Справа № 804/15804/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 804/15804/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Баранник
Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного Управління Міндоходів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 лютого 2014 року у справі №804/15804/13-а за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 31.10.2013 року
№.

Позовні вимоги обґрунтовано незгодою з
висновками відповідача щодо
виявленого порушення - завищення
податкового кредиту та від'ємного
значення за червень 2013р. за
результатами господарських
взаємовідносин з ПП «Транзит - Вест»,
оскільки до початку перевірки
товариством було подано уточнюючі
розрахунки з ПДВ із зменшенням суми
податкового кредиту за червень 2013р. на
суму 64077грн. по контрагенту ПП
«Транзит-Вест».

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 лютого 2014р. позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду
була подана апеляційна скарга в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права
просить скасувати рішення та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідачем в період з 25.09.13 по 01.10.13
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку з питань
правомірності формування відкритим
акціонерним товариством «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат»
податкового кредиту, від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за червень 2013 року та
визначення суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за липень 2013 року при
здійсненні фінансово-господарської
діяльності з ПП «Транзит - Вест», за
результатами якої складено акт від
08.10.2013 року №229/32.3/00191000.

Перевіркою встановлено порушення: ч.5
ст.203, ч.1,2 ст.215, ст.216, ЦКУ в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочину, який не
спрямовано на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочину, здійсненому ВАТ «Південний
ГЗК» при придбанні у ПП «Транзит-Вест»
ТМЦ. Товар по вказаному правочину не
було передано в порушення ст.662, 655 та 656
ЦК України по операціях з придбання та
продажу товарів за червень 2013 року;

ст.22, п. 185.1 ст. 185 Податкового Кодексу
02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами і
доповненнями, що призвело до завищення
податкового кредиту за червень 2013 року
на суму податку 64077,00 тис.грн.; п.200.1, 200.3.
ст.200 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та
доповненнями, а саме завищено суму
від'ємного значення податку на додану
вартість, яка включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, за червень 2013 року
на суму податку 64077,00 грн.; п.п.14.1.18 п. 14.1
ст.14, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами
і доповненнями, що призвело до
завищення суми заявленого бюджетного
відшкодування за липень 2013 року на суму
податку 64077,00 грн.

За результатами перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 31.10.2013 року, яким визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 64077,00 грн. та
штрафні (фінансові) санкцій (штраф) у
розмірі 32038,50 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку про
протиправність оскарженого
податкового повідомлення-рішення,
оскільки позивачем по початку
перевірки 18.09.2013р. подано до
податкового органу уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок від 18.09.2013р. за
червень 2013р. (реєстраційний номер
) з додатком 5 (реєстраційний номер
), яким зменшено податковий кредит
по контрагенту ПП «Транзит-Вест»
(іпн.29) на суму ПДВ 64 077,0 грн. та
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 18.09.2013р. за липень 2013р.
(реєстраційний номер ) з додатком 5
(реєстраційний номер ), яким
зменшено податковий кредит по
контрагенту ПП «Транзит-Вест»
(іпн.29) на суму ПДВ 3 234,0 грн.,
прийняття яких підтверджується
квитанцією №2, в якій вказано, що
документ прийнято.

В силу приписів п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України в разі, якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених ст.102 цього Кодексу) платник
податків самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених п.50.2
цієї статті: або надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму недоплати
та штраф у розмірі трьох відсотків від
такої суми до подання такого
уточнюючого розрахунку; або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Отже, виправлення допущених помилок
може бути здійснене одним з таких
способів: або шляхом подання
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації у встановленій формі, або
шляхом відображення уточнюючих
показників у складі податкової
декларації за будь-кий наступний
податковий період.

Судом першої інстанції встановлено та
не спростовано відповідачем 18.09.2013р.
подано до податкового органу
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 18.09.2013р. за червень 2013р.
(реєстраційний номер ) з додатком 5
(реєстраційний номер ), яким
зменшено податковий кредит по
контрагенту ПП «Транзит-Вест»
(іпн.29) на суму ПДВ 64 077,0 грн. та
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 18.09.2013р. за липень 2013р.
(реєстраційний номер ) з додатком 5
(реєстраційний номер ), яким
зменшено податковий кредит по
контрагенту ПП «Транзит-Вест»
(іпн.29) на суму ПДВ 3 234,0 грн.,
прийняття яких підтверджується
квитанцією №2, в якій вказано, що
документ прийнято.

Посилання відповідача на те, що вказані
розрахунки не було прийнято податковим
органом про що було направлено
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації (вих.
№8442/10/32.3 від 18.09.2013), спростовується тим,
що доказ, який міститься в матеріалах
справи щодо повідомлення про вручення
поштового відправлення містить адресу
на яку було направлено таке
повідомлення - вул..Квартальна, буд.29,
м.Кривий Ріг, індекс 50081, проте, згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцезнаходження
позивача - Інгулецький район, м.Кривий
Ріг, індекс 50026.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Враховуючи зазначене, колегія суду
погоджується з доводами суду першої
інстанції щодо помилковості
прийнятого відповідачем податкового
повідомлення-рішення рішення, оскільки
позивачем до початку перевірки
товариством було подано уточнюючі
розрахунки з ПДВ із зменшенням суми
податкового кредиту за червень 2013р. на
суму 64077грн. по контрагенту ПП
«Транзит-Вест», які прийнято
податковим органом.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
задовольняючи позовні вимоги, а доводи,
які викладені в апеляційній скарзі,
спростовуються дослідженими по справі
доказами, а тому не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду, тому колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного Управління Міндоходів
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 лютого 2014 року у справі №804/15804/13-а за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного Управління
Міндоходів про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено
06 жовтня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
А.А. Щербак