 4) усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Слід відмітити, що вищенаведений
перелік адміністративних справ,
підсудних місцевим загальним судам як
адміністративним судам, є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як встановлено частиною 1 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з ч.2 ст.21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватися шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано,
що спірні відносини склалися з приводу
відшкодування із відповідача суми
переплати пенсії, що виникла внаслідок
невірного розрахунку пенсії.

Відповідно до положень частини першої
статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» виплата пенсій
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України.

Пенсійний фонд України є самостійною
фінансово-банківською системою, не
входить до складу державного бюджету
України, формується за рахунок коштів,
що відраховуються підприємствами і
організаціями (в тому числі й тими, що
використовують працю громадян за
угодами цивільно-правового характеру)
на заходи соціального страхування за
тарифами, диференційованими залежно
від небезпечності, шкідливості,
тяжкості робіт та стану інших умов
праці, страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Таким чином, даний спір фактично
стосується відшкодування шкоди,
заподіяної УПФУ в Московському районі
м.Харкова внаслідок допущених, на думку
позивача, зловживань з боку
відповідача, що потягло надмірну
виплату пенсії.

Зважаючи на те, що у даному спорі
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, і позовні вимоги не
поєднані із вимогою про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, спір щодо стягнення
переплати пенсії не є
публічно-правовим, у зв'язку з чим не
підлягає вирішенню у відповідності з
положеннями Кодексу адміністративного
судочинства України.

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
18 червня 2013 року (реєстраційний номер
рішення 32532884), яка у відповідності до
статті 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України є обов'язковою для
врахування судом.

Колегія суддів зазначає, що Постановою
Пленуму Вищого адміністративного суду
від 14.02.2014 року № 2 «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
виключено з Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 20.05.2013 року
№ 8 пункт 16.2, згідно з яким вирішення
спорів щодо стягнення надміру
виплачених коштів було віднесено до
юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про відшкодування надмірно сплаченої
пенсії не можуть бути предметом
розгляду в адміністративній справі.

Беручи до уваги те, що спір стосується
відносин із відшкодування шкоди, які
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, він підлягає
вирішенню у порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту частини 4
статті 202 КАС України, порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування судового
рішення (постанови або ухвали) та
ухвалення нового рішення.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у
справі закривається з підстав,
встановлених відповідно статтями 155 і
157 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, внаслідок
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова Московського районного суду
м.Харкова від 01.08.2014р. по справі №
643/7651/14-а підлягає скасуванню, а
провадження у справі - закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 01.08.2014р. по справі №
643/7651/14-а скасувати.

Провадження у справі № 643/7651/14-а за
позовом Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова до ОСОБА_2
про стягнення
надміру виплаченої пенсії закрити.

Роз`яснити позивачу, що дана справа за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі
м.Харкова до ОСОБА_2 про стягнення
надміру виплаченої пенсії підлягає
вирішенню в порядку цивільного
судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 07.10.2014 р.