Справа № 1915/12276/12
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.
Справа № 9104/180015/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 18 жовтня 2012
року по справі №1915/12276/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Тернополі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Тернополі і просив: визнати
неправомірними дії відповідача щодо
перерахунку його пенсії за
відпрацьований період з 01 квітня 2006
року по 30 квітня 2008 року, який становить
25 календарних місяців, а не 24 місяці
починаючи з 01 квітня 2006 року, що
призвело до порушення його прав на
перерахунок пенсії, як працюючому
пенсіонеру на наступні відпрацьовані 24
місяці; винести рішення, яким
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії по стажу за
відпрацьовані 24 календарних місяці з 01
квітня 2008 року по 01 квітня 2010 року;
зобов'язати здійснити виплату в повній
відповідності з вимогами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка враховується
для обчислення пенсії, за календарний
рік, що передує року перерахунку
пенсії, та виплачувати в подальшому
пенсію у відповідності з проведеним
перерахунком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01
квітня 2006 року влаштувався на роботу і
відпрацював з 01 квітня 2006 року по 01
квітня 2010 року, а саме 48 місяців,
відповідно до запису у трудовій книжці
та сплачених внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
забезпечення. Для перерахунку пенсії
тільки по стажу утворилося два періоди
по 24 місяці, а саме: перший період з 01
квітня 2006 року по 01 квітня 2008 року - 24
місяці, та другий період з 01 квітня 2008
року по 01 квітня 2010 року теж 24 місяці. В
першому періоді з 01 квітня 2006 року по 01
квітня 2008 року Управлінням Пенсійного
Фонду України у м. Тернополі без відома
позивача взято до перерахунку не
період з 01 квітня 2006 року по 01 квітня 2008
року (24 місяці), а період з 01 квітня 2006
року по 30 квітня 2008 року, а саме 25
місяців, і тому у другому періоді
позивачу не вистачає одного місяця, і
по тій причині він втратив право на
перерахунок пенсії у другому періоді.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 18 жовтня 2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Тернополі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач в судове засідання
представника не направив, хоча був
належним чином та у встановленому
законом порядку повідомлений про дату,
час і місце судового засідання. Тому,
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
проведені позивачу перерахунки пенсії
з додатковим врахуванням стажу
відповідають вимогам Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне стархування».

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що у відповідності
до заяв позивача щодо перерахунку
пенсії пенсія перераховувалася на
підставі заяви від 10 червня 2008 року
щодо перерахунку пенсії з урахуванням
страхового стажу на підставі
відомостей про застраховану особу
відділу персоніфікованого обліку з 01
червня 2008 року і додатково враховано
період з 01 квітня 2006 року по 30 квітня 2008
року. Після проведеного перерахунку
страховий стаж склав 50 років 4 місяці 2
дні. Наступний перерахунок пенсії
проведено у відповідності до заяви від
20 квітня 2010 року з урахуванням
страхового стажу за період з 01 травня
2008 року по 31 березня 2010 року (страховий
стаж склав 52 роки 3 місяці 2 дні). Розмір
пенсії обчислено із заробітної плати, з
якої раніше була призначена пенсія.
Згідно із заявою від 25 квітня 2012 року з
01 травня 2012 року до страхового стажу
зараховано період з 27 лютого 2012 року до
31 березня 2012 року, після проведеного
перерахунку страховий стаж склав 52
роки 4 місяці 7 днів.

Здійснення перерахунку пенсії
передбачено статтею 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніше як через
два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині 1
статті 40 цього Закону України.

Така редакція є чинною після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107 - VI, визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року №10 - рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Чинна норма абзацу 3 частини 4 статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині 1
статті 40 цього Закону України.

Тобто правила частини 1 статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
перерахунку пенсії застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь - які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2007 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статі 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і є незмінною величиною
при перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Як вбачається із заяв позивача про
перерахунок пенсії від 10 червня 2008
року, 20 квітня 2010 року, 25 квітня 2012 року,
позивач звертався про перерахунок
пенсії з урахуванням стажу.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії відсутні, так як він
застосовується виключно для
призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
проведені позивачу на підставі його
заяв перерахунки пенсії з урахуванням
періодів стажу з 01 квітня 2006 року по 30
квітня 2008 року, з 01 травня 2008 року по 31
березня 2010 року, з 27 лютого 2012 року до 31
березня 2012 року, відповідають вимогам
норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, надав суду достатні та
беззаперечні докази в підтвердження
правомірності вчинених дій, які, на
думку колегії суддів апеляційного суду
вчинені із дотриманням принципів,
визначених ст. 2 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

З огляду на зазначене та досліджені
судом докази, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і тому не можуть бути
враховані апеляційним судом у своїх
висновках.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалює рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний спір,
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для його скасування і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 18 жовтня 2012
року по справі №1915/12276/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Тернополі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали суду і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський