Справа № 2а/1214/220/2012
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/9003/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Мороз
В.Ф.,

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Лисичанську Луганської області на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Лисичанську Луганської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання до проведення перерахунку
та виплати пенсії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся із позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Лисичанську Луганської області
(далі-Управління), в якому просив
зобов'язати Пенсійний фонд здійснити
перерахунок та виплату йому пенсії у
розмірі 80% від середньої заробітної
плати шахтаря, але не менше як три
розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4
працював на роботах (посадах),
зазначених у списку №1, 19 років 3 місяці
16 днів та у відповідності до ст.ст. 1, 8
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці» від 02
вересня 2008 року, у зв'язку із чим має
право на пенсію як шахтар.

Постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 21
листопада 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нову, якою
задоволено позов ОСОБА_4. Визнано
незаконними дії Пенсійного фонду щодо
встановлення з 01 лютого 2012 року ОСОБА_4
пенсії без врахування Закону України
«Про підвищення шахтарської праці».
Зобов'язано Пенсійний фонд здійснити
ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням вимог Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», починаючи з 26 квітня 2014 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
того, що позивач був задіяний в процесі
видобування вугілля, працював на
роботах з особливо шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 1 з
повним робочим днем під землею, що
підтверджується записами в його
трудовій книжці, а тому на нього в
повній мірі розповсюджуються норми ст.
1, 8 Закону України «Про підвищення
шахтарської праці».

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Управління просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.
Відповідно до статті першої Закону
«Про підвищення шахтарської праці»
(Закон № 345-VІ) його дія, крім інших
категорій працюючих, поширюється також
на працівників шахтобудівних
підприємств, які зайняті на підземних
роботах повний робочий день, за Списком
№ 1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Стаття 8 Закону № 345 передбачає, що
мінімальний розмір пенсії таких
працівників, які відпрацювали на
підземних роботах не менш як 15 років
для чоловіків та 7,5 років для жінок за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
встановлюється незалежно від місця
останньої роботи, у розмірі 80 відсотків
середньої заробітної плати шахтаря,
але не менш як три розміри прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, які
втратили працездатність.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується із висновками суду
апеляційної інстанції, що пільги,
встановлені Законом № 345,
розповсюджуються тільки на
працівників зазначених у Списку № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах. Судами
попередніх інстанцій встановлено, що
підтверджується записами в трудовій
книжці, позивач працював: підземним
замірщиком маркшейдерського відділу з
повним робочим днем під землею з
01.01.1971р. по 06.03.1971р. (2 місяці 6 днів);
підземним гірником маркшейдерського
відділу з повним робочим днем під
землею з 22.07.1971р. по 18.12. 1971 р. ( 4 місяці 27
днів); підземним гірником
маркшейдерського відділу з повним
робочим днем під землею з 19.05.1972 р. по
30.09.1976 р. (4 роки 4 місяці 12 днів);
дільничим маркшейдером з 01.10.1976 р. по
30.10.1986 р. (10 років 1 місяць); гірником з
ремонту гірничих виробок з повним
робочим днем під землею з 31.10.1986 р. по
31.01.1991 р. (4 роки 3 місяці 1 день).

Отже, факт зайнятості позивача на
роботах з шкідливими умовами праці
підтверджується записами в трудовій
книжці, яка є основним документом, що
свідчить про наявність трудового стажу
для призначення пенсії.

Пункти « 1.1 г» та « 1.2а» Підрозділу 1 та
підрозділу 2 Розділу 1 Списку № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№ 162, а з 16 січня 2003 року - постановою
Кабінету Міністрів України від 16 січня
2003 року № 36 передбачено, що вищевказані
посади передбачають зайнятість на
підземних роботах повний робочий день.

Таким чином, виходячи із наявного стажу
роботи позивача, котрий дає право на
пенсію на пільгових умовах, колегія
суддів погоджується із висновком суду
апеляційної інстанції про поширення
дії ст. 1, 8 Закону України «Про
підвищення шахтарської праці» для
проведення перерахунку та виплати
пенсії ОСОБА_4

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд апеляційної
інстанції не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судового рішення чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судова колегія

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Лисичанську Луганської області
залишити без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає крім, як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу IV КАС
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець