Справа № 2018/17795/12 (2а/640/18/13)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/7257/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Весельської Т.Ф.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
(далі - ГУ МВС України в Харківській
області, відповідач 1), Міністерства
внутрішніх справ України (далі - МВС
України, відповідач 2), третя особа -
УДАЇ ГУ МВС України в Харківській
області, про зобов'язання вчинити певні
дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_3,
представника ОСОБА_2, на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив зобов'язати
ГУМВС України в Харківській області
здійснити належну за законом виплату
одноразової грошової допомоги в
розмірі 53136 грн, внаслідок отримання
інвалідності через нещасний випадок,
що стався в період проходження служби
при виконанні службових обов'язків,
пов'язаних із безпосередньою участю в
охороні громадського порядку,
громадської безпеки, боротьбі зі
злочинністю.

Постановою Київського районного
суду м. Харкова від 25 вересня 2013 року
позов задоволено частково. Зобов'язано
ГУМВС України в Харківській області
сплатити ОСОБА_2 одноразову грошову
допомогу в розмірі 53136 грн, внаслідок
отримання інвалідності через нещасний
випадок, що стався в період проходження
служби при виконанні службових
обов'язків, пов'язаних із
безпосередньою участю в охороні
громадського порядку, громадської
безпеки, боротьбі зі злочинністю. У
задоволенні позову до МВС України
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року скасовано постанову Київського
районного суду м. Харкова від 25 вересня
2013 року, прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
ГУ МВС України в Харківській області
неправомірно відмовлено ОСОБА_2 у
виплаті одноразової грошової допомоги,
внаслідок отримання інвалідності
через нещасний випадок, що стався в
період проходження служби при
виконанні службових обов'язків,
пов'язаних із безпосередньою участю в
охороні громадського порядку,
громадської безпеки, боротьбі зі
злочинністю, оскільки він подав всі
необхідні документи для призначення
йому такої допомоги. При цьому, суд
першої інстанції відмовив у
задоволенні позовних вимог до МВС
України, посилаючись на той факт, що на
момент звільнення позивач працював не
в МВС України, а в ГУ МВС України у
Харківській області.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
посилався на те, що при поданні
відповідачем 1 до відповідача 2
необхідних документів для призначення
одноразової грошової допомоги
позивачу, МВС України були встановлені
розбіжності у вказаних документах,
тому вони були повернуті на повторне
службове розслідування, за
результатами проведення якого було
визнано, що нещасний випадок стався з
ОСОБА_2 у період проходження служби під
час виконання службових обов'язків, а
не в період проходження служби при
виконанні службових обов'язків,
пов'язаних із безпосередньою участю в
охороні громадського порядку,
громадської безпеки, боротьбі зі
злочинністю. Крім того, зобов'язуючи
ГУМВС України в Харківській області
здійснити позивачу виплату
одноразової грошової допомоги, суд
першої інстанції не врахував, що
рішення МВС України щодо проведення
виплат позивачу такої допомоги, яке є
підставою для проведення виплат
грошової допомоги органом внутрішніх
справ, у якому проходив службу
працівник міліції, не було прийнято.

У касаційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалене ним судове
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Положеннями абзацу першого підпункту 2
пункту 1 Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції, податкової
міліції, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 12
травня 2007 року №707 (далі - Порядок)
передбачено, що інвалідам II групи
виплачується одноразова грошова
допомога у розмірі чотирирічного
грошового забезпечення у разі
установлення інвалідності, яка настала
в період проходження служби в органах
внутрішніх справ, органах державної
податкової служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення із
служби чи після закінчення такого
строку внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що сталися під час
виконання службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбі із злочинністю.

Водночас абзацом другим підпункту 2
пункту 1 Порядку передбачено виплату
такої допомоги у разі настання
інвалідності внаслідок захворювання
або нещасного випадку, що сталися у
період проходження служби і не
пов'язані із безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбі зі злочинністю, - у відсотках
відповідного розміру грошового
забезпечення згідно із ступенем втрати
працездатності, який визначається
МСЕК.

Відповідно до пункту 7 Порядку орган
внутрішніх справ, у якому проходив
службу працівник міліції, подає МВС у
семиденний строк з дня реєстрації
документів висновок щодо можливості
проведення грошової допомоги разом з
документами, зазначеними у пунктах 4 і 5
цього Порядку, копією висновку
службового розслідування за фактом
поранення (контузії, травми або
каліцтва) такого працівника,
установлення групи інвалідності чи
загибелі (смерті).

МВС у десятиденний строк приймає
рішення про призначення виплати і
надсилає його разом із документами,
зазначеними у пунктах 4 і 5, органу
внутрішніх справ, у якому проходив
службу працівник міліції, для
проведення виплати.

Аналіз наведених правових норм,
свідчить про те, що право на отримання
одноразової грошової допомоги у
розмірі чотирирічного грошового
забезпечення мають працівники міліції,
яким установлена II група інвалідності
і ця інвалідність настала внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
сталися під час виконання службових
обов'язків, пов'язаних з безпосередньою
участю в охороні громадського порядку
та боротьбі із злочинністю. Також,
орган внутрішніх справ, у якому
проходив службу працівник міліції,
здійснює виплати грошової допомоги
лише на підставі відповідного рішення
МВС про призначення виплати.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, відповідно до акту
розслідування нещасного випадку форми
Н-5 та акту №І (форма Н-1) від 6 січня
2010 року комісією, призначеною наказом
від 28 грудня 2009 року УДАІ ГУМВС України
в Харківській області, було проведено
спеціальне розслідування нещасного
випадку, який стався з капітаном
міліції, інспектором з дізнання
відділення Державтоінспекції з
обслуговування Харківського району та
автомобільно-технічної інспекції ГУ
МВС України в Харківській області
ОСОБА_2

15 серпня 2013 року ОСОБА_2 подав заяву до
ГУМВС України в Харківській області
щодо проведення виплати одноразової
грошової допомоги внаслідок
отриманням другої групи інвалідності
при виконанні службових обов'язків.

20 вересня 2013 року за № 9/2-686 до відділу
забезпечення соціальних виплат ДФЗБО
МВС України були направлені матеріали
на вирішення питання щодо отримання
позивачем одноразової грошової
допомоги.

У зв'язку з виникненням питань у ВЗСВ
ДФЗБО МВС України щодо зробленого
висновку травмування за актом Н-1 від 6
січня 2010 pоку, складеного комісією УДАІ
ГУМВС України в Харківській області,
матеріали розслідування нещасного
випадку були направлені до відділу
державного нагляду за охороною праці
ДМЗ МВС України.

Після вивчення матеріалів, вони були
повернуті до ГУМВС України в
Харківській області для проведення
повторного розслідування, оскільки не
було встановлено на якій підставі
позивач використовував власний
автомобіль для виконання службового
завдання по забезпеченню безпеки
проведення інкасаторських операцій та
на усунення протиріччя щодо обставин
нещасного випадку, внаслідок чого не
можливо встановити чи стався нещасний
випадок при виконанні ОСОБА_2
службових обов'язків, пов'язаних із
безпосередньою участю в охороні
громадського порядку, громадської
безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Як вбачається з матеріалів справи, у
виписці із акту огляду МСЕК серії 10 ААА
№622147 від 4 липня 2011 року зазначено, що II
група інвалідності встановлена
позивачу у зв'язку із травмою,
пов'язаною з виконанням службових
обов'язків відповідно до переліку 6
абзацу 5 пп. 2 п. 26 Положення про порядок,
умови та критерії встановлення
інвалідності, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 3 грудня
2009 року №1317, а не у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, яке пов'язане з
охороною громадського порядку, що
визначається за критерієм переліку 8
абзацу 5 пп. 2 п. 26 Положення.

Натомість у висновку службового
розслідування зазначено, що травма
отримана позивачем у період
проходження служби при виконанні
службових обов'язків, пов'язаних із
безпосередньою участю в охороні
громадського порядку, громадської
безпеки та боротьбі зі злочинністю.

Отже, в документах, що надійшли до МВС
України з ГУ МВС України в Харківській
області існують розбіжності у їх
висновках.

Враховуючи викладене та те, що
відповідач 2 рішення про призначення
виплати позивачу допомоги не приймав,
колегія суддів вважає правильним
висновок суду апеляційної інстанції
про те, що суд першої інстанції
безпідставно зобов'язав відповідача 1
сплатити ОСОБА_2 одноразову грошову
допомогу.

Суд апеляційної інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
дав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, представника
ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
Т.Ф.
Весельська

В.І. Ємельянова