Справа № 823/149/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
м. Київ К/800/33562/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 р.

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2014 р.

у справі № 823/149/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛАКІ СТРАЙК-1»

до Державної податкової інспекції у
місті Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області

про визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛАКІ СТРАЙК-1» (далі -
позивач, ТОВ «ЛАКІ СТРАЙК-1») звернулось
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у місті Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (далі - відповідач,
ДПІ у м. Черкасах) про визнання
неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 р.
позов задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 12 листопада
2013 року № .

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2014 р.
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Черкасах,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2014 р. і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу відповідача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

ДПІ у м. Черкасах проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «ЛАКІ СТРАЙК-1» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Промтехбуд ЛТД» за період:
березень-травень 2013 року, за
результатами якої складено акт від 30
жовтня 2013 року № 89/23-01-22-03/38552929.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу, що призвело до зменшення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та розміром
податкового кредиту на загальну суму 640
976,00 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 12 листопада
2013 року № , яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення ПДВ у сумі 640
976,00 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198
ПК України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

За змістом частини 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської
операції у податковому обліку повинно
здійснюватись відповідно до її
реального економічного змісту на
підставі первинних документів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між позивачем ТОВ
«Промтехгруп ЛТД» було укладено
договір постачання №1203/13 від 12.03.2013.

У відповідності до цього договору ТОВ
«Промтехгруп ЛТД» поставляє у
власність покупця ТОВ «ЛАКІ СТРАЙК-1»
комплект обладнання для боулінга
виробництва корпорації QubіcaAMF, Іnc. (USA).
Продавець зобов'язується провести
монтаж обладнання відповідно до вимог
виробника QubіcaAMF, а саме: монтаж
обладнання, здійснення
пуско-налагоджувальних робіт,
підготовку персоналу та розробку
дизайнерської концепції розміщення
сервісних зон.

Виконання зазначеного договору
підтверджено належним чином
складеними первинними документами:
актами прийому-передачі товарів,
актами здачі-приймання робіт,
видатковими та податковими накладними,
специфікаціями, оборотно-сальдовими
відомостями, товарно-транспортними
накладними, платіжними дорученнями.

Отже, позивачем реально здійснені та
фактично виконані господарські
операції по взаємовідносинах з ТОВ
«Промтехгруп ЛТД», що підтверджено
належним чином складеними первинними
документами.

З огляду на викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку, що позивачем
виконані всі умови, передбачені
податковим законодавством, які надають
йому правові підстави для формування
податкового кредиту.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне податкове повідомлення-рішення
є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає відхиленню, а
постанова Черкаського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 р. та
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2014 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області відхилити.

2. Постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
11.03.2014 р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.05.2014 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В. Муравйов