Справа № 802/3257/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/3257/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 вересня 2014 р. Справа № 802/3257/14-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вергелес Андрій Валерійович, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: прокурора Гайсинського району в інтересах держави в особі центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до: приватного акціонерного товариства Гайсинське районне підприємство "Сільгосптехніка"

про: стягнення штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся прокурор Гайсинського району в інтересах держави в особі центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з позовом до приватного акціонерного товариства Гайсинське районне підприємство «Сільгосптехніка» про стягнення штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп., заявленого до стягнення на підставі постанови №944-ЦД-2-Е від 02 липня 2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач, встановивши порушення вимог ст. 40 Закону України “Про цінні папери та фондовий ринок”, п. 4 глави 4 розділу 2 Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, виніс 02 липня 2014 року постанову №944-ЦД-2-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у розмірі 1700 грн. 00 коп., яку відповідач у добровільному порядку не сплатив, в зв’язку з чим позивач звернувся до суду.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження, оскільки в силу пункту 4 частини 1 статті 183-2 КАС України в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження.

Ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі від 05 вересня 2014 року судом направлялась відповідачу за адресою реєстрації відповідача, що вказана в позовній заяві та отримана ним 10 вересня 2014 року, що підтверджується документально. Одночасно відповідачу запропоновано у 10-денний строк з дня одержання ухвали подати заперечення проти позову, яким, однак, він не скористався, хоча і заяви про визнання позову через канцелярію суду теж не подано.

Беручи до уваги те, що відповідач своїм правом заперечити проти позовних вимог не скористався, справа розглянута судом в порядку скороченого провадження за наявними в ній доказами в межах строку, визначеного пунктом 2 частини 5 статті 183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 червня 2013 року позивачем складено акт №901-ЦД-2-Е про правопорушення на ринку цінних паперів, яким встановлено ознаки порушення відповідачем вимог ст. 40 Закону України “Про цінні папери та фондовий ринок”, п. 4 глави 4 розділу 2 Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.12.2013 р. №2826, а саме не опублікування товариством регулярної річної інформації за 2013 рік в офіційному друкованому виданні.

У зв'язку з чим, уповноваженою особою Комісії було винесено постанову про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 18 червня 2014 року, якою повідомлено відповідача, що розгляд даної справи відбудеться 02 липня 2014 року о 10 год. 12 хв.

Враховуючи факт неявки відповідача на розгляд справи про правопорушення цінних паперів, 02 липня 2014 року центральним територіальним департаментом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку винесено постанову № 944-ЦД-2-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, якою до відповідача застосовано штрафні санкції в сумі 1700 грн. 00 коп., з якої видно, що відповідачем порушено вимоги ст. 40 Закону України “Про цінні папери та фондовий ринок”, п. 4 глави 4 розділу 2 Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.12.2013 р. №2826, а саме не опублікування товариством регулярної річної інформації за 2013 рік в офіційному друкованому виданні, строк розміщення якої не пізніше 30 квітня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" регулярна інформація про емітента – це річна та квартальна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Річна інформація про емітента є відкритою і в обсязі, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, підлягає оприлюдненню емітентом не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним шляхом розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів; опублікування в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України або Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; розміщення на власному веб-сайті.

Пунктом 4 глави 4 розділу 2 Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.12.2013 р. №2826 передбачено, що розкриття регулярної річної інформації має здійснюватись шляхом розміщення в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії, опублікування в офіційному друкованому виданні, розміщення на сторінці в мережі Інтернет та подання до Комісії.

Розкриття регулярної річної інформації здійснюється у такі терміни: розміщення в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії - у термін не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; опублікування у офіційному друкованому виданні - у термін не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; подання до Комісії - не пізніше 1 червня року, наступного за звітним. Емітенти цінних паперів до моменту подання регулярної річної інформації до Комісії розміщують її на сторінці в мережі Інтернет.

Пунктом 6 частини 1 статті 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" передбачено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів.

Відповідно до розділу XVIII "Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій", затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.12.2007р. № 2272, штраф, застосований Комісією, має бути сплачений юридичною особою не пізніше як через 15 днів з дати отримання нею постанови. Юридичні особи сплачують штрафи шляхом перерахування коштів до Державного бюджету. Документ, який підтверджує сплату штрафу, протягом п'яти робочих днів надсилається до уповноваженого підрозділу центрального апарату Комісії. У разі несплати штрафу юридичною особою в строк, встановлений пунктом 2 цього розділу, штраф стягується в судовому порядку.

Доказом надіслання постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів є реєстр (список) поштових відправлень рекомендованих листів, на якому працівником об'єкта поштового зв'язку проставлено відбиток календарного штемпелю та касовий чек.

Копія постанови була направлена на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією 07 липня 2014 року, що стверджується копією реєстру рекомендованих відправлень №410 та копією касового чеку (а.с.10).

Відповідачем постанову центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення санкцій у встановленому порядку не оскаржено, штраф у встановлений термін не сплачено, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Оскільки, рішення органів державної влади є обов'язковим до виконання, а примусовий механізм виконання даних рішень не визначений законодавством, прокурор звернувся до суду для прийняття рішення, яке виконується примусово органами державної виконавчої служби.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначені факти, позовні вимоги щодо стягнення штрафу визнаються судом такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач не спростував жодних фактів з приводу необґрунтованості позовних вимог та жодних доказів про сплату узгоджених податкових зобов’язань суду не надав.

Згідно із ст. ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

З огляду на викладене та беручи до уваги доведеність заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України

Суддя Вергелес Андрій Валерійович