Справа № 804/8668/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
24 вересня 2014 р. Справа № 804/8668/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В. при
секретаріМофі І.В., за участю:
представника відповідача Бондаренко
І.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до товариства з обмеженою
відповідальністю "Брама ВК" про
адміністративно-господарської санкції
у вигляді штрафу та пені у сумі 845291,41
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брама ВК» про
адміністративно-господарських санкції
у вигляді штрафу та пені у сумі 845291, 41
В обґрунтування позовних вимог в
позовній заяві зазначено, що
відповідач не виконав норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів у
2013 році, встановлений ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991р. за № 875-XII (зі змінами та
доповненнями) (далі - Закон України за №
875-XII), внаслідок чого до нього були
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 845037,90 грн. та пеня у сумі 253,51
гривень. Через несплату відповідачем
адміністративно-господарських
санкцій, у відповідача утворилась
заборгованість, що в свою чергу, завдає
шкоди інтересам держави, не дозволяє в
повній мірі створити інвалідам
необхідні умови, які дають можливість
вести повноцінний спосіб життя.
Представник позивача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового засідання повідомлявся
належним чином відповідно до вимог КАС
України, що підтверджується
матеріалами справи. Від представника
позивача до суду надійшла заява про
розгляд справи без його участі, в якій
зазначено, що позивач позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову, та
надав заперечення до суду у яких
зазначено про те, що вимоги про
адміністративно-господарських санкцій
за 2013 рік є необґрунтованими, оскільки
відповідачем були виконані вимоги
Закону України за № 875-XII щодо
здійснення заходів для
працевлаштування інвалідів щомісячно
надавались звіти до центру зайнятості.
Розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази суд
доходить висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи і організації за рахунок
коштів Фонду соціального захисту
інвалідів або за рішенням місцевої
ради за рахунок власних коштів, у разі
необхідності, створюють спеціальні
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, здійснюючи для цього
адаптацію основного і додаткового
обладнання, технічного оснащення і
пристосування тощо з урахуванням
обмежених можливостей інваліда.
Частинами 1 та 3 ст. 18 Закону України №
875-ХІІ визначено, що забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані:
- виділяти та створювати робочі місця
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
- забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
- надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів,
- звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Згідно з ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, і організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
встановлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі «чотирьох» відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.
Порядок подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 січня 2007р. за № 70, визначає
процедуру подання підприємствами,
установами, організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, що використовують
найману працю, в яких за основним
місцем роботи працює вісім і більше
осіб, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів та інформації про наявність
вільних робочих місць (вакантних посад)
для працевлаштування інвалідів -
центру зайнятості. Частина 1 пункту 2
Порядку встановлює, що звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів роботодавці подають
(надсилають рекомендованим листом)
щороку до 1 березня відділенням Фонду, в
яких вони зареєстровані, за формою,
затвердженою Мінпраці за погодженням з
Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України №
875-ХІІ та п. 3.7. Інструкції щодо
заповнення форми № 10-ПІ (річна) «Звіт
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів», відповідач мав би
розрахувати та у рядку 06 - відобразити
адміністративно-господарських
санкцій, яку повинен сплатити
самостійно в строк до 15 квітня року,
наступного за роком, в якому відбулося
порушення нормативу, встановленого ч. 1
ст. 19 Закону України № 875-ХІІ.
У звіті про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013р.
вказано, що середньооблікова кількість
штатних працівників підприємства
становить 1221 особи, середньооблікова
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність - 4 особи,
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» - 49 особи .
Частина 3 пункту 2 Порядку уточнює, що
інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом. Відповідно до
Інструкції щодо заповнення форми
звітності № 3-ПН «Звіт про наявність
вакансій», затвердженої наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19 грудня 2005р. за №
Поняття робоче місце інваліда,
спеціальне робоче місце інваліда
визначено статтею 1 Закону України «Про
реабілітацію інвалідів в Україні» від
06.10.2005р. за № 2961-IV (набрав чинності з
01.01.2006р.), і розуміється як:
- робоче місце інваліда - місце або
виробнича ділянка постійного або
тимчасового знаходження особи у
процесі трудової діяльності на
підприємствах, в установах і
- спеціальне робоче місце інваліда -
окреме робоче місце або ділянка
виробничої площі, яка потребує
додаткових заходів з організації праці
особи з урахуванням її індивідуальних
функціональних можливостей,
обумовлених інвалідністю, шляхом
пристосування основного і додаткового
устаткування, технічного обладнання
Виконуючи вимоги ч. 3 п. 2 Порядку та
Інструкції щодо заповнення форми №
10-ПІ (річна) відповідач протягом 2013 року
подавав до Бабушкінського районного
центру зайнятості звіти про наявність
вакансій за формою № 3-ПН. На
підтвердження зазначеного
відповідачем було додано до
- протягом 2013 року підприємство
надавало до Бабушкінського районного
центру зайнятості звіти про наявність
вільних робочих місць за формою № 3-ПН,
у яких заявлено про потребу у
працівниках-інвалідах на посади:
- мерчандайзер у м. Хмельницький - 5
- мерчандайзер у м. Донецьк - 7 вакансій;
- мерчандайзер у м. Умань - 5 вакансій;
- мерчандайзер у м. Харків - 7 вакансій;
- мерчандайзер у м. Лозовата - 5 вакансій;
- мерчандайзер у м. Запоріжжя - 7;
- представник торговельний у м. Херсон -
- представник торговельний у м.
Луганськ - 6 вакансій;
- представник торговельний у м.
Маріуполь - 5 вакансій;
- представник торговельний у м. Київ - 7
Крім того, відповідачем було надано до
суду докази розміщення оголошень у
виданні «Днепровськая неделя» про
наявність вакансій на підприємстві для
працевлаштування інвалідів, від
16.03.2013р., 20.03.2013р., 17.04.2013р., 22.05.2013р.,
12.06.2013р., 10.07.2013р., 14.08.2013р., 11.09.2013р.,
16.10.2013р., 13.11.2013р., 11.12.2013 року.
Таким чином, відповідач у 2012 році
здійснив заходи щодо утворення робочих
місць для працевлаштування інвалідів.
Відповідно до положень ст. 20 Закону
України № 875-ХІІ підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України)
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.
Згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення (ч. 2 ст. 218 ГК України).
Як вбачається з вище наведених норм
чинного законодавства відповідач несе
господарсько-правову відповідальність
у вигляді застосування до останнього
адміністративно-господарських
санкцій, саме за вчинення
правопорушення у сфері господарювання,
а невід'ємним елементом останнього є
наявність вини. Вказані вище докази,
такі як надання звітності форми № 3-ПН
про попит на робочу силу кожного місяця
на протязі 2013р., оголошення у виданні
«Днепровськая неделя» про наявність
вакансій для працевлаштування
інвалідів на підприємстві свідчать про
те, що відповідач не вчиняв
правопорушення у сфері господарювання,
тобто не порушував правил здійснення
господарської діяльності в сфері
соціального захисту прав та законних
інтересів інвалідів, оскільки відсутня
вина у тому, що на підприємстві у 2013 рік
не було виконано норматив по
працевлаштуванню інвалідів.
А відтак суд вважає, що на підставі
вищевикладеного можна зробити
висновок, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Брама ВК» було вжито
усіх залежних від нього заходів для
організації і забезпечення
працевлаштування інвалідів відповідно
до встановленого нормативу, чим було
повністю виконано вимоги ч. 3 ст. 18, ч. 1
та ч. 2 ст. 19 Закону № 875-ХІІ, а також
позивач, який у судове засідання не
з'явився, всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 КАС
України не довів ті обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги, тому вимога
останнього про стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати за 2013р.
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 845291,41 грн. та пені у розмірі
253,51 грн. є необґрунтованою, а тому
позовні вимоги не підлягають
Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до товариства з обмеженою
відповідальністю "Брама ВК" про
адміністративно-господарської санкції
у вигляді штрафу та пені у сумі 845291,41
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
29 вересня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 29.09.2014р. Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.В Ільков
В.В.Ільков О.А.Вовчанська