Справа № 2а/255/35/13
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/4141/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Тракало В.В.,

Винокурова К.С.,

Лиски Т.О.,

Малиніна В.В.,

Мойсюка М.І.,

перевіривши виконання вимог
законодавства при подачі заяви ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 24
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Донецької міської ради, Головного
управління містобудування та
архітектури Донецької міської ради,
третя особа Головне управління
Держкомзему у м. Донецьку про
визнання дій та бездіяльності
протиправними та зобов'язання вчинити
певні,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України із заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 24 жовтня 2013 року.

Відповідно до статті 2391 КАС України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 239-2 та 240
цього Кодексу перевіряє відповідність
заяви вимогам статей 239, 2391 КАС
України та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Згідно статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених ст. 171-1
цього Кодексу.

Перевіряючи відповідність заяви
вимогам ст.ст. 239, 2391 КАС України та
вирішуючи питання про допуск справи до
провадження, колегія суддів виходить з
наступного.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 24
жовтня 2013 року ОСОБА_6 посилається на
те, що судами касаційної інстанції при
розгляді справ у подібних
правовідносинах по різному
застосовані норми матеріального права,
зокрема, ч. 5 ст. 24 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24 жовтня 2013 року, яку
просить переглянути заявник, залишено
без змін рішення судів першої і
апеляційної інстанцій про відмову у
задоволенні позову, оскільки на час
звернення позивача із запитами щодо
надання публічної інформації про усі
земельні ділянки у межах
Ворошиловського, Куйбишевського,
Калінінського та Київського районів м.
Донецька ненадані у користування, що
можуть бути використані під забудову,
відповідачі не володіли інформацією,
яку він запитував, а мали попередньо
здійснити дії по її створенню, що не
узгоджується з приписами Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Разом з тим, у постанові Вищого
адміністративного суду України від 19
червня 2014 року, на яку посилається
заявники як на підставу неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень,
касаційний суд виходив з того, що
виконавчий комітет Львівської міської
ради, не надавши відповідь на
інформаційний запит щодо наявності
вільних земельних ділянок, які можуть
бути використані під забудову в певних
районах м. Львова, допустив протиправну
бездіяльність. Крім того, суд
встановив, що на офіційному веб-сайті
виконавчого комітету Львівської
міської ради відсутня в повному об'ємі
інформація, що підлягає оприлюдненню
та оновленню.

Отже, зі змісту вказаних рішень
вбачається, що обставини кожної з
наведених справ встановлені по
різному, а тому правовідносини у
вказаних справах не можна визнати
подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Донецької міської ради, Головного
управління містобудування та
архітектури Донецької міської ради,
третя особа Головне управління
Держкомзему у м. Донецьку про визнання
дій та бездіяльності протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії за
заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 24 жовтня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В. Тракало

К.С. Винокуров

Т.О. Лиска

В.В. Малинін

М.І. Мойсюк