Справа № 816/3544/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3544/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2014 року Полтавський міський
центр зайнятості звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_1 про стягнення
допомоги по безробіттю у розмірі 12249,55
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що ОСОБА_1 у період
перебування на обліку у Полтавському
МЦЗ одночасно був зареєстрований як
фізична особа-підприємець з 07.02.2001, що
призвело до незаконного отримання ним
за період з 22.11.2012 по 25.07.2013 допомоги по
безробіттю.

Позивач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, направив до суду заяву, у
якій просив провести розгляд справи за
відсутності представника Полтавського
МЦЗ.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча у матеріалах справи
наявні докази про те, що він належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомив, клопотань про
відкладення судового засідання чи
заперечень проти позову не надсилав.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі.

Розглянувши подані позивачем
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.11.2012 ОСОБА_1
звернувся до Полтавського МЦЗ із
заявою про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю (а.с. 14). У поданій заяві він
зазначив, що в даний час не має
постійного або тимчасового заробітку,
в тому числі за договорами
цивільно-правового характеру, права на
пенсію за віком, у тому числі на
пільгових умовах, на пенсію за вислугу
років або інших передбачених
законодавством доходів, не є членом
особистого селянського господарства,
не є фермером або членом сім'ї фермера,
що бере участь у виробництві, не
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, йому не призначена
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного (6-річного)
віку.

Наказом Полтавського МЦЗ від 22.11.2012
№НТ121122 відповідачу надано статус
безробітного та призначено допомогу по
безробіттю.

Відповідно до витягу з наказів
Полтавського МЦЗ, ОСОБА_1 знято з обліку
в Полтавському МЦЗ на підставі наказу
від 26.07.2013 №НТ130726, у зв'язку з
невідвідуванням останнім без поважних
причин територіального органу
протягом 30 робочих днів з дати
прийняття рішення про таке
відвідування відповідно до абзацу 2 пп.
2 п.37 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності (а.с. 15).

Згідно довідки Полтавського МЦЗ від
06.08.2013 б/н за період з 22.11.2012 по 25.07.2013
ОСОБА_1 отримано допомогу по безробіттю
у розмірі 12549,55 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення" № 803-ХІІ від
01.03.1991 (чинного на час виникнення
спірних правовідносин щодо
призначення допомоги по безробіттю,
далі - Закон № 803-ХІІ) безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Підпунктом "б" пункту 3 статті 1 Закону №
803-ХІІ передбачено, що до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Відповідно до статті 1 чинного Закону
України "Про зайнятість населення" від
05.07.2012 №5067-VI безробіття -
соціально-економічне явище, за якого
частина осіб не має змоги реалізувати
своє право на працю та отримання
заробітної плати (винагороди) як
джерела існування; безробітний - особа
віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону
України "Про зайнятість населення" до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Механізм проведення розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до пункту 5 частини другої
статті 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", пункту 16 частини першої
статті 11 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" та частини
третьої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає Порядок
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затверджений наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 №60/62, постановою
правління Пенсійного фонду України від
13.02.2009 №7-1 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за
№232/16248.

Відповідно до пунктів 1, 2 вказаного
Порядку розслідування згідно з цим
Порядком здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Перевірка проводиться районними,
міськрайонними, міськими та районними
у містах центрами зайнятості, на які
покладено виконання функцій робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття, зокрема, у разі, коли подані
застрахованою особою документи дають
їй право на одержання допомоги по
безробіттю відповідно до частини
першої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Пунктом 4 Порядку встановлено, що для
проведення перевірки центри
зайнятості взаємодіють з Державною
податковою адміністрацією України та
Пенсійним фондом України шляхом обміну
інформацією про отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні,
доходи від провадження
підприємницької діяльності, виконання
робіт за трудовим договором, у тому
числі за сумісництвом, під час роботи
за кордоном, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими
договорами.

З метою з'ясування наявності підстав,
необхідних для надання ОСОБА_1 статусу
безробітного та призначення йому
допомоги по безробіттю, позивачем
проведено перевірку, за результатами
якої складено акт від 06.08.2013 №309
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" (а.с. 17). Так, у
вказаному акті зафіксовано, що в період
перебування на обліку в Полтавському
МЦЗ (з 22.11.2012 по 25.07.2013) ОСОБА_1 був
зареєстрований як фізична
особа-підприємець.

Згідно з висновками акту від 06.08.2013 №309
в результаті подання ОСОБА_1
недостовірних відомостей виявлена
переплата останньому допомоги по
безробіттю у розмірі 12549,55 грн, які
ОСОБА_1 необхідно повернути на користь
Полтавського МЦЗ.

Про факт перебування ОСОБА_1
зареєстрованим в якості фізичної особи
- підприємця у період перебування
останнього на обліку у Полтавському
МЦЗ свідчить також наявний у
матеріалах справи витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 26.09.2014
(а.с. 37). Так, зі змісту вказаного витягу
слідує, що ОСОБА_1 був зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа 07.02.2001 і підприємницька
діяльність останнього в установленому
законом порядку станом на момент
розгляду справи не припинена.

Пунктом 4 частини 2 статті 44 чинного
Закону України "Про зайнятість
населення" визначено, що зареєстровані
безробітні зобов'язані інформувати
територіальний орган центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
протягом трьох робочих днів про
обставини припинення реєстрації,
визначені у частині першій статті 45
цього Закону.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
45 вказаного Закону реєстрація
безробітного в територіальному органі
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, припиняється у разі
встановлення факту подання особою
недостовірних даних та документів, на
підставі яких було прийнято рішення
про надання їй статусу безробітного,
призначення (виплати) матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Судом встановлено, що відповідачем у
заяві про надання статусу безробітного
з виплатою допомоги по безробіттю від
22.11.2012 були вказані недостовірні
відомості про те, що він не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, що
призвело до безпідставного надання
йому статусу безробітного, призначення
та виплати допомоги по безробіттю у
розмірі 12549,55 грн.

Таким чином, оскільки відповідач як на
момент надання йому статусу
безробітного - 22.11.2012, так і у період
перебування на обліку в Полтавському
МЦЗ (з 22.11.2012 по 25.07.2013) мав статус
фізичної особи-підприємця, то
відповідно допомогу по безробіттю у
розмірі 12549,55 грн ним отримано
незаконно.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

06.08.2013 Полтавським МЦЗ видано наказ №250
про повернення ОСОБА_1 виплаченої йому
допомоги по безробіттю в сумі 12549,55 грн
(а.с. 18). Копія вказаного наказу
направлялася засобами поштового
зв'язку на адресу відповідача
рекомендованим листом та була отримана
останнім 16.08.2013, про що свідчать наявні
у матеріалах справи копії листа від
12.08.2013 вих.№03-2872 та зворотного
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 19-20).

Судом встановлено, що на момент
розгляду справи відповідачем на
користь Полтавського МЦЗ було
добровільно сплачено 300,00 грн в рахунок
погашення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю. Таким чином,
розмір неповернутої ОСОБА_1 на користь
Полтавського МЦЗ допомоги по
безробіттю становить 12249,55 грн, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи довідкою Полтавського МЦЗ від
30.09.2014 вих.№02-4283 (а.с. 38).

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 вказаного
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги Полтавського МЦЗ є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення допомоги по безробіттю
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь Полтавського
міського центру зайнятості (р/р
3202, банк ГУДКСУ в Полтавській
області м. Полтава, МФО 831019, ЗКПО 2253403)
суму допомоги по безробіттю в розмірі
12249 (дванадцять тисяч двісті сорок
дев'ять) гривень 55 (п'ятдесят п'ять)
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 07
жовтня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава