Справа № 761/27252/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Осаулов А.А.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Шевченківського
районного суду м.Києва від 13.03.2014 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії,-

В С Т
А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13.03.2014 у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог, з чим погоджується
колегія суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом 2 групи Великої
Вітчизняної війни і перебуває на
обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в м.Києві, де
отримує пенсію відповідно до Закону
України Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» і отримує пенсію за вислугу
років.

Статтею 16 Закон України № 2262-XII від
09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" (далі - Закон України
№ 2262-XII) визначено надбавки та допомога
до пенсії за вислугу років.

Нормою ст. 24 Закону України № 2262-XII
передбачено надбавки та допомога до
пенсії по інвалідності.

В той же час згідно вимог п.б ч.2 ст.7
Закону України «Про державну соціальну
допомогу особам, які не мають права на
пенсію, та інвалідам» № 1227 від 18.05.2004
державна соціальна допомога на догляд
призначається особам, які належать до
інвалідів війни відповідно до статті 7
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та одержують пенсії за віком, по
інвалідності або за вислугу років, крім
зазначених у пункті 1 цієї частини, є
інвалідами II і III груп, які є одинокими і
за висновком
лікарсько-консультативної комісії
потребують постійного стороннього
догляду.

Порядок призначення і виплати
державної соціальної допомоги на
догляд передбачено постановою
Кабінету Міністрів України №261 від
02.04.2005 року «Про затвердження порядку
призначення і виплати державної
соціальної допомоги особам, які не
мають права на пенсію та інвалідам і
державної соціальної допомоги на
догляд», згідно п.4 якого до одиноких
осіб, що мають право на державну
соціальну допомогу особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам і
державну соціальну допомогу на догляд,
належать громадяни, що не мають
працездатних родичів, зобов'язаних за
законом їх утримувати. Підтвердженням
належності до цієї категорії є:

-інформація про відсутність
працездатних родичів (незалежно від
місця їх проживання), зобов'язаних за
законом їх утримувати (зазначається у
поданій заяві про призначення допомоги
на догляд);

-довідка про склад сім'ї, видана
уповноваженим органом за місцем
проживання, у тому числі органом
місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач неодноразово, як в 2012, так і в 2013
році, звертався до відповідача із
заявами про призначення йому надбавки
до пенсії як одинокому інваліду,
отримував відмови з мотивуванням
необхідності надання переліку
документів, що підтверджують право на
призначення вказаної надбавки до
пенсії, надання яких передбачено
вищевказаними нормативно-правовими
актами - Законом України «Про державну
соціальну допомогу особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам» №1227 від
18.05.2004 року та постановою Кабінету
Міністрів України №261 від 02.04.2005 року
«Про затвердження порядку призначення
і виплати державної соціальної
допомоги особам, які не мають права на
пенсію та інвалідам і державної
соціальної допомоги на догляд».

Між тим, в матеріалах вказаної
пенсійної справи відсутні, передбачені
законодавством:

-висновок лікарсько-консультативної
комісії про те, що особа потребує
постійного стороннього догляду;

-даних про відсутність працездатних
родичів (незалежно від місця їх
проживання), зобов'язаних за законом їх
утримувати (зазначається у поданій
заяві про призначення допомоги на
догляд);

-довідки про склад сім'ї, видана
уповноваженим органом за місцем
проживання, у тому числі органом
місцевого самоврядування.

З наданих документів самим позивачем і
з матеріалів пенсійної справи
вбачається про наявність у позивача
працездатної дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає в м.Києві, про
вказано у рішенні суду від 30.09.1975 року
(а.с.20).

Вказана обставина вказує на наявність
у позивача працездатного родича -
дочки, що відповідно до вимог ст.ст.202,203
Сімейного Кодексу України зобов`язана
утримувати батька, який є
непрацездатним і потребує
матеріальної допомоги.

За обставин наявності працездатної
дочки, позивач не може бути віднесений
до категорії одиноких осіб, що має
право на державну соціальну допомогу
на догляд як інвалід війни.

З огляду матеріалів пенсійної справи
вбачається, що нарахування пенсії
позивачу проведено в рамках діючого
законодавства і всі передбачені
законом нарахування, підвищення до
пенсії і надбавки здійснено.

За наведених обставин, колегія суддів
доходить аналогічного з судом першої
інстанції висновку про відсутність
правових підстав для призначення
позивачу державної соціальної
допомоги на догляд як інваліду війни, а
тому Головне управління Пенсійного
фонду України в м. Києві правомірно
відмовили позивачу у здійсненні
вищезазначених дій.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13.03.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В.
Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Безименна Н.В.

Аліменко В.О.