Справа № П/811/2606/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №П/811/2606/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Момонт Г.М.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФЗП»
до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення/
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ФЗП» звернулося з
позовом до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 275
913,00 грн., у тому числі 220 730,00 грн.
основного платежу та 55 183,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що ним сформовано податковий
кредит на підставі належно оформлених
податкових накладних, отриманих від
ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП», а висновки
податкового органу про нереальність
господарських операцій та нікчемність
правочинів є необґрунтованими.
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі,
оскільки перевіркою не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП»,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення господарських
У судовому засіданні 29 серпня 2014 року
представником позивача подано
клопотання про подальший розгляд
справи в порядку письмового
провадження, яке письмово погоджене
представником відповідача (а.с.71, Т.2).
На підставі усної ухвали, прийнятої в
судовому засіданні 29.08.2014 р. та
занесеної до журналу судового
засідання, подальший розгляд справи
проведено в порядку письмового
провадження у відповідності до ч.4 ст.122
КАС України (а.с.73, Т.2).
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
09 квітня 2014 р. посадовою особою
Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області відповідно до
наказу №625 від 08.04.2014 р. (а.с.154, Т.1)
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФЗП» з
питань правильності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість,
доходів та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток по
взаємовідносинах з ТОВ «Облторг Груп»
за січень 2014 року, за результатами якої
складено акт №85/11-23-22-06/38693349 від 11.04.2014
р., висновками якого є порушення ТОВ
«ФЗП», на думку відповідача, п.198.2, 198.3,
198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість за січень 2014 року в
сумі 220 730,00 грн. (а.с.13-40, Т.1).
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області на підставі
акту перевірки винесено податкове
р., яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 275 913,00 грн., у
тому числі 220 730,00 грн. основного платежу
та 55 183,00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) (а.с.11, Т.1).
Дане рішення позивачем оскаржено до ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
Рішенням Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
від 11.07.2014 р. №5982/10/11-28-10-01-08 про
результати розгляду первинної скарги
залишено без змін податкове
повідомлення рішення № від 30.04.2014
р., а скаргу без задоволення (а.с.48-51, Т.1).

Як встановлено судом, оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням
податковим органом визначено позивачу
грошове зобов'язання у зв'язку з
включенням позивачем до складу
податкового кредиту сум ПДВ за
господарськими операціями з ТОВ
«ОБЛТОРГ ГРУП», які на думку
Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області, не носять
реального характеру.

Судом встановлено, що відповідно до
договору поставки №12/13 від 23.12.2013 р.
(а.с.52, 193, 194, Т.1). ТОВ «ФЗП» у січні 2014 р.
придбало у ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП»
напівфабрикати та сировину для
виготовлення напівфабрикатів на
загальну суму 1 324 381,08 грн., у тому числі
ПДВ - 220 730,18 грн., що підтверджуються
видатковими та податковими накладними
(а.с.53-125, Т.1). Суму ПДВ 220 730,18 грн.
позивачем віднесено до складу
податкового кредиту за січень 2014 року
(а.с.165-174, Т.1).

Часткову оплату вартості придбаного
товару здійснено позивачем у
безготівковому порядку, що
підтверджується випискою по рахунку
(а.с.191-192, Т.1). При цьому, у відповідності
до умов договору про внесення змін до
договору поставки №12/13 від 23.12.2013 р. від
10.02.2014 р., покупець зобов'язується
здійснити повну оплату за поставлений
товар до 01.05.2015 р. (а.с.193, Т.1).

На підтвердження транспортування
придбаного товару позивачем до суду
надано копії товарно-транспортних
накладних (а.с.126-145, Т.1).

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Із аналізу зазначеної норми суд вбачає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками
господарської діяльності є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямування
її на виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи надання
послуг. При цьому результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги - мають вартісний
характер і цінове вираження.

Відповідно до акту перевірки одним із
видів діяльності позивача є, зокрема,
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами; виробництво
готової їжі та страв; виробництво
м'ясних продуктів (а.с.14, Т.1).

Представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що позивачем у ТОВ
«ОБЛТОРГ ГРУП» придбавалася сировина
для виробництва напівфабрикатів, які у
подальшому поставлялися ТОВ «ФЗП»
контрагентам: ПГО АПВТ «Фірма Ласка»,
ПП «Елмакс», ТОВ «Ласка Черкаси», ПП
Караван І.І., ТОВ «Астероїд». Також
представник позивача вказав, що ТОВ
«ФЗП» придбавало у ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП»
готові напівфабрикати для подальшої їх
реалізації своїм контрагентам, з метою
дотримання визначених договорами
строків та обсягів поставок. На
підтвердження вказаних обставин
представником позивача надано до суду
копії оборотно-сальдових відомостей по
рахунку 361 за січень 2014 р., аналізу
розподілу виробничих витрат за січень
2014 р., видаткових накладних, договору
оренди обладнання від 28.05.2013 р., від
01.06.2013 р. та актів приймання-передачі
обладнання, договору суборенди частини
нежитлових приміщень від 01.07.2013 р.,
договору найму (оренди) нерухомого
майна від 15.07.2013 р., договорів
купівлі-продажу (а.с.2-70, Т.2).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що вищевказані витрати
понесені позивачем за господарськими
операціями з ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП»
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю ТОВ «ФЗП».

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме наявність у платника
податку - покупця належно оформленої та
виданої податкової накладної.

З матеріалів справи суд вбачає, що
позивач сформував податковий кредит на
підставі належно оформлених
податкових накладних, виданих йому ТОВ
«ОБЛТОРГ ГРУП» у перевіряємому
періоді. Водночас ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП»,
на час видачі податкових накладних
було зареєстроване платником податку
на додану вартість, що не заперечується
відповідачем, а тому, відповідно до
вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України мало обов'язок
виписувати податкові накладні.

Окрім того, суд зауважує, що податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік платника податку від
інших осіб, зокрема, від фактичної
сплати його контрагентами податків до
бюджету, від знаходження постачальника
за юридичною адресою, а також від його
господарських та виробничих
можливостей. При цьому питання
віднесення певних сум до податкового
кредиту не залежить від розрахунків з
бюджетом третіх осіб. Натомість, у разі,
якщо такі особи не виконали свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо таких
осіб.

Відповідно до частини 2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності до зазначеної норми,
при розгляді судом спору щодо
правомірності рішення органу
державної податкової служби, яким
платнику податків визначені податкові
зобов'язання, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області не доведено
фактів відсутності реального
характеру господарських операцій
позивача з ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП». Суду не
були надані докази про встановлення
таких фактів у рішеннях інших судів.

З огляду на зміст доказів у їх
сукупності, а також на відсутність з
боку відповідача додаткових
аргументів в обґрунтування своєї
позиції, у судовому засіданні знайшов
підтвердження факт реальності
господарських операцій між позивачем і
ТОВ «ОБЛТОРГ ГРУП», а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відтак, сплачений позивачем судовий
збір (10% від ставки судового збору для
позовних вимог майнового характеру) в
розмірі 487,20 грн. підлягає присудженню з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФЗП».

Керуючись ст. ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 30 квітня 2014 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ФЗП» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 275 913,00 грн., у
тому числі 220 730,00 грн. основного платежу
та 55 183,00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів).

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю «ФЗП», (25014, М. Кіровоград, вул. Валентини
Терешкової, 215) з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 487,20 грн.
(чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.М. Момонт