Справа № 826/6071/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6071/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторс» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної екологічної інспекції у м.
Києві до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторс» про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю),

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторс», в
якому просив суд тимчасово заборонити
товариству виконання робіт з
експлуатації стаціонарних джерел
викиду без дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами за
адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 9-а.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
червня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
червня 2014 року та ухвалити нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
період з 16 грудня 2013 року по 26 грудня 2013
року посадовими особами позивача у
присутності генерального директора
ТОВ «Джерман Моторс» та головного
інженера проведено позапланову
перевірку товариства щодо дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічним речовинами; за наслідками
перевірки складено акт №2146а, який
отримав представник відповідача -
головний інженер ОСОБА_2.

Актом перевірки встановлено порушення
відповідачем ст. ст. 10, 11, 31 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря», ст. ст. 5, 17, 26, 32, 33 закону
України «Про відходи», ст. 55 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», Порядку
проведення та оплати робіт, пов'язаних
з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців,
які отримали такі дозволи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 березня 2002 року
№302, Інструкції про зміст та порядок
складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві, затвердженої
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки України від 10 лютого
1995 року №7 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 15 березня
1995 року за №61/597), Правил технічної
експлуатації установок очистки газу,
затверджених наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 6 лютого 2009 року
№52 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 13 квітня 2009 року за
№327/16343), Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 1998 року
№1218, наказу Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 7 липня 2008 року №342
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 09 вересня 2008 року за №824/15515)
«Про затвердження типової форми
первинної облікової документації N 1-ВТ
"Облік відходів та пакувальних
матеріалів і тари» та Інструкції щодо
її заповнення».

Так, відповідачем утворюються відходи
різних класів небезпеки, а саме:
відпрацьовані люмінесцентні лампи,
відпрацьована оргтехніка,
відпрацьовані шини, брухт чорних
металів, брухт кольорових металів,
масла та мастила моторні, трансмісійні
зіпсовані та відпрацьовані, матеріали
фільтрувальні зіпсовані,
відпрацьовані та інші, без отримання
дозволу на розміщення відходів та
лімітів на утворення та розміщення
відходів на 2013 рік. Не розроблено план
організації поводження з відходами, не
визначено та не погоджено склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього середовища. Не
здійснюються заходи з максимальної
утилізації відходів, реалізації чи
передачі їх іншим споживачам чи
підприємствам.

Також, під час проведення перевірки
виявлено: порушення правил ведення
первинного обліку кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
зберігаються чи утилізуються, а саме не
ведеться первинний облік відходів за
Формою №1-Вт, не подається статистична
звітність щодо поводження з відходами;
неотримання відповідного дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами; здійснення викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами після
втрати чинності 24.06.2013 року дозволу
№-182; на підприємстві не
забезпечується здійснення
ефективності роботи газоочисних
установок та не зареєстровано паспорт
ГОУ, відповідно до «Правил
експлуатації установок очистки газу»;
товариство не стоїть на державному
обліку у галузі охорони атмосферного
повітря та не подає статистичну
звітність за встановленою формою.

На підставі акту перевірки від 26.12.2013
року позивачем надано припис від 26.12.2013
року №05/1099п, яким вимагалося від
відповідача у строк до 31.01.2014 року:

1. отримати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами;

2. зареєструвати паспорти на ГОУ
відповідно до Правил технічної
експлуатації установок очистки газу,
затверджених наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 6 лютого 2009 року
№52, та провести контроль ефективності
роботи ГОУ;

3. стати на державний облік у
галузі охорони атмосферного повітря та
потім постійно складати державну
статистичну звітність за встановленою
формою;

4. провести розрахунок показника
загального утворення відходів (Пзув),
копію розрахунку надати до державної
екологічної інспекції у м. Києві. В
разі, якщо Пзув перевищує граничне
значення, що дорівнює 1000 умовних
одиниць на рік, заповнити реєстрові
картки і подати їх на затвердження
Київській міській державній
адміністрації, а також отримати
Дозволи на розміщення відходів та
Ліміти на утворення та розміщення
відходів. В разі, якщо Пзув не перевищує
граничне значення і є меншим 1000 умовних
одиниць на рік, щороку через дозвільний
центр подавати декларацію про відходи.
Копії зазначених документів надати до
Державної екологічної інспекції у м.
Києві;

5. розробити план організації
роботи у сфері поводження з відходами;

6. визначити та погодити склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища;

7. вести, за встановленими нормами,
первинний облік кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться, зберігаються
чи утилізуються за формою 3-1ВТ;

8. подавати статистичну звітність
щодо поводження з відходами;

9. здійснювати заходи для
максимальної утилізації відходів,
реалізації чи передачі їх іншим
споживачам або підприємствам,
установам та організаціям, що
займаються збиранням, обробленням та
утилізацією відходів (укласти договори
з ліцензованими підприємствами та
надати копії договорів до Державної
екологічної інспекції у м. Києві);

10. надати довідку про кількість
годин роботи стаціонарних джерел за
період з 25.06.2013 року по 26.12.2013 року

Вказаний припис отриманий головним
інженером ОСОБА_2 26.12.2013 року для
передання керівництву.

26 грудня 2013 року посадовою особою
позивача стосовно посадової особи
відповідача - ОСОБА_2, складені
протоколи про адміністративне
правопорушення:

- №004009 за здійснення викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами без
дозволу спеціально уповноваженого
органу виконавчої влади;

- №004010 за здійснення господарської
діяльності без дозволів на розміщення
відходів на 2013 рік та лімітів на
утворення та розміщення відходів на 2013
рік;

- №004011 за неведення первинного обліку
кількості відходів.

Також, 26 грудня 2013 року державним
інспектором винесені постанови про
накладення адміністративного
стягнення №004009, №004010, №004011, якими
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
накладені адміністративні стягнення у
вигляді штрафів. Зазначені штрафи був
сплачені, що підтверджується
платіжними дорученнями (а.с. 35, 40, 41);

У період з 31.03.2014 року по 11.04.2014 року
посадовими особами позивача проведено
позапланову перевірку щодо дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічним речовинами; за наслідками
перевірки складено акт №288а.

Актом перевірки встановлено, що
відповідачем не виконаний припис від
26.12.2013 року №05/1099п.

У зв'язку із наведеним позивачем було
надано припис від 11.04.2014 року
аналогічного змісту припису від 26.12.2013
року №05/1099п.

В подальшому посадовими особами
позивача стосовно посадової особи
відповідача - ОСОБА_3, було складено
протокол від 22.04.2014 року №004634 про
адміністративне правопорушення за
невиконання припису від 26.12.2013 року
№05/1099п.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

Спеціальним законом, який визначає
правові, економічні та соціальні
основи організації охорони
навколишнього природного середовища є
Закон України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
від 25.06.1991 року № 1264-XII (далі - Закон
№1264-XII).

Частиною другою статті 10 зазначеного
Закону встановлено, що діяльність, що
перешкоджає здійсненню права громадян
на безпечне навколишнє природне
середовище та інших їх екологічних
прав, підлягає припиненню в порядку,
встановленому цим Законом та іншим
законодавством України.

Згідно з частиною третьою статті 16
Закону № 1264-XII державними органами
управління в галузі охорони
навколишнього природного середовища і
використання природних ресурсів є
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері охорони навколишнього
природного середовища, центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
обласні, Київська та Севастопольська
міські державні адміністрації, а на
території Автономної республіки Крим -
орган виконавчої влади Автономної
республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
та інші державні органи, до компетенції
яких законами України віднесено
здійснення зазначених функцій.

До компетенції центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, в галузі
охорони навколишнього природного
середовища та використання природних
ресурсів належить реалізація
державної політики у сфері охорони
навколишнього природного середовища і
використання природних ресурсів (пункт
"а" частини першої статті 20-1 Закону №
1264-XII).

Наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 04
листопада 2011 року №429 затверджено
Положення про державну екологічну
інспекцію в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, основними завданнями якої
є реалізація повноважень
Держекоінспекції України у межах
відповідної території.

Відповідно до пункту 1 вказаного
Положення Державна екологічна
інспекція в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі є територіальним органом
Державної екологічної інспекції
України, який діє у складі
Держекоінспекції України і їй
підпорядковується.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
зазначеного Положення
Держекоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань має право
проводити перевірки з питань, що
належать до її компетенції, видавати за
їх результатами обов'язкові для
виконання приписи.

Правові і організаційні основи та
екологічні вимоги в галузі охорони
атмосферного повітря визначає Закон
України «Про охорону атмосферного
повітря» від 16.10.1992 № 2707-XII (далі - Закон
№ 2707-ХІІ).

Згідно пункту 1 частини першої статті 10
вказаного Закону підприємства,
установи, організації та громадяни -
суб'єкти підприємницької діяльності,
що здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
діяльність яких пов'язана з впливом
фізичних та біологічних факторів на
його стан, зобов'язані здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо.

Як передбачено частиною шостою статті
11 Закону № 2707-ХІІ, викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися на підставі дозволу,
виданого суб'єкту господарювання,
об'єкт якого належить до першої групи,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення та
оплати робіт, пов'язаних з видачею
дозволів на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами, обліку
підприємств, установ, організацій та
громадян-підприємців, які отримали
такі дозволи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
березня 2002 року №302 (далі - Порядок №302),
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами - це офіційний документ, який
дає право підприємствам, установам,
організаціям та
громадянам-підприємцям експлуатувати
об'єкти, з яких надходять в атмосферне
повітря забруднюючі речовини або їх
суміші, за умови дотримання
встановлених відповідних нормативів
граничнодопустимих викидів та вимог до
технологічних процесів у частині
обмеження викидів забруднюючих
речовин протягом визначеного в дозволі
терміну.

Відповідно до статті 12 Закону № 2707-ХІІ
господарська чи інші види діяльності,
пов'язані з порушенням умов і вимог до
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря і рівнів впливу
фізичних та біологічних факторів на
його стан, передбачених дозволами, може
бути обмежена, тимчасово заборонена
(зупинена) або припинена відповідно до
законодавства.

Згідно п. 3 Порядок №302 дозвіл видається
безоплатно на строк не менш як п'ять
років: суб'єкту господарювання, об'єкт
якого відповідно до законодавства
належить до першої групи, - Мінприроди
за погодженням з Держсанепідслужбою;
суб'єкту господарювання, об'єкт якого
відповідно до законодавства належить
до другої або третьої групи, -
обласними, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
через дозвільні центри за погодженням
з територіальними органами
Держсанепідслужби.

Відповідно до положень ст. 11 Закону
України № 2707-ХІІ перелік установ,
організацій та закладів, яким
надається право на розробку
документів, що обґрунтовують обсяги
викидів для підприємств, установ,
організацій та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності,
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища.

Дозволи на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря видаються за
умови: неперевищення протягом строку
їх дії встановлених нормативів
екологічної безпеки; неперевищення
нормативів допустимих викидів
забруднюючих речовин стаціонарних
джерел; дотримання вимог до
технологічних процесів у частині
обмеження викидів забруднюючих
речовин.

Якщо за результатами спостережень за
станом атмосферного повітря або
розрахунковими даними встановлено
зони, де внаслідок причин об'єктивного
характеру встановлено перевищення
нормативів екологічної безпеки,
приймається рішення про поетапне
зниження викидів забруднюючих речовин
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами -
суб'єктами підприємницької діяльності.
Тривалість кожного етапу та необхідне
зменшення обсягів викидів
забруднюючих речовин на кожному етапі
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.

Статтею 10 Закону № 2707-ХІІ встановлено,
що підприємства, установи, організації
та громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані:
здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів
викидів забруднюючих речовин і
зменшення впливу фізичних факторів;
забезпечувати безперебійну ефективну
роботу і підтримання у справному стані
споруд, устаткування та апаратури для
очищення викидів і зменшення рівнів
впливу фізичних та біологічних
факторів; здійснювати контроль за
обсягом і складом забруднюючих
речовин, що викидаються в атмосферне
повітря, і рівнями фізичного впливу та
вести їх постійний облік; заздалегідь
розробляти спеціальні заходи щодо
охорони атмосферного повітря на
випадок виникнення надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру і вживати заходів для
ліквідації причин, наслідків
забруднення атмосферного повітря;
забезпечувати здійснення
інструментально-лабораторних
вимірювань параметрів викидів
забруднюючих речовин стаціонарних і
пересувних джерел та ефективності
роботи газоочисних установок;
забезпечувати розроблення методик
виконання вимірювань, що враховують
специфічні умови викиду забруднюючих
речовин; використовувати метрологічно
атестовані методики виконання
вимірювань і повірені засоби
вимірювальної техніки для визначення
параметрів газопилового потоку і
концентрацій забруднюючих речовин в
атмосферному повітрі та викидах
стаціонарних і пересувних джерел;
здійснювати контроль за проектуванням,
будівництвом і експлуатацією споруд,
устаткування та апаратури для очищення
газопилового потоку від забруднюючих
речовин і зниження впливу фізичних та
біологічних факторів, оснащення їх
засобами вимірювальної техніки,
необхідними для постійного контролю за
ефективністю очищення, дотриманням
нормативів гранично допустимих
викидів забруднюючих речовин і рівнів
впливу фізичних та біологічних
факторів та інших вимог законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря;
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати екологічний податок.

Як було вище зазначено, наданий
позивачем припис від 11.04.2014 року №05/300
отриманий відповідачем 22.05.2014 року, в
той час як позивач звернувся до суду
06.05.2014 року, що на думку відповідача
свідчить про передчасність подання
адміністративного позову.

Проте, згідно матеріалів справи, у
відповідача дозвіл №-182 втратив
чинність ще 24.06.2013 року.

Разом з тим, приписом №05/1099п від 26.12.2013
року позивач зобов'язав відповідача на
виконання ст. 11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря до 31.01.2014
року; копія даного припису отримана
представником відповідача для
передачі керівництву 26.12.2013 року.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, що позивач звернувся
до суду за невиконання вимог саме
даного припису.

Відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» припис - обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Оскільки контроль за виконанням
припису покладено на Державну
екологічну інспекцію у м. Києві та під
час позапланової перевірки контролю
виконання раніше наданих приписів
встановлено, що ТОВ «Джерман Моторз»
проігноровано вимоги припису №05/1099п та
діяльність відповідача продовжує
здійснюватись з порушенням вимог
природоохоронного законодавства, у
позивача були наявні всі підстави для
звернення до суду з позовом про
зупинення виконання робіт.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність передчасності
звернення позивача до суду.

Крім того, відповідачем до суду не
надано доказів виконання вимог припису
№05/1099п, а також доказів скасування
даного припису в судовому порядку, що
свідчить про протиправну
бездіяльність з боку відповідача щодо
усунення порушень природоохоронного
законодавства.

Крім того, як під час розгляду справи
судом першої та апеляційної інстанції,
відповідачем документів, які б
спростовували доводи позивача,
викладені в позовній заяві, суду не
подано.

Згідно з частиною п'ятою статті 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» 05.04.2007 року
№ 877-V повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом. Застосовані
адміністративним судом заходи
реагування за позовом органу
державного нагляду (контролю), а також
вжиті органом державного нагляду
(контролю) заходи, обґрунтованість яких
підтверджена адміністративним судом,
скасовуються адміністративним судом у
порядку, встановленому процесуальним
законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України
суб'єкти владних повноважень мають
право звернутися до адміністративного
суду у випадках, передбачених
Конституцією та законами України.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторс» залишити без задоволення,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
06.10.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.