Справа № 820/3333/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 р.Справа № 820/3333/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представників сторін : позивача -
Пекареніна А.А., відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
16.04.2014р. по справі № 820/3333/14

за позовом Основ’янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3

про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

Основ'янська об'єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі по тексту -
Основ'янська ОДПІ, позивач) звернулась
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 (далі по
тексту - ФОП ОСОБА_3, відповідач), в якому
просив суд стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 заборгованість
перед бюджетом на загальну суму 154085,91
грн.: з податку на доходи фізичних осіб
у сумі 5599,74 грн. та з податку на додану
вартість у сумі 148486,17 грн. до державного
бюджету у відділення УДКСУ у
Комінтернівському районі м. Харкова,
код одержувача (37999680) в установі банку
ГУДКСУ у Харківській області, на
розрахунковий рахунок НОМЕР_13.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014р. по
справі № 820/3333/14 адміністративний позов
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення
податкового боргу - задоволено.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (61124, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 154085,91 (сто п'ятдесят
чотири тисячі вісімдесят п'ять) грн. 91
коп.: з податку на доходи фізичних осіб
у сумі 5599,74 грн. та з податку на додану
вартість у сумі 148486,17грн. до державного
бюджету у відділення УДКСУ у
Комінтернівському районі м. Харкова,
код одержувача (37999680) в установі банку
ГУДКСУ у Харківській області, на
розрахунковий рахунок НОМЕР_13.

Постанову суду звернуто до негайного
виконання.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість прийнятого рішення,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
16.04.2014р. по справі № 820/3333/14, прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує про відсутність
заборгованості перед бюджетом, що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями. Крім того,
наполягає на тому, що позивачем
пропущено строк звернення до суду (1095
днів) з вимогою про стягнення коштів за
податковим повідомленням-рішенням №
від 30.12.2010 року на суму 89850, 27 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції їх задовольнити та прийняти
нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Позивач в надісланих до суду письмових
запереченнях просив вимоги
апеляційної скарги залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін.
Зазначив, що кошти, сплачені ФОП ОСОБА_3
в період з березня 2011 року по березень
2012 року були зараховані Основ'янською
ОДПІ на погашення податкового боргу з
податку на додану вартість по
податковому повідомленню-рішенню №
від 09.01.2009 року. Вказує на те. що у
відповідача постійно існувала
недоїмка, що свідчить про
безперервність податкового боргу, а
тому нова податкова вимога не
виставлялася. Вважає, що позивачем
строк звернення до суду з вимогою про
стягнення з відповідача 89850, 27 грн. не
пропущено

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_3
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та
знаходиться на обліку як платник
податків у Основ’янській об'єднаній
державній податковій інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

На момент розгляду справи судом
заборгованість фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 перед бюджетом
складає 154085,91 грн., що підтверджується
розшифровкою сум заборгованості по
платежам перед бюджетом та обліковими
картками платника податків (а.с. 4-31).

Щодо підстав виникнення
заборгованості, судом першої інстанції
встановлено, що фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 до податкового
органу були надані декларації (а.с. 32-64):

- №23511 від 19.03.2011р. з терміном сплати -
30.03.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
724,00 грн.;

- № 47719 від 18.05.2011р. з терміном сплати -
30.05.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
4134,00грн.;

- № 41393 від 19.04.2011р. з терміном сплати -
30.04.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
5913,00 грн.;

- № 51393 від 20.06.2011р. з терміном сплати -
30.06.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
8920,00 грн.;

- № 59415 від 20.07.2011р. з терміном сплати -
30.07.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
8964,00 грн.;

- № 66195 від 18.08.2011р. з терміном сплати -
30.08.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
3928,00 грн.;

- № 68106 від 16.09.2011р. з терміном сплати -
30.09.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
3051,00 грн.;

- № від 14.11.2011р. з терміном сплати -
14.11.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
3048,00 грн.;

- № від 18.11.2011р. з терміном сплати -
30.11.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
3563,00 грн.;

- № від 21.12.2011р. з терміном сплати -
30.12.2011 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
3841,00 грн.;

- № від 19.01.2012р. з терміном сплати -
30.01.2012 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
3090,00грн.;

- № від 17.02.2012р., з терміном сплати
- 01.03.2012 року, якою відповідач
самостійно визначив суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 2141,00 грн.;

- № від 16.03.2012р. з терміном сплати -
30.03.2012 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
2003,00 грн.;

- № від 20.04.2012р. з терміном сплати -
30.04.2012 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
3209,00грн.

- № від 09.02.2012р. з терміном сплати -
19.02.2012 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку до доходи фізичних осіб у
розмірі 1662,71грн;

- № від 09.02.2012р. з терміном сплати -
09.02.2012 року, якою відповідач самостійно
визначив суму податкового зобов'язання
з податку до доходи фізичних осіб у
розмірі 3552,72 грн.

За результатами перевірок відповідача
Основ’янською об'єднаною державною
податковою інспекцією м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області були винесені
податкові повідомлення-рішення:

- № від 26.12.2011р., яким відповідачу
визначена сума штрафних (фінансових)
санкцій з податку на додану вартість у
розмірі 170,00 грн. (а.с.65).

- № від 30.12.2010р., яким відповідачу
нарахована сума штрафних (фінансових)
санкцій з податку на додану вартість у
розмірі 8950,27 грн. (а.с. 69);

- № від 03.10.2011р., яким відповідачу
визначена сума податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 63874,84 грн., в т.ч. з
основним платежем - 51099,87 грн., та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
12774,97 грн. (а.с. 72).

Вказані податкові
повідомлення-рішення відповідачем
отримані, є чинними.

Крім того, з розрахунку суми позову
вбачається, що на підставі п. 129.1 ст. 1 ст.
129 Податкового кодексу України
відповідачу була нарахована пеня за
несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у розмірі 19002,06 грн. та з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 384,31 грн.

На виконання підпункту 6.2.1 пункту 6.2
статті 6 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", чинного на момент
складання вимог, Державна податкова
інспекція у Комінтернівському районі
м. Харкова (правонаступником якої є
Основ'янська об'єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області) направила на
адресу відповідача першу податкову
вимогу № 1/47 від 20.01.2009 року (а.с.77) та
другу податкову вимогу №2/492 від 25.02.2009
року (а.с.76), які були вручені
уповноваженій особі відповідача, про
що свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення від 26.01.2009р. та
28.02.2009р. відповідно.

На момент розгляду справи судом сума
заборгованості відповідачем не
погашена, з моменту направлення
податкової вимоги податковий борг не
переривався.

Наявність несплаченого податкового
боргу слугувала підставою для
звернення Основ'янської ОДПІ до суду з
даним позовом про стягнення з ФОП
ОСОБА_3 коштів на загальну суму 154085,91
грн.: з податку на доходи фізичних осіб
у сумі 5599,74 грн. та з податку на додану
вартість у сумі 148486,17 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності
законних підстав для стягнення суми
існуючої заборгованості з відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковим боргом є сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Як визначено у пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, грошовим
зобов'язанням є сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 54.1 ст.54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивачем на підставі
податкових декларацій з податку на
додану вартість та з податку з доходів
фізичних осіб за 2011-2012 роки було
самостійно задекларовано суми податку
на додану вартість та податку з доходів
фізичних осіб у відповідно у розмірах
56529 грн. та 5215,43 грн.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо,
зокрема, дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Також, у відповідності до п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством.

Як встановлено пунктом 57.3. статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Колегією суддів встановлено, що
податкове повідомлення-рішення №
від 30.12.2010р. про визначення ФОП
ОСОБА_3 грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
8910.27 грн., винесене на підставі акту
перевірки № 5086/17-214/НОМЕР_1 від 17.11.2010р.
Дане податкове повідомлення-рішення
було направлено на адресу відповідача
01.04.2011р. Сума податкового зобов'язання
за рішенням набула статусу узгодженої
06.05.2011 року, що відображено в обліковій
картці платника податків.

Враховуючи дату звернення до суду з
даним позовом (27.02.2014 року) та дату
набуття сумою статусу узгодженої
(06.05.2011р.) колегія суддів дійшла
висновку про те, що строк звернення до
суду з вимогою про стягнення з
відповідача коштів на суму ПДВ у
розмірі 8910.27 грн., який дорівнює 1095 днів,
позивачем не пропущено.

Крім того, податкове
повідомлення-рішення № від
03.10.2011р. про визначення ФОП ОСОБА_3
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 63874.84 грн.,
винесене на підставі акту перевірки №
1671/17-14/НОМЕР_1 від 03.10.2011р. було
направлено відповідачу 10.10.2011р. Сума
податкового зобов'язання за рішенням
набула статусу узгодженої 25.11.2011р., що
відображено в обліковій картці
платника податків.

Податкове повідомлення-рішення №
від 26.12.2011р. про визначення ФОП
ОСОБА_3 грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 170
грн. було отримано ОСОБА_3 особисто;
сума податкового зобов'язання за
рішенням набула статусу узгодженої
05.01.2012р.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції вказані рішення позивача
відповідачем ані в адміністративному
ані в судовому порядку не
оскаржувалися.

Колегія суддів відхиляє доводи
відповідача про відсутність у нього
заборгованості з податку на додану
вартість та з податку з доходів
фізичних осіб за поданими ним протягом
2011-2012 років податковими деклараціями,
виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що 09.01.2009
року ДПІ у Комінтернівському районі
м.Харкова було прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 про
визначення ФОП ОСОБА_3 податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 239032 грн. та
нарахованих на цю суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 119516 грн.

Вказане рішення було оскаржено ФОП
ОСОБА_3 до суду. Постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 18.12.2009 року
по справі № 2а-32933/09/2070, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 10.08.2010 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Колегією суддів встановлено, що сума
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за вказаним рішенням
відповідачем в добровільному порядку
до бюджету не сплачувалося.

Положеннями п.87.9. ст.87 ПК України
передбачено, що у разі наявності у
платника податків податкового боргу
контролюючі органи зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. У такому ж порядку
відбувається зарахування коштів, що
надійдуть у рахунок погашення
податкового боргу платника податків
відповідно до статті 95 цього Кодексу
або за рішенням суду у випадках,
передбачених законом.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
кошти, сплачені відповідачем в період з
березня 2011р. по березень 2012р., були
зараховані Основ'янською ОДПІ на
погашення податкового боргу з податку
на додану вартість за податковим
повідомленням-рішенням № /0 від
09.01.2009 року наступним чином.

Так, надані відповідачем платіжні
доручення № 226 від 22.03.2011р. у сумі 724,00
грн., № 243 від 11.05.2011 р. у сумі - 6564,00 грн.,
№ 264 від 31.05.2011р. у сумі 4134,00 грн., № 376 від
07.11.2011 р. у сумі 8964 грн., № 375 від 07.11.2011р. у
сумі - 8920,00 грн., № 377 від 07.11.2011р. у сумі -
3928,00 грн., № 378 від 07.11.2011р. у сумі - 3051.00
грн., № 394 від 28.11.2011р. у сумі - 3050.00 грн., №
395 від 28.11.2011р. у сумі - 3565,00 грн., № 436 від
30.03.2012р. у сумі - 2003,00 грн., № 413 від
06.01.2012р. у сумі 170 грн. зараховані
податковим органом в рахунок погашення
податкового боргу з ПДВ за податковим
повідомленням-рішенням № від
20.01.2009р.

Платіжне доручення № 440 від 30.03.2012 року
на суму 1662,71 грн. зараховане в рахунок
погашення податкового боргу по податку
з доходів фізичних осіб.

Відповідно до облікових даних
відповідача вбачається, що з моменту
надіслання першої та другої податкової
вимоги постійно існувала недоїмка, а
кошти, які надходили від ФОП ОСОБА_3
протягом 2011-2012 рр., у тому числі по
сплаті грошового зобов'язання за
податковим повідомленням-рішенням №
від 26.12.2011р. на суму 170,00грн.
направлялися на погашення боргу 2009р., а
саме податкового повідомлення-рішення
№ від 20.01.2009р., що свідчить про
безперервність податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", чинного на момент складання
вимог, визначено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
податкового зобов'язання в установлені
строки, податковий орган надсилає
такому платнику податків податкові
вимоги.

Колегією суддів встановлено, що
позивачем на адресу ФОП ОСОБА_3, а саме:
АДРЕСА_2, було направлено першу
податкову вимогу від 20.01.2009р., яку 26.01.2009
року було отримано особисто
відповідачем під підпис на поштовому
повідомленні, та другу податкову
вимогу від 25.02.2009р., яку 28.02.2009р. також
було отримано особисто ФОП ОСОБА_3
(а.с.76, 77).

Вказані податкові вимоги відповідачем
в судовому порядку не оскаржувались.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з п.п. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції про
порядок нарахування та погашення пені
за платежами, що контролюються
органами державної податкової служби,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.12.2010 р. № 953, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.12.2010
року за № 1350/18645 /надалі - Інструкція/,
пеня нараховується після закінчення
встановлених Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу.

Нарахування пені розпочинається: при
самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного Кодексом; при нарахуванні
суми грошового зобов'язання
контролюючими органами - від першого
робочого дня, наступного за останнім
днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно з Кодексом.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції у разі
часткового погашення податкового
боргу сума такої частки визначається з
урахуванням пені, нарахованої на таку
частку.

Пунктом 2.6 Інструкції встановлено, що
пеня, визначена підпунктом 2.1.1 пункту 2.1
цього розділу, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Згідно з п.п. 2.3.1 п. 2.3 Інструкції
нарахування пені закінчується у день
зарахування коштів на відповідний
рахунок Державного казначейства
України та/або в інших випадках
погашення податкового боргу та/або
грошових зобов'язань.

З наданого до матеріалів справи
розрахунку колегією суддів
встановлено. що пеня з податку на
додану вартість у сумі 19002,06грн.
нараховувалася за несвоєчасну сплату
відповідачем грошового зобов'язання за
податковим повідомлення-рішення №
від 20.01.2009р. наступним чином:

- 17.03.2011р. за період з 20.01.2009р. по 17.03.2011р. -
634,14 грн.;

- 18.03.2011р. за період з 20.01.2009р. по 18.03.2011р. -
832.42 грн.;

- 22.03.2011р. за період з 20.01.2009р. по 22.03.2011р. -
225,94 грн.;

- 11.05.2011р. за період з 20.01.2009р. по 11.05.2011р. -
2177,88 грн.;

- 31.05.2011р. за період з 20.01.2009р. по 31.05.2011р. -
1404.25 грн.;

- 07.11.2011р за період з 20.01.2009р. по 07.11.2011р. -
1228,96 грн.;

- 07.11.2011р. за період з 20.01.2009р. по 07.11.2011р. -
1582,22 грн.;

- 07.11.2011р. за період з 20.01.2009р. по 07.11.2011р. -
3610,75 грн.;

- 07.11.2011р. за період з 20.01.2009р. по 07.11.2011р. -
3593,02 грн.;

- 28.11.2011р. за період з 20.01.2009р. по 28.11.2011р. -
1253,83 грн.;

- 28.11.2011р. за період з 20.01.2009р. по 28.11.2011р. -
1465,54 грн.;

- 06.01.2012р. за період з 20.01.2009р. по 06.01.2012р. -
72,50грн.;

- 30.03.2012р. за період з 20.01.2009р. по 30.03.2012р. -
920,61 грн.

Колегією суддів не встановлено
порушень щодо нарахування відповідачу
пені у спірних відносинах.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції
нараховані контролюючим органом суми
пені самостійно сплачуються платником
податків.

Пунктом 3.3 Інструкції встановлено, що
суми пені зараховуються до бюджетів
або державних цільових фондів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки.

Отже, з огляду на положення пп.14.1.175 п.14.1
ст.14 ПК України, колегія суддів
зазначає, що сума несплаченого
відповідачем грошового зобов'язання за
вищевказаними податковими
деклараціями з податку на додану
вартість та податку з доходів фізичних
осіб та податковими
повідомленнями-рішеннями, а також сума
пені у вищенаведених розмірах є сумою
податкового боргу відповідача.

Таким чином, податковим органом було
здійснено заходи по стягненню
податкового боргу платника податків,
передбачені діючим законодавством,
однак вони не призвели до погашення
податкового боргу в повному обсязі.

Отже, як свідчать матеріали справи, за
відповідачем обліковується
несплачений податковий борг на
загальну суму 154085,91 грн.: з податку на
доходи фізичних осіб у сумі 5599,74 грн. та
з податку на додану вартість у сумі
148486,17 грн., що підтверджується
обліковими картками ФОП ОСОБА_3,
наявними у матеріалах справи.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 20.1.28 п. 20.1 ст.20 Податкового
кодексу України визначено право
керівника державної податкової служби
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п. 95.1 ст. 95
Податкового кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктами 95.2, 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Беручи до уваги наведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про наявність
законних підстав для задоволення
позову та стягнення не сплаченої на
дату судового розгляду справи суми
боргу в загальному розмірі 154085,91 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що обставини, на які
посилається відповідач в
обґрунтування доводів про порушення
судом першої інстанції вимог
процесуального права та обмеження прав
позивача, не свідчать про помилковість
висновків суду першої інстанції та не є
підставою для скасування оскаржуваної
постанови.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014р. по
справі № 820/3333/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 07.10.2014 р.