Справа № 2а-2673/10/1970
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 р.
Справа № 876/11071/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Хоростківський спиртовий завод" на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 року
у справі за позовом Державного
підприємства "Хоростківський
спиртовий завод" до Гусятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільської області
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Хоростківський
спиртовий завод» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Гусятинському
районі Тернопільської області (яка в
порядку ст.55 КАС України замінена на
Гусятинську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області - далі:
Гусятинська ОДПІ) про скасування
податкового повідомлення-рішення від
07.07.2010 року №/3.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
податкове зобов'язання за забруднення
навколишнього середовища, винесене на
підставі оспорюваного податкового
повідомлення-рішення, є неправомірним,
оскільки переміщення барди мелясної на
поля фільтрації не є розміщенням
відходів, а є їх утилізацією,
знешкодженням способом фільтрації.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 року
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ДП «Хоростківський спиртовий
завод» подав апеляційну скаргу,
вважаючи, що оскаржувана постанова є
незаконною і необґрунтованою, з
порушенням норм матеріального права, а
тому підлягає скасуванню.

При цьому, апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням, поданим в позовній
заяві, зокрема зазначає, що суд не взяв
до уваги - технічний паспорт відходу
Барда мелясна, погодженний з органами
охорони навколишнього природного
середовища, де вказано спосіб
знешкодження відходу, який
використовується ДП «Хоростківський
спиртовий завод», а саме утилізація
відходу способом фільтрації на полях
фільтрації. Також ДП «Хоростківський
спиртовий завод» звернувся до
Українського науково-дослідного
інституту спирту і біотехнології
продовольчих продуктів
«УкрНДІспиртбіопрод», щодо визначення
статусу барди та способу її очистки на
полях фільтрації, про що отримали
відповідь, що саме поля фільтрації є
очисними спорудами, що
використовуються для утилізації барди
мелясної.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні норми чинного
законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено судом першої інстанції,
що підтверджується матеріалами справи,
працівниками ДПІ в Густинському
районі проведено планову виїзну
перевірку ДП «Хоростківський
спиртовий завод» з питань дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства за період з 01.01.2008 року по
30.06.2009 року.

За результатами перевірки складено акт
від 11 грудня 2009 року №643/23-00375102. Актом
встановлено, що в порушення ст. 44 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» №1264-ХІІ від
25.06.1991 р., статей 1 та 39 Закону України
«Про відходи» №187/98 від 05.03.1998 р., пункту
6.4 Інструкції «Про порядок обчислення
та сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища
від 19.07.1999 р. №162/379 ДП «Хоростківський
цукровий завод» з врахуванням
проіндексованого нормативу збору за
розміщення 1 тони у 2008 та 2009 роках
(всього, згідно довідки від 02.12.2009 р. - 90
тис. тон) коригуючих коефіцієнтів, які
враховують місце (зону) розміщення
відходів у навколишньому природному
середовищі та характер місця
розміщення відходів, занижено суму
збору за забруднення навколишнього
природного середовища.

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
21.12.2009 року №/0, яким донараховано
ДП «Хоростківський спиртовий завод»
збору за забруднення навколишнього
природного середовища в сумі 391098 грн., в
тому числі: 270450 грн. за основним
платежем та 120648 грн. за штрафними
санкціями, застосованих з посиланням
на підпункт 17.1.3 пункту 17.1 статті 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

На вищевказане податкове
повідомлення-рішення позивачем було
подано первинну скаргу, яку рішенням
Гусятинської ОДПІ №1110/10-012 залишено без
задоволення.

При розгляді вторинної скарги,
працівниками Гусятинської ОДПІ було
проведено позапланову виїзну
перевірку, під час проведення якої
підприємством надано інформацію
державної екологічної інспекції у
Тернопільській області від 30.01.2010 року,
згідно з якою у
відстійники-бардонакопичувачі
державного підприємства надійшло 45,22
тис. тон.

З врахуванням наведеної інформації
податкове повідомлення-рішення від
21.12.2009 року №/0 було скасоване в
частині визначеного податкового
зобов'язання із збору за забруднення
навколишнього природного середовища у
розмірі 190491,34 грн., та винесене
податкове повідомлення-рішення
№/2, де залишено без змін в частині
податкового зобов'язання в сумі 200606,66
грн., в т.ч. 135953,79 грн. за основним
платежем та 64652,87 грн. штрафної санкції.

Позивачем було подано повторну скаргу
на податкове повідомлення-рішення
№/2, яку рішенням Державної
податкової адміністрації України від
07.07.2010 було залишено без задоволення.

За результатами розгляду скарги
поданої до ДПА України, Гусятинською
ОДПІ було видано податкове
повідомлення-рішення №/3 яким
визначено податкове зобов'язання в
сумі 200606,66 грн., в т.ч. 135953,79 грн. за
основним платежем та 64652,87 грн. штрафної
санкції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
відходи» від 05.03.1998 року №187/98-ВР, в
редакції. що діяла на момент здійснення
операцій, відходи - будь-які речовини,
матеріали і предмети, що утворюються у
процесі людської діяльності і не мають
подальшого використання за місцем
утворення чи виявлення та яких їх
власник повинен позбутися шляхом
утилізації чи видалення. Розміщення
відходів - зберігання та захоронення
відходів у спеціально відведених для
цього місцях чи об'єктах. Зберігання
відходів - тимчасове розміщення
відходів у спеціально відведених
місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи
видалення). Спеціально відведені місця
чи об'єкти - це місця чи об'єкти (місця
розміщення відходів, сховища, полігони,
комплекси, споруди, ділянки надр тощо),
на використання яких отримано дозвіл
спеціально уповноважених органів на
видалення відходів чи здійснення інших
операцій з відходами.

Державним класифікатором України,
Класифікатором відходів ДК 15-96.
затвердженого наказом Держстандарту
від 29.02.1996 року №89 барда мелясна
класифікована, як відходи виробництва
продуктів харчових та напоїв за кодом
1590.2.9.03.

За положеннями ст. 39 Закону України
«Про відходи» визначено, що за
розміщення відходів суб'єктів
підприємницької діяльності стягується
плата. Розмір плати встановлюється на
основі нормативів, що розраховуються
одиницю обсягу утворених відходів,
залежно від рівня їх небезпеки та
цінності території на якій вони
розміщені.

З врахуванням вимог статті 44 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» збір за
забруднення навколишнього природного
середовища встановлюється на основі
фактичних обсягів викидів, лімітів,
видів забруднюючих речовин в
навколишнє природне середовище і
розміщення відходів. Порядок
встановлення нормативів збору і
стягнення зборів за забруднення
навколишнього природного середовища
визначається Кабінетом міністрів
України.

Таким чином, платником збору є будь-яка
юридична особа, філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ, що не
має статусу юридичної особи,
громадянин - суб'єкт підприємницької
діяльності, який розміщує відходи
тимчасово чи постійно згідно з
доведеними лімітами в установленому
законодавством порядку.

Згідно з пунктами 2, 3, 4 та 13 «Порядку
встановлення нормативів збору за
забруднення навколишнього природного
середовища і стягнення цього збору»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.03.1999 №303, із
змінами та доповненнями, збір за
забруднення навколишнього природного
середовища справляється, зокрема, за
розміщення відходів. Нормативи збору
за викиди стаціонарними джерелами
забруднення та скиди, а також нормативи
збору за розміщення відходів
встановлюються відповідно до виду
забруднюючих речовин та класу
небезпеки відходів. Суми збору, який
справляється за викиди стаціонарними
джерелами забруднення, скиди і
розміщення відходів, обчислюються
платником збору самостійно щокварталу
наростаючим підсумком з початку
звітного року на підставі затверджених
лімітів (щодо скидів і розміщення
відходів) виходячи з фактичних обсягів
викидів, скидів і розміщення відходів,
нормативів збору та визначених за
місцем знаходження цих джерел
коригуючих коефіцієнтів. Платники
несуть відповідальність за
правильність обчислення та своєчасну
сплату збору згідно із законодавством.
Не внесені своєчасно кошти збору
стягуються з платників у встановленому
законодавством порядку.

Як свідчать матеріали справи, одним із
видів діяльності підприємства
являється виробництво етилового
спирту. В процесі виробництва спирту
утворюється барда мелясна, яка
відповідно до Класифікатора відходів
ДК 005-96 класифікована за кодом 1590.2.9.03.
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища
видано підприємству дозвіл на
розміщення відходів на 2009 рік та
розпорядженням Тернопільської
обласної державної адміністрації
затверджено для державного
підприємства ліміти на утворення та
розміщення відходів у 2009 році. Ліміт на
розміщення барди мелясної (код відходу
1590.2.9.03, 4 клас небезпеки) визначений у
розмірі 100000 тон на рік. Відходи (барда
мелясна) розміщуються на полях
фільтрації, які відповідно до довідки
Хоростківської міської ради від 27.11.2009
року №975 знаходяться на відстані 265
метрів від межі м. Хоросткова.

Відповідно до інформації державної
екологічної інспекції у
Тернопільській області від 30.01.2010 року
№3/200-1, за період з 01.01.2008 по 30.06.2009 роки
було утворено барди мелясної обсягом 45
220 тон в тому числі: І квартал 2008 року - 17
841 т; ІІ квартал 2008 року - 5 075 т; ІV квартал
2008 року - 4 611 т; І квартал 2009 року - 13845 т;
ІІ квартал 2009 року -3848 тон. При подані
розрахунку збору за забруднення
навколишнього природного середовища
за 2008 та І-ІІ квартали 2009 рік
підприємством не сплачувався збір за
розміщення відходів, який
встановлюється залежно від місця (зони)
розміщення відходів у навколишньому
природному середовищі, зокрема для
зони розміщення відходів в
адміністративних межах населених
пунктів або на відстані не менше 3 км
від них коефіцієнт повинен становити «
3».

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції приймаючи оскаржуване
рішення, вірно прийшов до висновку, що
порушення п.6.4 Порядку встановлення
нормативів збору за забруднення
навколишнього природного середовища і
стягнення цього збору, ДП
«Хоростківський спиртовий завод» не
нараховано та не сплачено до бюджету
збір за забруднення навколишнього
природного середовища за у 2008 р., І та
ІІ квартали 2009 року..

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог, оскільки
відповідач як суб'єкт владних
повноважень надав суду достатні та
беззаперечні докази в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, та довів правомірність
прийнятих рішень, діючи правомірно, в
межах наданих повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Хоростківський
спиртовий завод" залишити без
задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 року
у справі №2-а-2673/10/1970 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.
Обрізко

Н.Г. Левицька

Повний текст виготовлено 30.09.2014р.