Справа № 823/1585/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/1585/14
інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Мотиль В.І.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районні Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 04
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районні Черкаської
області до ОСОБА_2 про стягнення
надміру виплаченої сум пенсії,

В С Т А Н О В И В

Управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області звернулося до суду з позов до
ОСОБА_2 про стягнення надміру
виплаченої сум пенсії у розмірі 5296 грн.
30 коп.

Відповідно до постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від 04
серпня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 04
серпня 2014 року та ухвалити нове судове
рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
до Управління Пенсійного фонду України
в Золотоніському районі Черкаської
області звернувся ОСОБА_2 із заявою про
призначення пенсії по втраті
годувальника як такому, що навчається в
Одеському державному університеті
внутрішніх справ.

Пенсія по втраті годувальника була
продовжена згідно розпорядження від
20.12.2013 року на основі поданої
відповідачем довідки Одеського
державного університету внутрішніх
справ від 29.06.2013 року № 176 про
зарахування на І - й курс, відсутності
відомостей про перебування на
державному утриманні та період
навчання в навчальному закладі з 15.08.2012
року по липень-серпень 2015 року.

Згідно вказаної довідки проведено
перерахунок пенсії та продовжено її
виплату, відповідно до п. 2 ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у 100%
розмірі.

12.12.2013 року до управління надійшла
довідка Одеського державного
університету внутрішніх справ від
04.12.2013 року № 1899, в якій зазначалося, що
відповідач являється курсантом 2-го
курсу та перебуває на повному
державному утриманні. Аналогічна
інформація міститься в листі
начальника закладу № 654 від 28.02.2014 року
щодо перебування відповідача на
повному державному утриманні. Дана
довідка містила неповну інформацію
щодо державного забезпечення
відповідача, а саме в ній не було
вказано дату взяття на повне державне
утримання.

В результаті подання відповідачем
недостовірної довідки від 29.06.2013 року №
176, зловживання та неправомірних дій
приховування факту перебування на
повному державному утриманні,
відповідачу було надмірно виплачені
кошти за період з 15.08.2012 року по 17.03.2014
року в сумі 5596 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог, виходив з наступного.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено , що органи,
що призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Відповідно до частини першої статті 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною першою статті 103 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що суми пенсії, надміру
виплачені пенсіонерові внаслідок
зловживань з його боку (в результаті
подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
регулюється Порядком відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України від 21.03.2003
року № 6-4.

Пунктом 3 цього Порядку визначено, що
повернення коштів проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміну у складі сім'ї
тощо.

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що відрахування виплаченої
надміру суми пенсії можливе у разі
зловживання з боку пенсіонера та
подання страхувальником недостовірних
даних.

Відносини, пов'язані із встановленням
факту фіктивності того чи іншого
документа, підпадають під ознаки
такого діяння як використання
підроблених документів, що відповідно
до ст. 358 Кримінального кодексу
являється злочином.

З огляду на те, що використання
підроблений документів є злочином,
передбаченим статтею 358 Кримінального
кодексу України, враховуючи положення
частини 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає, що факт підробки
документа та використання
підробленого документа повинні бути
підтверджені вироком суду у
кримінальній справі, що набрав
законної сили.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції , що
відповідач не може нести
відповідальність за зміст та
достовірність офіційних документів,
які видаються органами державної
влади, іншими організаціями та
установами на виконання їх
повноважень.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що переплата пенсії
позивачу не пов'язана зі зловживаннями
з боку пенсіонера, тому суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 198, 200, 212, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районні Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України у
порядку і строки, визначені статтею 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк
Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.