Справа № 341/1789/14-а
Суддя: Гаполяк Т. В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/1789/14-а
Номер провадження 2-а/341/81/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року Галицький районний
суд Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Гаполяка Т. В.

секретаря судових засідань Томин
Л. В.

розглянувши у місті Галичі в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом поданим
представником ОСОБА_3 в інтересах
довірителя ОСОБА_4 до Управління
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про визнання неправомірними
дій відповідача та зобов'язання до
вчинення дій, суд -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2014 року представник ОСОБА_3 в
інтересах довірителя ОСОБА_4 звернувся
до Галицького районного суду
Івано-Франківської області з позовом
до Управління соціального захисту
населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області та просить
суд:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо нарахування і виплати
ОСОБА_5 разової грошової допомоги до 05
травня 2014 року не у відповідності до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» ;

- зобов'язати відповідача
нарахувати і виплатити ОСОБА_5 разову
грошову допомогу до 5 травня 2014 року в
розмірі 5 мінімальних пенсій за віком
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

В обґрунтування позовних вимог
представник покликається на те, що
ОСОБА_5, як учасник бойових дій має
право щорічно до 05 травня отримувати
грошову допомогу в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком. Однак, в 2014
році відповідачем дану допомогу
виплачено в меншому розмірі 795 грн.

В судовому засіданні проведеному 20
серпня 2014 року представник позивача
позов підтримав, надав пояснення
аналогічні викладеним в позовній
заяві. В судове засідання, призначене
на 04 вересня 2014 року позивач,
представник позивача не з'явились.
Представником подано заяву про розгляд
справи у їх відсутність.

В судовому засіданні проведеному 20
серпня 2014 року представник відповідача
ОСОБА_2 позов заперечила. В судове
засідання, призначене на 04 вересня 2014
року представник відповідача не
з'явилась.

Судом ухвалено розглянути справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5
має право на пільги встановлені для
ветеранів війни - учасників бойових
дій. В 2014 році ОСОБА_5 відповідачем
виплачено щорічну до 05 травня грошову
допомогу в розмірі 795 грн., що
визнається сторонами.

Згідно із статтею 171 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах. передбачених
статтями 12-16 цього Закону, здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення.

Пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет на 2014
рік» від 16 січня 2014 року встановлено, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178
із наступними змінами), статей 5 та 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними
змінами), Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
(Відомості Верховної Ради України, 2003
р., № 15, ст. 111 із наступними змінами),
статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними
змінами), пункту "ж" частини першої
статті 77 Основ законодавства України
про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19
із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15
та 16 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"(Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами), статті 43
Гірничого закону України (Відомості
Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433
із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3
та 6-4 Закону України "Про жертви
нацистських переслідувань" (Відомості
Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Згідно наведеної норми, визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 постанови КМ України від 16
квітня 2014 р. N 102 Про деякі питання
виплати у 2014 році разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і "Про
жертви нацистських переслідувань"
установлено, що у 2014 році виплату
разової грошової допомоги до 5 травня,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань" (далі -
грошова допомога), здійснює
Міністерство соціальної політики
шляхом перерахування коштів на
зазначені цілі структурним
підрозділам з питань соціального
захисту населення обласних, Київської
міської державної адміністрації (далі -
органи соціального захисту населення),
які через відділення зв'язку або
установи банків перераховують їх на
особові рахунки громадян за місцем
отримання пенсії (особам, що не є
пенсіонерами, - за місцем їх
проживання), у таких розмірах, зокрема,
учасникам бойових дій та колишнім
неповнолітнім (яким на момент
ув'язнення не виповнилося 18 років)
в'язням концентраційних таборів, гетто,
інших місць примусового тримання, а
також дітям, які народилися у
зазначених місцях примусового
тримання їх батьків, - 795 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 у справі №1-11/2012
встановлено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

У свою чергу, згідно із вказаним
рішенням Конституційного Суду України
в аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з
аналізу наведених положень
законодавства, зважаючи на положення
рішення Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 у справі №
1-11/2012, яке є обов'язковим до виконання
на території України, у тому числі і
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень при здійсненні владних
управлінських функцій, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 90, 158-163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Законом України
«Про Державний бюджет на 2014 рік», суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови

Суддя:Т. В. Гаполяк