Справа № 826/14482/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом

Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis-Україна"

до

Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві

про

скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis-Україна" звернулося до суду з позовом про визнання незаконними та скасування акту перевірки характеристик продукції від 23 травня 2014 року № 000113 (вихідний від 6 червня 2014 року № 07-17-03/1054), протоколу про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 23 травня 2014 року № 000082 (вихідний від 6 червня 2014 року № 07-17-03/1054), рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 2 червня 2014 року № 000068 (вихідний від 12 серпня 2014 року № 07-17-03/1550) та постанови про накладення штрафних санкцій від 26 травня 2014 року № 000066 (вихідний від 12 серпня 2014 року № 07-17-03/1550).

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, суд зазначає, що нормативно-правовий акт – це офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування.

Правовий акт індивідуальної дії – це правовий акт компетентного органу або посадової особи, виданий на підставі юридичних фактів і норм права, що визначає права, обов'язки або міру юридичної відповідальності конкретних осіб.

Обов’язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов’язковість його приписів для відповідного суб’єкта (суб’єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984, згідно з яким акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

У цьому випадку акт перевірки та протокол про виявлені порушення, в яких відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки та протоколу, не є правовими документами, які встановлюють відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актами індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, дії службової особи щодо включення до акта та протоколу певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Враховуючи наведене суд зазначає, що акт перевірки та протокол про виявлені порушення не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому їх висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки та протокол про виявлені порушення є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документами, на підставі яких приймаються відповідні рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта та протоколу, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складання, викладення у них висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішень, прийнятих на підставі такого акта та протоколу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 21-237а13.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування акту перевірки характеристик продукції від 23 травня 2014 року № 000113 (вихідний від 6 червня 2014 року № 07-17-03/1054) та протоколу про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 23 травня 2014 року № 000082 (вихідний від 6 червня 2014 року № 07-17-03/1054) не підлягають розгляду в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування акту перевірки характеристик продукції від 23 травня 2014 року № 000113 (вихідний від 6 червня 2014 року № 07-17-03/1054) та протоколу про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 23 травня 2014 року № 000082 (вихідний від 6 червня 2014 року № 07-17-03/1054).

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог надіслати позивачу негайно.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева