Справа № 872/17265/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2014 рокусправа № 808/6589/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів:
Сафронової С.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційною скаргою Реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі № 808/6589/13-а за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області,
Державного реєстратора реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області Рощіної Діни Олександрівни про
визнання протиправними та скасування
рішення, -

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_1 (далі - Позивач-1),
ОСОБА_2 (далі - Позивач-2) звернулися з
позовом до Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області (далі -
Відповідач-1), Державного реєстратора
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області Рощіної Діни
Олександрівни (далі - Відповідач-2), у
якому просили визнати протиправним та
скасувати рішення Відповідача-2 від 17
квітня 2013 р. № 1725049; зобов'язати
Відповідача-1 зареєструвати за
Позивачами право власності на об'єкт
нерухомого майна, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги адміністративного позову
обґрунтовували порушенням
Відповідачем-2 порядку державної
реєстрації, передбаченого Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року № 703. Зазначали, що оскаржуване
рішення обґрунтоване припущеннями та
не зазначено, що конкретно стало
підставою для відмови. Крім того, чинне
законодавство не вимагає надання даних
про реєстрацію права власності за
попереднім власником (право набувачем)
при здійсненні реєстрації права
власності, при цьому попередній
власник взагалі не мав обов'язку
здійснювати таку реєстрацію його права
власності. (а.с.3-4, 10-11)

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року адміністративний позов ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до Державного реєстратора
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області Рощіної Діни
Олександрівни та Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області про
визнання протиправним і скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії, -
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Державного реєстратора
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області Рощіної Діни
Олександрівни від 17.04.2013 № 1725049 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області
розглянути заяву позивачів від 02.04.2013
за реєстраційним № 674784 з урахуванням
вимог постанови суду по даній справі.

В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
оскаржуване рішення за своїм змістом
не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки в ньому не
зазначено конкретної підстави для
відмови у реєстрації права власності.
При цьому, в даному випадку відомості
щодо державної реєстрації права
власності за попереднім
правонабувачем не потрібні, про що
помилково було зазначено
Відповідачем-2 у рішенні від 17 квітня 2013
р. № 1725049. Разом з тим, суд не може
перебирати на себе повноваження
реєструючого органу і вважає за
необхідне зобов'язати Відповідача-1
розглянути заяву Позивачів. (а.с.42-44)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області подала
апеляційну скаргу, в якій просила
змінити постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2013 року та прийняти нову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказували на те, що Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
не дає технічної змоги державному
реєстратору обрати конкретну підставу
для відмови у державній реєстрації
прав та їх обтяжень згідно чинного
законодавства, а тому ним була обрана
підстава, визначена п.4 ч.1 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень». Крім того, в оскаржуваному
рішенні ним не йшлося про неможливість
реєстрації через відсутність
державної реєстрації права власності
за попереднім право набувачем,
оскільки в ньому було зазначено лише
те, що власник майна відсутній, а тому
договір купівлі-продажу слід вважати
недійсним. (а.с.51-54)

Інші особи, які беруть участь у справі,
заперечень на апеляційну скаргу не
подавали, постанову суду першої
інстанції не оскаржували.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 09 липня 2010 року
між ТОВ «Ремонтно-монтажне
підприємство «Газоочистка» (Продавець)
та громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(Покупець) було укладено договір
купівлі-продажу у довільній формі,
відповідно до якого Продавець
зобов'язується передати Покупцю у
власність об'єкт нерухомості -
ремонтно-механічні майстерні,
зазначені у технічному плані під літ.
«А» та «А1-2», загальною площею 968,7 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
(а.с.29)

ОСОБА_4, який діяв на підставі
довіреності, до Відповідача-2 було
подано заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень від 02.04.2013 року,
суб'єктом права вказано ОСОБА_1. (а.с.35)

Відповідно до картки прийому заяви №
1324564 до заяви були додані: рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 06.10.2010 р. № 2-7701/2010; договір
купівлі-продажу від 09.02010 р.; технічний
паспорт від 05.05.1999 р. (а.с.31)

Рішенням Державного реєстратора
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області Рощіної Діни
Олександрівни № 1725049 від 17.04.2013 р. було
відмовлено у державній реєстрації
права власності на ремонтно-технічну
майстерню літ. «А», «А1-2», що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, за
суб'єктами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
посиланням на те, що проведення
державної реєстрації права власності
неможливе через відсутність державної
реєстрації права власності за
попереднім право набувачем. (а.с.10)

Незгода Позивачів із вказаним рішенням
та зобов'язання здійснити державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку і є предметом даного спору.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржуване рішення
за своїм змістом не відповідає вимогам
чинного законодавства, оскільки в
ньому не зазначено конкретної підстави
для відмови у реєстрації права
власності. При цьому, в даному випадку
відомості щодо державної реєстрації
права власності за попереднім
правонабувачем не потрібні, про що
помилково було зазначено
Відповідачем-2 у рішенні від 17 квітня 2013
р. № 1725049. Разом з тим, суд не може
перебирати на себе повноваження
реєструючого органу і вважає за
необхідне зобов'язати Відповідача-1
розглянути заяву Позивачів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» разом
із заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі:1)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; 2) свідоцтв про
право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
Закону; 3) свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 4) державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; 5) рішень судів,
що набрали законної сили; 6) інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п.п.1, 15 п.27 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року № 703, який регулював
спірні правовідносини на момент їх
виникнення, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є,
зокрема:

укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат;

рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

Підстави для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
встановлені ст.24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
відповідно до п.4 ч.1 якої у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Згідно ч.ч.2, 4 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Частиною третьою статті другої КАС
України визначено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Крім того, згідно ч.2 ст. 72 КАС України
обов'язок доказування в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до тексту оскаржуваного
рішення суб'єкта владних повноважень,
підставою винесення рішення про
відмову у державній реєстрації, згідно
його змісту, слугувало лише те, що
відсутня реєстрація права власності за
попереднім власником.

Посилання реєстратора у рішенні, як на
підставу відмови у задоволенні заяви
ОСОБА_1, на відсутність реєстрації
права власності за попереднім
власником не я тотожним поняттю
невідповідності поданих документів
вимогам, встановленим Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», або
ці документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

З огляду на те, що спірні
правовідносини стосуються саме
реєстрації права власності, а не
речових прав, похідних від права
власності відсутність державної
реєстрації права власності
попереднього власника не є перешкодою
для здійснення такої реєстрації.

В той же час, оскаржуване рішення не
містить обґрунтування, в чому ж полягає
невідповідність поданих документів
вимогам вищевказаного Закону або ці
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують , як це
передбачено приписами статті 24
вказаного Закону.

Оскільки оскаржуване рішення не
узгоджується з приписами частини 3
статті 2 КАС України, так як є
необґрунтованим та прийнятим без
врахування правових норм, що регулюють
дані правовідносини, тому воно
підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до заяви від
02.04.2013 року за реєстраційним номером
674784, при розгляді якої приймалось
оскаржуване рішення, суб'єктом права
вказано лише ОСОБА_1, в той час, як
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
прийнято відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (
а.с.31,6)

Крім того, відповідно до заяви від
02.04.2013 року за реєстраційним номером
674784, при розгляді якої приймалось
оскаржуване рішення, суб'єктом права
вказано лише ОСОБА_1, в той час, як
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
прийнято відносно ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.(а.с.31,6)

Також, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 06.10.2010 р. по справі №
2-7701/2010 було доручено зареєструвати
право власності на об'єкт нерухомості
саме за ОСОБА_1 та у заяві про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень була
зазначена як суб'єкт права лише ОСОБА_1,
в той час, як у договорі купівлі-продажу
зазначено покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(а.с.29)

З огляду на вказане, суд першої
інстанції правомірно зазначив, що за
таких обставин не може перебирати на
себе повноваження реєструючого органу
і вважає за необхідне зобов'язати
Реєстраційну службу розглянути заяву
Позивачів з урахуванням наданих до неї
документів.

Посилання заявника апеляційної скарги
на те, що Державний реєстр речових прав
на нерухоме майно не дає технічної
змоги державному реєстратору обрати
конкретну підставу для відмови у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, визнається колегією суддів
некоректним та таким, що
спростовується вищенаведеними
правовими нормами, що регулюють спірні
правовідносини.

За таких обставин та у межах доводів
апеляційної скарги підстави для
скасування чи зміни судового рішення
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст.. 205,206 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі № 808/6589/13-а - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та строки, визначені статтею
212 КАС України.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
О.В. Юхименко