Справа № 820/13833/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 вересня 2014 р.
№ 820/13833/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого суддді -
Горшкової О.О., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області про зобов`язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просить суд: визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо нерозгляду заяви від
25.06.2014року про здійснення обміну бланку
посвідки громадянці В`єтнаму ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв`язку з досягненням
45-річного віку із зазначенням
відомостей про дитину та внесенням
відомостей про видачу посвідки
(проставленням штампу встановленого
зразку) до національного паспорту;
зобов`язати відповідача розглянути
заяву громадянки В`єтнаму ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про обмін посвідки на
постійне проживання в Україні, у
зв`язку з досягненням 45-річного віку із
зазначенням відомостей про дитину та
внесенням відомостей про видачу
посвідки (проставленням штампу
встановленого зразку) до національного
паспорту.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що звернувся із заявою до
відповідача у встановленому
законодавством України порядку з
проханням обміняти бланк посвідки на
постійне проживання в Україні, однак в
порушення вимог діючого законодавства
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області безпідставно не
вчинило жодних дій щодо обміну
посвідки на постійне проживання у
зв'язку з досягненням позивачем
45-річного віку та поставлені
відповідної відмітки в паспортному
документі.

Представник позивача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання
30.09.2014року не прибув, проте надав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача, належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, у зазначене
судове засідання не прибув, своїх
заперчень не надав, із заявами про
відкладення розгялду справи ич розгляд
справи за його відсутності не
звертався.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку розглядати справу за наявними
в ній матеріалами, без участі
зазначених сторін в порядку письмового
провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач - громадянка СРВ ОСОБА_1
документована посвідкою на постійне
проживання в Україні серії НОМЕР_1 від
23.08.2006 року, в якій також відображене
місце реєстрації позивача та зазначені
відомості про дитину.

25.06.2014 року представник позивача
звернувся із заявою до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області,
щодо обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні у зв'язку
з досягненням ОСОБА_1 45-річного віку.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на момент розгляду справи,
будь-яких доказів надання відповіді на
вказане звернення позивача чи
проведення дій по вирішенню питання
щодо обміну бланка посвідки ОСОБА_1,
відповідачем не надано.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Головне управління Державної
міграційної служби в Харківській
області як орган державної влади
повинно діяти у спосіб визначений
законом та в межах наданих повноважень.

Механізм оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання, врегульований
Порядком оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого постановою КМ України
№251 від 28.03.2012 року (далі Порядок №251).

Пунктом 12 Порядку №251 визначено, що
посвідка видається іноземцеві та особі
без громадянства під розписку після
пред'явлення паспортного документа
іноземця або документа, що посвідчує
особу без громадянства, в якому на
останній вільній сторінці
проставляється відмітка про отримання
посвідки за встановленим МВС зразком,
що скріплюється печаткою (за бажанням
іноземця та особи без громадянства
така відмітка може проставлятися у
вкладному талоні).

Згідно п.9 Порядку №251 строк дії
посвідки на постійне проживання не
обмежується. Посвідка на постійне
проживання підлягає обміну в разі
досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Відомості про дитину, яка не досягла
16-річного віку і отримала дозвіл на
імміграцію в Україну разом з батьками
(законними представниками) або прибула
разом з батьками (законними
представниками) в Україну для
тимчасового проживання, зазначаються в
посвідці одного з батьків (законних
представників) (п. 8 Порядку №251).

Для обміну посвідки на постійне
проживання в разі досягнення іноземцем
та особою без громадянства 25- і
45-річного віку подаються документи,
зазначені у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15
цього Порядку (п. 16 Порядку №251).

Згідно з п.15 Порядку, для обміну
посвідки подаються: 1) заява, зразок
якої встановлюється МВС; 2) паспортний
документ іноземця або документ, що
посвідчує особу без громадянства
(після пред'явлення повертається), та
його копія; 3) посвідка, що підлягає
обміну; 4) квитанція про сплату
державного мита або документ, який
підтверджує наявність пільг щодо його
сплати; 6) дві фотокартки іноземця та
особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра (на матовому папері).

Відповідно до п. 11 Порядку, за
результатами розгляду заяви протягом
семи днів (для оформлення посвідки на
постійне проживання) або не більш як 15
днів (для оформлення посвідки на
тимчасове проживання) з дня подання
всіх визначених цим Порядком
документів приймається рішення про
видачу або відмову у видачі посвідки,
яке затверджується Головою ДМС, а у
разі його відсутності - заступником
Голови ДМС чи начальником
територіального органу або підрозділу
ДМС чи його заступником.

Суд вважає за потрібне зауважити, що
матеріли справи не містять належних та
допустимих доказів проведення ГУ ДМС
України в Харківській області, у
визначений законодавцем 7-денний строк,
будь-яких дій щодо вирішення питання
про обмін бланку посвідки позивача, а
також прийнятих за їх результатом
вмотивованих рішень про задоволення
чи відмову в обміні бланку посвідки на
постійне проживання в Україні
громадянки СРВ ОСОБА_1 чи доказів
належного повідомлення позивача про
стан розгляду поданої ним заяви.

Отже, на момент розгляду справи, заява
представника позивача щодо обміну
бланку посвідки фактично залишається
нерозглянутою, відповідачем обмін
бланку посвідки з проставленням в
національному паспорті (паспортному
документі) позивача відмітки не
здійснений.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказана поведінка відповідача, є
пасивною поведінкою суб'єкта владних
повноважень, яка пов'язана з
невиконанням останнім дій, які повинні
були і могли бути вчинені в силу
покладених на відповідача посадових
обов'язків і згідно з чинним
законодавством України, що в свою чергу
несе негативний вплив на реалізацію
прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 кодексу
адміністративного судочинства в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду жодних
доказів в обґрунтування своєї правової
позиції.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на
те, що будь - яких зауважень щодо
поданої заяви та доданих до неї
документів, відповідачем не наведено,
суд дійшов висновку, що ГУ ДМС України в
Харківській області була допущена
протиправна бездіяльність щодо
нерозгляду заяви позивача щодо
оформлення посвідки на постійне
проживання в Україні у зв'язку із
досягненням ним 45-річного віку.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, будучи суб'єктом владних
повноважень, не виконав покладений на
нього ч.2 ст.71 КАС України обов'язок.

Згідно із вимогами частини 3 статті 2
КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що для відновлення прав позивача
необхідно зобов'язати відповідача
розглянути заяву громадянки В`єтнаму
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про обмін посвідки
на постійне проживання в Україні, у
зв`язку з досягненням 45-річного віку із
зазначенням відомостей про дитину та
внесенням відомостей про видачу
посвідки (проставленням штампу
встановленого зразку) до національного
паспорту.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а відтак підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС
України

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128,
159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області про зобов`язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області щодо нерозгляду
заяви від 25.06.2014року про здійснення
обміну бланку посвідки громадянці
В`єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв`язку
з досягненням 45-річного віку із
зазначенням відомостей про дитину та
внесенням відомостей про видачу
посвідки (проставленням штампу
встановленого зразку) до національного
паспорту

Зобов`язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області розглянути заяву
громадянки В`єтнаму ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про обмін посвідки на
постійне проживання в Україні, у
зв`язку з досягненням 45-річного віку із
зазначенням відомостей про дитину та
внесенням відомостей про видачу
посвідки (проставленням штампу
встановленого зразку) до національного
паспорту.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) судовий
збір в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Горшкова О.О.