Справа № 804/13907/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача ОСОБА_3
Фадєєв Д.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
04.09.2014 року позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, у якому
- визнати протиправним і скасувати
повністю податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «р» № , яким
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у розмірі 60 271,25 грн., у
т.ч. за основним платежем 48 081, 00 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями 12 190,25
грн.;

- визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф
, яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем єдиний внесок
в розмірі 90 888,00 грн., у т.ч. за основним
платежем - 82 308,15 грн. та штрафними
(фінансовими) санкціями - 8579,85 грн.;

- визнати протиправним і скасувати
повністю податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № , яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб у
розмірі 47 074,11 грн., у т.ч. за основним
платежем - 37 659,29 грн. та штрафними
(фінансовими) санкціями 9414,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач протиправно дійшов
висновку про нереальність
господарських операцій позивача з ТОВ
«Інвест Гор Строй» за період 2011 - 2013
роки, оскільки факт виконання
договорів підтверджується
видатковими, податковими накладними,
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг). Позивач зазначає, що порушення
ТОВ «Інвест Гор Строй» податкової
дисципліни та не знаходження
останнього за юридичною адресою не є
підставою для відмови у праві на
податковий кредит та у праві на
формування витрат. Окрім того, позивач
зазначає, що взаємовідносини між
учасниками попередніх ланцюгів
постачань товарів та послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.
Також позивач наголосив на те, що товар
отриманий від ТОВ «Інвест Гор Строй» та
отримані послуги від ТОВ «Інвест Гор
Строй» були перепродані (надані) третім
особам, а саме: ТОВ «Компанія «Паливні
ресурси», ДП «Дніпро-ВДМ», ПП «Альтекс
Еко Груп», ТОВ ВКФ «Пелікан», ТОВ «НВФ
«Геохімсервіс», ВАТ «Агропромислова
компанія «Таврія», ТОВ «Бетта - Сервіс»,
ТОВ «Фактум-Плюс», Обласне КП
«Дніпротеплоенерго», ТОВ «Стеклогруп»,
ПП «РА «Квадро Плюс», ТОВ «Автопорт
Південний», філія «Дніпропетровський
Автодор» ДП «Дніпропетровський
облавтодор» ВАП «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України», ТОВ середній
загальноосвітній навчально-виховний
комплекс «Європейська гімназія», ТОВ
НВК «Технополіс», ТОВ «ТД «Дніпро», ВАТ
«АТП 11228», ТОВ «Чайний дім», ТОВ
«Компанія «Авіасервіс», ПП «Авітекс»,
ПП «Ротор», Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, ПП
«Текстра - Віта», ФОП ОСОБА_7, ТОВ
«Лекс-Д», ПП «Юридичне бюро-А», ДП
«Дніпропетровська бібліотека», ТОВ
«НВБ», ТОВ «Промстілтрейдінг», ТОВ
«Дніпропетровський завод металевих
конструкцій», ПП «Лєон», ПП
«Електромаш-Енерго», ПП фірма
«Медсервіс», ТОВ «Інтер-Готель», ФОП
ОСОБА_8, ТОВ «ПП «Агро-Союз», ТОВ «Три
Стихії», ДПТНЗ «Державний
Дніпропетровський навчальний центр
«Дніпроагротехсервіс», ТОВ «ТНП.КОМ»,
ТОВ «ВІКО», ТОВ «ТЕК «Бліц-Транзит», ПП
«Техносервісінформ», ПАТ «ДОІРЕА», ДП з
ІІ «Спекта», ТОВ «Проміс», ПП
«ПромАтелье Сервис», ТОВ «Лідер-Груп
«КС «Нове життя», ТОВ «НВП
«Екопромтех», ПП «НВФ «Тон-Сервіс», ТОВ
«Профіімтех», ТОВ «Лекс-Д», ПП «Аеліта»,
ТОВ «Інтеза Глобал», ТОВ «АЛЛОН», ГУ МВС
України у Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 05.09.2014 року відкрито
провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги та зазначив
про те, для перевезення товарів від ТОВ
«Інвест Гор Строй» використовував
власний автомобіль. Також позивач у
судовому засіданні надав суду копії
податкових накладних від 13.12.2013 року №
280 «Єврокопі» та від 13.12.2013 року № 73 ТОВ
«Технічні інженерні системи».

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, зазначаючи про
нереальність правочину укладеного
позивачем з ТОВ «Інвест Гор Строй», з
наступних причин:

- правочини укладені ТОВ «Інвест Гор
Строй» визнані недійсними податковим
органом;

- ТОВ «Інвест Гор Строй» не подає
податкову звітність та не знаходиться
за юридичною адресою;

- позивачем не надано відповідачу під
час перевірки товарно-транспортні
накладні на перевезення товару від ТОВ
«Інвест Гор Строй» до позивача, а також
копії договорів та первинних
документів по взаємовідносинах з ТОВ
«Інвест Гор Строй»;

- позивачем завищено податковий кредит
з ПДВ у серпні 2011 року на суму 139,20 грн.
та у грудні 2013 року на суму 126,00 грн., у
зв'язку з відсутністю оригіналів
податкових накладних ТОВ "Матрікс» від
02.08.2011 року № 5555, ТОВ «Єврокопі» від
01.12.2013 року № 363 та ТОВ «Автомост», № 73
від 13.12.2013 року.

- позивачем не сплачено суму єдиного
внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року
на суму 82 308,15 грн. внаслідок заниження
сум чистого оподатковуваного доходу у
зв'язку з визнанням податковим органом
правочинів позивача з ТОВ «Інвест Гор
Строй» такими, що не спрямовані на
настання реальних правових наслідків;

- позивачем не своєчасно подано
податкову декларацію з ПДВ за серпень
2011 року.

Дослідивши письмові докази наявні у
матеріалах справи, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, суд встановив наступне.

З 05.05.2014 року по 19.05.2014 року відповідачем
проведено документальну планову
невиїзну перевірку позивача щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013
року, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування та сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року 31.12.2013 року.

За наслідками вищевказаної перевірки
складно Акт № 673/04-67-17-03/НОМЕР_4 від 02.06.2014
року.

У вищевказаному акті відповідачем
зроблено висновок про не спрямованість
правочинів позивача з ТОВ «Інвест Гор
Строй» на настання правових наслідків
та не сплату позивачем суми єдиного
соціального внеску.

Висновок відповідача щодо нікчемності
правочинів обґрунтовується наступним:

- правочини укладені ТОВ «Інвест Гор
Строй» визнані недійсними податковим
органом;

- ТОВ «Інвест Гор Строй» не подає
податкову звітність та не знаходиться
за юридичною адресою;

- позивачем не надано відповідачу під
час перевірки товарно-транспортні
накладні на перевезення товару від ТОВ
«Інвест Гор Строй» до позивача, а також
копії договорів та первинних
документів по взаємовідносинах з ТОВ
«Інвест Гор Строй»;

- позивачем завищено податковий кредит
з ПДВ у серпні 2011 року на суму 139,20 грн.
та у грудні 2013 року на суму 126,00 грн., у
зв'язку з відсутністю оригіналів
податкових накладних ТОВ "Матрікс» від
02.08.2011 року № 5555, ТОВ «Єврокопі» від
01.12.2013 року № 363 та ТОВ «Автомост», № 73
від 13.12.2013 року.

- позивачем не сплачено суму єдиного
внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року
на суму 82 308,15 грн. внаслідок заниження
сум чистого оподатковуваного доходу у
зв'язку з визнанням податковим органом
правочинів позивача з ТОВ «Інвест Гор
Строй» такими, що не спрямовані на
настання реальних правових наслідків;

- позивачем не своєчасно подано
податкову декларацію з ПДВ за серпень
2011 року.

На підставі вищевказаного акту
перевірки відповідачем прийнято та
направлено позивачу:

- податкове повідомлення - рішення
форми «р» № від 18.06.2014 року, яким
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у розмірі 60 271,25 грн., у
т.ч. за основним платежем 48 081, 00 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями 12 190,25
грн.;

- податкове повідомлення - рішення
форми «р» № від 18.06.2014 року, яким
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
доходи фізичних осіб у розмірі 47 074,11
грн., у т.ч. за основним платежем - 37 659,29
грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями 9414,82 грн.;

- винесено вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф від 19.06.2014 року,
яким визначено суму зобов'язання за
платежем єдиний внесок в розмірі 82 308,15
грн.;

- прийнято рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником податків
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску № від 18.06.2014 року на суму
8579,85 грн.

- податкове повідомлення - рішення
форми «Р» від 18.06.2014 року № на
суму штрафних (фінансових) санкцій 510,00
грн., яке не є предметом позову у даній
адміністративній справі.

Судом також встановлено, що позивач
скористався процедурою
адміністративного скарження
податкових повідомлень - рішень, за
результатами якої оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
залишено без змін, а скарги позивача
без задоволення.

Суд не погоджується з висновками
відповідача зробленим у Акті №
673/04-67-17-03/НОМЕР_4 від 02.06.2014 року щодо не
спрямованості правочину, який укладено
позивачем з ТОВ «Інвест Гор Строй» на
настання правових наслідків, у зв'язку
з наступним.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10
«Проблемні питання застосування
законодавства у справах за участю
органів державної податкової служби»
процесуальна діяльність суду із
встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи:

1. встановлення факту здійснення
господарської операції. При цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Необхідно
перевірити фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення, приміщень для
зберігання товарів тощо; можливість
здійснення операцій з відповідною
кількістю певного товару у відповідні
строки з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.

2. встановлення спеціальної
правосуб'єктності учасників
господарської операції. Особа, яка
видає податкову накладну , повинна бути
зареєстрована як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

3. встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4. встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість

5. встановлення факту надмірної сплати
податку на додану вартість у ціні
товарів (послуг), що придбані платником
податку.

Аналогічна позиція викладена також у
листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Також у вищевказаному листі Вищого
адміністративного суду України
зазначено, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі і нікчемними) право чинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
взаємовідносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Оцінуватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином, судом відхиляються доводи
відповідача про те, що правочини
укладені позивачем з ТОВ «Інвест Гор
Строй» є нікчемним через те, що за
ланцюгом між попередніми
контрагентами ТОВ «Інвест Гор Строй»
правочини визнані податковим органом
нікчемними, оскільки відносини між
учасниками попередніх ланцюгів
постачань товарів та послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, відповідач не надав суду
беззаперечних доказів того, що не
виконання контрагентами ТОВ «Інвест
Гор Строй» своїх договірних
зобов'язань, мало наслідком
безтоварність операцій між позивачем
та ТОВ «Інвест Гор Строй»

Суд також зазначає, що не є підставою
для відмови у праві на податковий
кредит порушення податкової
дисципліни, вчинені ТОВ «Інвест Гор
Строй» (аналогічну позицію займає
Верховний Суд України у постанові від
13.01.2009 року, номер судового рішення в
ЄДРСР - 3060678) та не знаходження ТОВ
«Інвест Гор Строй» за юридичною
адресою.

Отже, судом підлягає дослідженню факт
реальності господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Інвест Гор Строй».

Судом встановлено, що між позивачем та
ТОВ «Інвест Гор Строй» укладено три
договори поставки № б/н від 01.02.2011 року,
№ 010113-2 від 2013 року та № 01011202 від 2012
року, у відповідності до умов якого ТОВ
«Інвест Гор Строй» зобов'язувалось
поставити позивачу товар, а останній
зобов'язувався його оплатити.

Судом також встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Інвест Гор Строй»
укладено два договори підряду № 010113-1
від 01.01.2013 року та № 010112-1 від 01.01.2012 року,
у відповідності до умов яких ТОВ
«Інвест Гор Строй» зобов'язувалось
надати позивачу послуги з заправки та
регенерації картриджів лазерних,
струйних принтерів,
багатофункціональних засобів друку,
копіювальних апаратів, а позивач
зобов'язувався прийняти роботи та
оплатити останні.

Факт поставки ТОВ «Інвест Гор Строй»
товару та виконання робіт для позивача
підтверджується видатковими
накладними та актами здачі-приймання
робіт (надання послуг), копії яких
знаходяться у матеріалах справи.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що вказані документи
відповідають вимогам частини 2 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Судом встановлено, що ТОВ «Інвест Гор
Строй» виписало позивачу податкові
накладні, копії яких знаходяться у
матеріалах справи, та які оформлено у
відповідності до норм Податкового
кодексу України.

Позивач розрахувався з ТОВ «Інвест Гор
Строй» у повному обсязі за виконані
роботи та придбані товари, що
підтверджується копіями банківських
виписок, що знаходяться у матеріалах
справи.

У відповідності до відомостей з
офіційного сайту Міністерства доходів
і зборів України свідоцтво платника
ПДВ ТОВ «Інвест Гор Строй» видано
18.02.2010 року.

Тобто станом на день здійснення
господарських операцій з позивачем ТОВ
«Інвест Гор Строй» було платником ПДВ
та вправі було виписувати податкові
накладні.

Судом на підставі спеціального витягу
з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «Інвест
Гор Строй» зареєстрована як юридична
особа 13.12.2007 року.

Тобто на момент здійснення з позивачем
господарських операцій ТОВ «Інвест Гор
Строй» було юридичною особою.

Позивачем не надано суду копій
товарно-транспортних накладних, на
підтвердження факту транспортування
товару від ТОВ «Інвест Гор Строй» до
позивача.

Однак судом встановлено, що придбаний
позивачем товар у ТОВ «Інвест Гор
Строй» та виконані ТОВ «Інвест Гор
Строй» для позивача роботи були
використані у власній господарській
діяльності позивача, а саме: позивач
перепродав його наступним суб'єктам
господарювання - ТОВ «Компанія
«Паливні ресурси», ДП «Дніпро-ВДМ», ПП
«Альтекс Еко Груп», ТОВ ВКФ «Пелікан»,
ТОВ «НВФ «Геохімсервіс», ВАТ
«Агропромислова компанія «Таврія», ТОВ
«Бетта - Сервіс», ТОВ «Фактум-Плюс»,
Обласне КП «Дніпротеплоенерго», ТОВ
«Стеклогруп», ПП «РА «Квадро Плюс», ТОВ
«Автопорт Південний», філія
«Дніпропетровський Автодор» ДП
«Дніпропетровський облавтодор» ВАП
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України», ТОВ
середній загальноосвітній
навчально-виховний комплекс
«Європейська гімназія», ТОВ НВК
«Технополіс», ТОВ «ТД «Дніпро», ВАТ
«АТП 11228», ТОВ «Чайний дім», ТОВ
«Компанія «Авіасервіс», ПП «Авітекс»,
ПП «Ротор», Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, ПП
«Текстра - Віта», ФОП ОСОБА_7, ТОВ
«Лекс-Д», ПП «Юридичне бюро-А», ДП
«Дніпропетровська бібліотека», ТОВ
«НВБ», ТОВ «Промстілтрейдінг», ТОВ
«Дніпропетровський завод металевих
конструкцій», ПП «Лєон», ПП
«Електромаш-Енерго», ПП фірма
«Медсервіс», ТОВ «Інтер-Готель», ФОП
ОСОБА_8, ТОВ «ПП «Агро-Союз», ТОВ «Три
Стихії», ДПТНЗ «Державний
Дніпропетровський навчальний центр
«Дніпроагротехсервіс», ТОВ «ТНП.КОМ»,
ТОВ «ВІКО», ТОВ «ТЕК «Бліц-Транзит», ПП
«Техносервісінформ», ПАТ «ДОІРЕА», ДП з
ІІ «Спекта», ТОВ «Проміс», ПП
«ПромАтелье Сервис», ТОВ «Лідер-Груп
«КС «Нове життя», ТОВ «НВП
«Екопромтех», ПП «НВФ «Тон-Сервіс», ТОВ
«Профіімтех», ТОВ «Лекс-Д», ПП «Аеліта»,
ТОВ «Інтеза Глобал», ТОВ «АЛЛОН», ГУ МВС
України у Дніпропетровській області.
Даний факт підтверджується копіями
договорів, видаткових, податкових
накладних, актами виконаних робіт
(наданих послуг), копії яких
знаходяться у матеріалах справи.

Також у матеріалах справи знаходяться
письмові пояснення директора ТОВ
«Інвест Гор Строй» стосовно виконання
робіт для позивача, у яких вказано про
те, що роботи виконувались директором
ТОВ «Інвест Гор Строй» самостійно,
оскільки останній має відповідну
кваліфікацію та вміння. На
підтвердження даних обставин директор
ТОВ «Інвест Гор Строй» надав копії
сертифікатів компанії DELL. Також
директор ТОВ «Інвест Гор Строй»
повідомив суд про те, що товар
транспортувався власним транспортом
позивача.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

У листі Міністества доходів і зборів
України від 19.09.2013 № 11569/6/99-99-22-01-03-15/1128
вказано про те, що «основаниями для
формирования налогового кредита
является наличие надлежащим образом
оформленной налоговой накладной,
таможенной декларации, заявления с
жалобой на поставщика, поданного в
соответствии с пунктом 201.10 статьи 201
Кодекса, бухгалтерской справки,
составленной в соответствии с пунктом
198.5 статьи 198 Кодекса, или других
документов, предусмотренных пунктом
201.11 статьи 201 Кодекса.
Товарно-транспортная накладная не
содержится в перечне документов,
определяющих право на формирование
налогового кредита».

У інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено
універсальний принцип розгляду
податкових спорів, а саме: перевага
надається змісту документа порівняно з
його зовнішньою формою. Подібні
правила судам варто застосовувати не
лише щодо спірних рішень контролюючих
органів, а також і при здійсненні
оцінки належності первинних
документів, податкових накладних,
документів податкової звітності, що
подається платниками податків тощо.

На підставі викладеного судом
відхиляються твердження відповідача
про те, що відсутність
товарно-транспортної накладної може
свідчити про неправомірність
формування платником податків
податкового кредиту та витрат,
оскільки судом під час розгляду справи
встановлено рух активів від ТОВ
«Інвест Гор Строй» до позивача.

Судом також відхиляються доводи
відповідача про те, що позивач не надав
під час перевірки копії первинних
документів по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Інвест Гор
Строй», оскільки вказані первинні
документи надавалися позивачем під час
подання скарги на акт перевірки №
673/04-67-17-03/НОМЕР_4 від 02.06.2014 року до
моменту винесення відповідачем
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень.

Згідно п.44.6 ст.44 ПК України якщо платник
податків після закінчення перевірки та
до прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Судом також встановлено, що позивач
включив до податкового кредиту суми
ПДВ згідно податкових накладних ТОВ
"Матрікс» від 02.08.2011 року № 5555, ТОВ
«Єврокопі» від 01.12.2013 року № 363 та ТОВ
«Автомост» № 73 від 13.12.2013 року, які
позивач не отримував, а саме: від ТОВ
«Матрікс» позивач взагалі не отримав
податкову накладну; у реєстрі виданих
та отриманих податкових накладних
позивачем не вірно вказано дату видачі
податкової накладної ТОВ «Єврокопі» та
невірне найменування постачальника за
видатковою накладною № 73 від 13.12.2013
року, а саме: замість ТОВ «Автомост»
позивачем вказано ТОВ «ТІС».

Згідно п.198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

За вказаних обставин позивач завищив
податковий кредит за серпень 2011 року на
суму 139,20 грн. та за грудень 2013 року на
суму 126,00 грн., загалом на суму 265,00 грн.

Згідно п.123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, це тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Отже, розмір штрафної (фінансової)
санкції становить 66,00 грн. (265,00 грн. х 25%).

Також судом встановлено, що позивач з
запізненням на один день подав до
відповідача податкову декларацію з ПДВ
за серпень 2011 року, що підтверджується
квитанціями № 1 та № 2, які знаходяться
у матеріалах справи. У вказаних
квитанція зазначено дату доставки
податкової декларації до податкового
органу 21.09.2011 року.

Згідно п.49.18 ст. 49 ПК України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;

У відповідності до п.202.1 ст.202 ПК України
звітним (податковим) періодом є один
календарний місяць, а у випадках,
особливо визначених цим Кодексом,
календарний квартал.

Позивачем не надано суду доказів
вчасного подання податкової
декларації з ПДВ за серпень 2011 року до
податкового органу.

За вказаних обставин відповідач
правомірно застосував штраф у розмірі
170,00 грн. згідно п.120.1 ст. 120 ПК України за
несвоєчасне подання податкової
звітності.

Таким чином, податкове повідомлення -
рішення форми «р» № від 18.06.2014
року є повністю протиправним та
підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення - рішення форми
«р» № від 18.06.2014 року є частково
протиправним та підлягає скасування у
сумі грошового зобов'язання з ПДВ за
основним платежем у сумі 47 816,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 11 954,25 грн.; в іншій частині
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення є правомірним.

Щодо позовної вимоги - визнати
протиправною та скасувати вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф , яким
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем єдиний внесок
в розмірі 90 888,00 грн., у т.ч. за основним
платежем - 82 308,15 грн. та штрафними
(фінансовими) санкціями - 8579,85 грн., то
суд зазначає наступне.

Фактично предметом позову в цій
частині є визнання протиправними та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 19.06.2014 року № Ф- та
рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником податків
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску № від 18.06.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується поясненнями
представника відповідача, позивачу
нараховано суму єдиного внеску та
штрафні санкцій за його не сплату саме
за господарськими операціями позивача
з ТОВ «Інвест Гор Строй», оскільки
відповідач не визнав витрати
сформовані позивачем за вказаними
господарськими операціями.

Згідно п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 (крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування) та 5 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу, що розподіляється між
членами сім'ї фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток).

У відповідності до п.177.2 ст.177 ПК України
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Оскільки судом під час розгляду справи
встановлено рух активів між позивачем
та ТОВ «Інвест Гор Строй», то позивач
правомірно сформував витрати за
господарськими операціями з ТОВ
«Інвест Гор Строй», а тому у
відповідача відсутні правові підстави
для донарахування єдиного внеску.

За вказаних обставин вимога про сплату
боргу (недоїмки) від 19.06.2014 року №
Ф- та рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником податків
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску № від 18.06.2014 року є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України у
разі якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійсненні позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що позивач сплатив
судовий збір у сумі 396,48 грн.

Сума судового збору, яка підлягає
поверненню позивачу становить: 386,46 грн.

3964,66 грн. (сума судового збору, яка
фактично сплачена) - (3964,66 грн. (сума
судового збору, яка підлягає сплаті) х
197 732,36 грн. (сума задоволених позовних
вимог) : 198 233,36 грн.)+ 396,48 грн. (сума
судового збору, яка фактично сплачена)

Керуючись ст.ст. 2, 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області форми «р» №
від 18.06.2014 року, яким визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем податок на доходи фізичних
осіб у розмірі 47 074,11 грн., у т.ч. за
основним платежем - 37 659,29 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями 9414,82
грн.

Визнати частково протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «р» № № від 18.06.2014
року в частині суми грошового
зобов'язання з ПДВ за основним платежем
у сумі 47 816,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у розмірі 11 954,25
грн.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 19.06.2014
року № Ф-, якою визначено недоїмку
з єдиного внеску у розмірі 82 308,15 грн.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником податків
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску Державної податкової інспекції
у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 18.06.2014 року, яким
застосовано штрафну санкцію у розмірі
8579,85 грн.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 386,46грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
09 жовтня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 09.10.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В.
Златін С.В. Златін
Р.Ю. Ричка