Справа № 803/845/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 р.
Справа № 876/6845/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представник позивача
Губар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ковельська кузня»
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковельська кузня» до Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ :

ТзОВ «Ковельська кузня» 05.05.2014 року
звернулося в суд з адміністративним
позовом до Ковельської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень від 03 грудня 2013 року
№, від 02 грудня 2013 року №.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням
ТзОВ «Ковельська кузня» оскаржило його
в апеляційному порядку. Просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити позов
повністю покликаючись на невірне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подана скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, 15 листопада 2013 року
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих ТзОВ «Ковельська
Кузня» в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за липень 2013 року, за
результатом якої складений акт від 15
листопада 2013 року №25/22-37029135.

За результатом перевірки контролюючий
орган дійшов висновку про заниження
позивачем суми податкових зобов'язань
заявлених в уточнюючому розрахунку до
податкової декларації з ПДВ за липень
2013 року, який поданий у жовтні 2013 року, у
зв'язку з чим завищено від'ємне
значення на 1027 грн. та занижено
податкове зобов'язання на 270791,00 грн.

Вказаний висновок мотивований тим, що
ТзОВ «Ковельська Кузня» уточнюючим
розрахунком податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за № від 21 жовтня 2013 року
за липень 2013 року збільшено суму
податкового кредиту за липень 2013 року в
розмірі 271818,00 грн. шляхом виключення із
коригування суми ПДВ по розрахунку
коригування кількісних та вартісних
показників №22 від 08 липня 2013 року ТзОВ
«Сільмаш» до податкової накладної №105
від 27 червня 2013 року.

Згідно інформаційних баз даних, ТзОВ
«Сільмаш» вручило ТзОВ «Ковельська
Кузня» розрахунок коригування від 08
липня 2013 року №22 у той же день - 08 липня
2013 року. Вказана обставина також
підтверджується розділом ІІ поданого
позивачем до Ковельської ОДПІ реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних за липень 2013 року

На підставі цих висновків Ковельською
ОДПІ винесене податкове
повідомлення-рішення від 02 грудня 2013
року № яким зменшено розмір
від'ємного значення з податку на додану
вартість за липень 2013 року на 1027,00 грн.,
а також податкове повідомлення-рішення
від 03 грудня 2013 року № яким
нараховане грошове зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
270791,00 грн. за основним платежем та 135395
грн. за штрафними санкціями.

За приписами пункту 192.1 статті 192
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), якщо після постачання
товарів/послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості,
включаючи наступний за постачанням
перегляд цін, перерахунок у випадках
повернення товарів/послуг особі, яка їх
надала, або при поверненні
постачальником суми попередньої
оплати товарів/послуг, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту
постачальника та отримувача
підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

З аналізу цієї норми можливо зробити
висновок, що покупець (отримувач)
товару, який є платником податку на
додану вартість, зобов'язаний
відкоригувати раніше задекларовані
значення податкового кредиту у випадку
повернення товару постачальнику.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сільмаш» (комітент)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ковельська Кузня» 26
червня 2013 року укладено договір
комісії №07-116-СМ за умовами якого,
комісіонер зобов'язувався за
дорученням комітента за винагороду
укласти від свого імені та за рахунок
комітента договір купівлі-продажу
товарів комітента. У додатку №1 до
договору сторони визначала перелік
товару, який підлягає передачі згідно
договору комісії, загальна вартість
якого становить 1630908,00 грн., з яких ПДВ
271818,00 грн.. Факт передачі товару
підтверджується видатковою накладеною
від 27 червня 2013 року.

На підставі цієї господарської
операції ТзОВ «Сільмаш» виписало ТзОВ
«Ковельська Кузня» податкову накладну
від 27 червня 2013 року №105, відповідно до
якої загальна сума ПДВ становить 271818,00
грн.

Позивач у декларації з ПДВ за червень
2013 року відобразив податкову накладну
від 27 червня 2013 року №105 та включив її
до складу податкового кредиту.

Однак між ТзОВ «Сільмаш» та ТзОВ
«Ковельська Кузня» була підписана
додаткова угода №2, у якому сторони
вирішили розірвати договір та
повернути товар. Факт повернення
товару підтверджується видатковою
накладною (повернення) №ВП-000002 від 08
липня 2012 року.

З цих підстав ТзОВ «Сільмаш» 08 липня 2013
року виписало позивачу розрахунок №22
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
27 червня 2013 року №105.

Пунктом 192.3 статті 192 ПК України
визначено, що результат перерахунку
податкових зобов'язань і податкового
кредиту постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

На час виникнення спірних
правовідносин (липень-жовтень 2013 року)
діяв Порядок заповнення податкової
накладної, який затверджений Наказом
Міністерства фінансів України від 01
листопада 2011 року №1379 (далі - Порядок
№1379).

Як зазначено у пункті 19 Порядку №1379,
оригінал розрахунку коригування
надається покупцю товарів/послуг.
Копія залишається у продавця. У пункті
20 Порядку визначено, що на підставі
вказаного розрахунку отримувач
товарів/послуг здійснює коригування
податкового кредиту відповідно до
статті 192 розділу V Кодексу (за умови
дотримання положень законодавчих
актів щодо віднесення сум до
податкового кредиту) з обов'язковим
відображенням зазначених коригувань у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних (з від'ємним чи
позитивним значенням).

З системного аналізу вищезазначених
норм законодавства можливо дійти
висновку, що коригування податкового
кредиту проводиться покупцем
(отримувачем) товару у тому податковому
(звітному) періоді, в якому він отримує
оригінал відповідного розрахунку від
продавця (постачальника).

Однак суд не приймає до уваги та вважає
помилковими доводи позивача, що він
отримав розрахунок коригування від 08
липня 2013 року №22 лише у вересні 2013 року
з наступних підстав.

Відповідно до пункту 201.15 статті 201 ПК
України, платник податку веде реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають контролюючому органу
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.

На час виникнення спірних
правовідносин діяв Порядок ведення
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, який був
затверджений Наказом Міністерства
фінансів України від 17 грудня 2012 № 1340
(далі - Порядок №1340).

Як зазначено у розділі ІV «Порядок
заповнення розділу II Реєстру» Порядку
№1340, у розділі II Реєстру
відображаються отримані податкові
накладні, розрахунки коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної (додаток 2 до
податкової накладної), МД на ввезення
товарів, а також інші документи, на
підставі яких здійснюється облік
операцій з придбання товарів/послуг.
При цьому, у графі 5 Реєстру
зазначається вид документа згідно з
такими позначеннями: ПНП - податкова
накладна, складена на паперових носіях,
а РКП - розрахунок коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної (додаток 2 до
податкової накладної), складений на
паперових носіях.

А тому, факт отримання платником
податків від постачальника товарів
розрахунку коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної відображається у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних. Вказаний реєстр ведеться в
електронному вигляді та щомісяця
надсилається до податкового органу.

Як встановлено судом, факт отримання
від ТзОВ «Сільмаш» розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
08 липня 2013 року №22 підтверджується
реєстром отриманих податкових
накладних ТзОВ «Ковельська Кузня» за
липень 2013 року, при цьому, як копією
наданою на вимогу суду податковим
органом (а.с.66 рядок №1), так і копією
наданою підприємством (а.с.102 рядок №6).

Суд не погоджується із доводами
позивача, що підприємство отримало цей
розрахунок 02 вересня 2013 року, оскільки
якби ТзОВ «Ковельська Кузня» отримало
розрахунок у вересні 2013 року, то у липні
2013 року воно не могло б знати ані точних
реквізитів цього розрахунку (дати
виписки та номеру), ані сум які
зазначені у ньому. Натомість у даному
випадку позивач включив до реєстру
отриманих податкових накладних липня
2013 року розрахунок коригування ТзОВ
«Сільмаш» від 08 липня 2013 року №22, при
цьому точно зазначивши його реквізити
(дату виписки та порядковий номер), а
також суму коригування.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку, що оскільки ТзОВ «Ковельська
Кузня» отримало розрахунок
коригування від 08 липня 2013 року №22 у
липні 2013 року, тому саме в цей
податковий (звітний) період повинно
було проводитися коригування
податкового кредиту по господарським
операціям з ТзОВ «Сільмаш».

Як слідує з матеріалів справи, у
податковій декларації з ПДВ за липень
2013 року ТзОВ «Ковельська кузня»
обґрунтовано провело коригування суми
податкового кредиту по операції з ТзОВ
«Сільмаш» у бік зменшення на 271818,00 грн.
(а.с.38, розділ ІІ, рядок №1). У зв'язку з
проведеним коригуванням, підприємство
було позбавлено права повторно
включати цю суму до складу податкового
кредиту.

Однак в подальшому, у жовтні 2013 року,
уточнюючим розрахунком позивач
повторно включив 271818,00 грн. ПДВ по
операції з ТзОВ «Сільмаш» до складу
податкового кредиту, що здійснено ним
без жодної на це правової підстави та
фактично призвело до формування
податкового кредиту по операції, товар
по якій повернуто постачальнику і
податковий кредит по якій був
відкоригований в сторону зменшення. З
цих підстав суд вважає, що висновки
Ковельської ОДПІ про неправомірність
такого уточнення є цілком
обґрунтованими, а тому податкові
повідомлень-рішень від 03 грудня 2013 року
№, від 02 грудня 2013 року №
винесені правомірно.

Стосовно доводів позивача про
порушення порядку проведення
камеральної перевірки та вихід за її
межі суд зазначає, що за правилами
підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК
України, камеральною вважається
перевірка, яка проводиться у
приміщенні контролюючого органу
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

У даному випадку контролюючий орган
під час проведення перевірки
обґрунтовано використав дані, які
зазначені у податковій декларації ТзОВ
«Ковельська Кузня» за липень 2013 року,
уточнюючому розрахунку за жовтень 2013
року, реєстрі отриманих податкових
накладних за липень 2013 року (який
ведеться в електронному вигляді,
подається до податкового органу та є
невід'ємною складовою податкової
звітності), а тому Ковельська ОДПІ не
вийшла за межі камеральної перевірки,
які визначені у підпункті 75.1.1 пункту 75.1
статті 75 ПК України. Крім того суд
зазначає, що окремі процедурні
недоліки з боку контролюючого органу
не спростовують факту виявленого
порушення та безпідставного
формування ТзОВ «Ковельська Кузня»
податкового кредиту по операції, яка не
відбувалася і товар по якій повернуто.

Перевіривши законність прийняття
податкових повідомлень-рішень від 03
грудня 2013 року №, від 02 грудня 2013
року №, суд дійшов висновку, що
вони прийняті у межах повноважень та у
спосіб визначений Податковим кодексом
України.

Оскільки Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ковельська Кузня» у
жовтні 2013 року неправомірно включило
до складу податкового кредиту 271818 грн.
податку на додану вартість по
господарській операції з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Сільмаш»,
яка фактично не відбулася, товар був
повернутий покупцю, договір
розірваний, а податковий кредит по ній
був відкоригований у бік зменшення ще у
липні 2013 року, тому колегія суддів
дійшла висновку, що податкові
повідомлення-рішення від 03 грудня 2013
року №, від 02 грудня 2013 року
№ є правомірними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковельська кузня» - залишити без
задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014 року
у справі № 803/845/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складення
такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 02.10.2014
року