Справа № 802/2325/14-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 жовтня 2014 р.
Справа № 802/2325/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Віятик Наталії Володимирівни,

секретаря судового засідання:
Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не
прибув повторно

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Державного підприємства "45
Експерементальний механічний завод"

до: Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції

про: визнання дій неправомірними та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014 до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
державне підприємство «45
експерементальний механічний завод»
(далі - ДП «45 ЕМЗ», позивач) до
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції (далі -
відповідач) про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про накладення штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що постановою державного
виконавця Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Пічкур Ю.О. від 04.06.2014 на
державне підприємство «45
експерементальний механічний завод»
за невиконання без поважних причин
постанови Вінницького міського суду
від 28.02.2014 у справі №127/190/14-ц накладено
штраф у розмірі 850,00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
позов задовольнити посилаючись на
обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач письмових заперечень на
позовну заяву суду не надав, в судове
засідання не з'явився, повноважного
представника не направив, про час, дату
та місце судового засідання
повідомлявся завчасно та належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справу докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15.05.2014 державного
виконавця Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Пічкур Ю.О. винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа №127/190/14-ц про зобов'язання
державного підприємства «45
експерементальний механічний завод»
поновлення ОСОБА_3 на посаді (директора)
Відокремленого структурного
підрозділу «Монтажтехсервіс» ДП «45
ЕМЗ». Встановлено боржнику строк
добровільного виконання рішення до
22.05.2014.

04.06.2014 р. відповідачем було здійснено
вихід за адресою місцезнаходження ДП
«45 ЕМЗ» для перевірки виконання
рішення суду, та виявлено, що рішення
суду боржником не виконано, та за
вказівкою директора заводу ОСОБА_4
начальнику охорони, державного
виконавця та стягувача на територію
заводу не пропускати, про що складено
відповідний акт від 04.06.2014.

У зв'язку з тим, що рішення суду в
наданий для добровільного виконання
строк ДП «45 ЕМЗ» виконано не було,
відповідачем відповідно до статті 89
Закону України "Про виконавче
провадження" 04.06.2014 було винесено
постанову про накладення штрафу в
розмірі 850,00 грн. Представник позивача у
судовому засіданні зазначив, що
оскаржувану постанову ДП «45 ЕМЗ»
отримав 13.06.2014.

Однак, позивач вважає, що державний
виконавець не мав права виносити
постанову про накладення на ДП «45 ЕМЗ»
штрафу, оскільки останній жодних
документів виконавчого провадження
станом на час прийняття оскаржуваної
постанови не отримував.

Визначаючись щодо позовних вимог суд
виходив з наступного.

Згідно статті 5 Закону України "Про
виконавче провадження" вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові

Відповідно до положень ст. 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №127/190/14-ц ДП «45 ЕМЗ»
не отримувало, що підтверджується
журналом реєстрації вхідних
документів №22 (а.с. 11-17).

Згідно статті 89 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи те, що позивачу не було
відомо постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №127/190/14-ц
та встановлений нею строк виконання
рішення суду, тому відповідач дійшов
передчасних висновків про невиконання
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати рішення
про поновлення на роботі та винесення
постанови про накладення штрафу в
розмірі 850,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
постанова про накладення штрафу від
04.06.2014 є протиправною та винесеною
відповідачем з порушенням вимог Закону
України "Про виконавче провадження", а
тому суд дійшов висновку, що позовні
вимоги в частині її скасування
підлягають задоволенню.

Стосовно визнання дій державного
виконавця Пічкура Ю.С. та начальника
відділу Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Совика Р.С. незаконними, суд
зазначає таке.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а саме:

- здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і Законом;

- надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання.

Судом встановлено, що державний
виконавець при здійсненні виконавчих
дій діяв неупереджено, своєчасно, у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і Законом. Окрім
того, суд звертає увагу на те, що
державний виконавець Пічкур Ю.С. та
начальник відділу Замостянського
відділу ДВС Вінницького МУЮ Совика Р.С.
не є відповідачами у даній справі.
Таким чином, суд не вбачає підстав для
визнання дій державного виконавця
Пічкур Ю.С. та начальника відділу
Замостянського відділу ДВС
Вінницького МУЮ Совика Р.С.
незаконними, а відтак, позовні вимоги
ДП «45 ЕМЗ» в цій частині задоволенню не
підлягають.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до наказу №50 від 15.04.2014 ДП «45
ЕМЗ» закрито Відокремлений
структурного підрозділу
«Монтажтехсервіс» ДП «45 ЕМЗ». Про це
відповідача була повідомлено листом
№547 від 24.06.2014.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 82 Закону України
передбачено, що рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позов ДП "45
ЕМЗ" обґрунтований не в повній мірі та
підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд
зауважує, що, відповідно до положень ч. 3
ст. 94 КАС України, судові витрати
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача
відповідно до задоволеної частини
вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Вінницький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ВП № 43282668 від 04.06.2014 року про
накладення штрафу.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Державного
підприємства "45 Експерементальний
механічний завод" ()
судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя/підпис/ Віятик Наталія
Володимирівна

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: