Справа № 821/3847/14
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3847/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Чернієнко М.В.,

за участю представника позивача -
Польської А.О., відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Нова Каховка Херсонської
області до ОСОБА_2 про стягнення витрат
на виплату і доставку пенсій,

встановив:

Управління пенсійного фонду України в
м.Нова Каховка Херсонської області
(далі - УПФУ, позивач) звернулося до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2 (далі - відповідач), у якому
просить стягнути з з засновника ПП
«Ларегат» ОСОБА_2 витрати на виплату і
доставку пенсій у сумі 16263,47 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що рішенням
засновників №2 від 24.01.2008р. затверджено
статут ПП «Ларегат», засновником якого
є ОСОБА_2 Частиною 1 ст.113 Господарського
Кодексу України визначено, що
приватним підприємством визнається
підприємство, що діє на основі
приватної власності одного або кількох
громадян, іноземців, осіб без
громадянства та його (їх) праці чи з
використанням найманої праці.
Приватним є також підприємство, що діє
на основі приватної власності суб'єкта
господарювання - юридичної особи.
Херсонським окружним адміністративним
судом винесено 8 рішень щодо стягнення
з ПП «Ларегат» витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій на користь
позивача у сумі 16263,47 грн. Станом на
05.09.2014р. ПП «Ларегат» заборгованість
перед УПФУ становить 16263,47 грн. На
підставі вищевикладеного, позивач
просить стягнути з засновника ПП
«Ларегат» ОСОБА_2 витрати на виплату і
доставку пенсій у сумі 16263,47 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі та
надав суду письмові заперечення.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що приватне
підприємство "Ларегат" є юридичною
особою та зареєстровано 18.12.1990р.
Засновником підприємства є ОСОБА_2, що
підтверджується статутом ПП «Ларегат»
затвердженим рішенням засновника №2
від 24.01.2008р.

Херсонським окружним адміністративним
судом винесено 8 рішень щодо стягнення
з ПП «Ларегат» на користь УПФУ витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій на загальну суму 16263,47 грн. ВДВС
Новокаховського управління юстиції
відкрив виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчих
листів Херсонського окружного
адміністративного суду про стягнення з
ПП «Ларегат» на користь управління
УПФУ на загальну суму 16263,47 грн. 25.06.2014р.
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції Херсонської області при
примусовому виконанні, складено акт
державного виконавця від 25.06.2014р., яким
встановлено що за адресою: Херсонська
область, м.Таврійськ, вул.І.Франка,
буд.29-А, зареєстровано ПП «Ларегат» (), однак фактично не
знаходиться та підприємницька
діяльність не здійснюється. Станом на
05.09.2014р. ПП «Ларегат» має
заборгованість перед УПФУ у сумі 16263,47
грн.

Відповідно до ст.113 Господарського
кодексу України (далі - ГКУ), приватним
підприємством визнається
підприємство, що діє на основі
приватної власності одного або кількох
громадян, іноземців, осіб без
громадянства та його (їх) праці чи з
використанням найманої праці.
Приватним є також підприємство, що діє
на основі приватної власності суб'єкта
господарювання - юридичної особи.

Частиною 1 ст.62 ГКУ встановлено, що
підприємство - це самостійний суб'єкт
господарювання, створений
компетентним органом державної влади
або органом місцевого самоврядування,
або іншими суб'єктами для задоволення
суспільних та особистих потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
науково-дослідної, торговельної, іншої
господарської діяльності в порядку,
передбаченому цим Кодексом та іншими
законами.

При цьому згідно з ч.2-4 ст.62 ГКУ
підприємство є юридичною особою, має
відокремлене майно, самостійний
баланс, рахунки в установах банків,
печатку із своїм найменуванням та
ідентифікаційним кодом, діє на основі
статуту (якщо інше не встановлено
законом) та може створюватись як для
здійснення підприємництва, так і для
некомерційної господарської
діяльності.

Згідно ст.63 «Види та організаційні
форми підприємств» ГКУ, залежно від
форм власності, передбачених законом, в
Україні можуть діяти підприємства
таких видів:

- приватне підприємство, що діє на
основі приватної власності громадян чи
суб'єкта господарювання (юридичної
особи);

- підприємство, що діє на основі
колективної власності (підприємство
колективної власності);

- комунальне підприємство, що діє на
основі комунальної власності
територіальної громади;

- державне підприємство, що діє на
основі державної власності;

- підприємство, засноване на змішаній
формі власності (на базі об'єднання
майна різних форм власності);

- спільне комунальне підприємство, що
діє на договірних засадах спільного
фінансування (утримання) відповідними
територіальними громадами - суб'єктами
співробітництва. В Україні можуть
діяти також інші види підприємств,
передбачені законом.

Стаття 83 ЦКУ не містить такої вказівки,
в ній лише зазначається, що юридичні
особи можуть бути створені у формі
товариств, установ та в інших формах,
встановлених законом.

Разом з тим Державним класифікатором
України «Класифікація
організаційно-правових форм
господарювання ДК 002:2004», що
затверджений наказом
Держспоживстандарту України від
28.05.2004р. №97, визначено таку
організаційно-правову форму
господарювання, як приватне
підприємство.

Чинне законодавство України не містить
спеціальних норм, якими б регулювався
порядок створення та діяльності
юридичних осіб з
організаційно-правовою формою
«приватне підприємство». Тому такі
питання регулюються загальними
нормами ГКУ, ЦКУ, а також статутом
підприємства.

Згідно з ч.1-3 ст.96 Цивільного кодексу
України (далі - ЦКУ), юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями усім належним їй майном.
Учасник (засновник) юридичної особи не
відповідає за зобов'язаннями юридичної
особи, а юридична особа не відповідає
за зобов'язаннями її учасника
(засновника), крім випадків,
установлених установчими документами
та законом. Аналогічна норма міститься
і в ч.2 ст.219 ГКУ.

Законом не передбачено випадків, за
яких учасник (засновник) приватного
підприємства несе відповідальність за
зобов'язаннями приватного
підприємства. Тому суд зазначає, що
засновник приватного підприємства
відповідає своїм особистим майном за
зобов'язаннями підприємства лише у
разі, коли це визначено статутом
підприємства.

Суд зазначає що відповідно п.1.7 статута
ПП "Ларегат" засновник відповідає по
зобов'язаннях підприємства в межах
передбачених законодавством України.
Оскільки статутом ПП "Ларегат" не
передбачена відповідальність
засновників, то ОСОБА_2, як засновник
ПП"Ларегат" не несе відповідальність за
зобов'язаннями суб'єкта
господарювання.

Також суд зазначає, що відповідно ст.128
ГКУ, яка визначає статус громадянина у
сфері господарювання. Так, згідно з ч.3
вказаної статті громадянин може
здійснювати підприємницьку діяльність
безпосередньо як підприємець або через
приватне підприємство, що ним
створюється. Водночас відповідно до ч.1
ст.128 ГКУ громадянин визнається
суб'єктом господарювання у разі
здійснення ним підприємницької
діяльності за умови його державної
реєстрації як підприємця без статусу
юридичної особи відповідно до ст.58
цього Кодексу.

Якщо ж громадин є засновником
(учасником) приватного підприємства, у
відносинах між цим приватним
підприємством та іншими особами він не
має статусу суб'єкта господарювання.
Таким суб'єктом відповідно до ч.2 ст.55
ГКУ виступає саме приватне
підприємство. Відповідно, в такому разі
лише приватне підприємство як учасник
відносин (у т. ч. господарських) несе
відповідальність за своїми
зобов'язаннями (звісно, за виключенням
випадків, встановлених статутом такого
приватного підприємства).

Отже, ч.2 ст.128 ГКУ, якою встановлена
відповідальність
громадянина-підприємця за своїми
зобов'язаннями усім своїм майном, на
яке відповідно до закону може бути
звернено стягнення, застосовується до
громадянина лише як до суб'єкта
господарювання, тобто особи, що
зареєстрована підприємцем без статусу
юридичної особи.

З урахуванням викладеного, суд вважає
позовні вимоги не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
факти порушень вимог законодавства
відповідачем не знайшли свого
підтвердження матеріалами судової
справи, що дає суду підстави для
відмови в задоволені позову в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.94, 160, 161, 162, 163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов управління Пенсійного фонду
України в м.Нова Каховка Херсонської
області залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 08 жовтня 2014 р.

Суддя
Циганій С.І.

кат. 10.2.4