Справа № 816/2106/14
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.Справа № 816/2106/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
25.06.2014р. по справі № 816/2106/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Прокуратури Новосанжарського району
Полтавської області про визнання дій
та бездіяльності неправомірними,-

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулась до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
прокуратури Новосанжарського району
Полтавської області про визнання
неправомірними та протиправними дій та
бездіяльності щодо проведення
перевірки з питань додержання вимог
законодавства на наданій в
користування ФОП ОСОБА_1 земельній
ділянці, що знаходиться на території
парку воїнів-інтернаціоналістів в смт.
Нові Санжари.

У судовому засіданні 25 червня 2014 року
судом встановлено, що позов від імені
ФОП ОСОБА_1 підписано ОСОБА_2 за
дорученням. У матеріалах справи наявна
копія довіреності від 15 серпня 2012 року,
що видана ОСОБА_1 на представництво
інтересів останньої як фізичної особи.

Ухвалою суду від 25 червня 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду, з
підстав подання позовної заяви особою,
яка не має повноважень на ведення
справи.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в який позивач
просить спірну ухвалу скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що законодавство України не
вимагає позначення в довіреності
фізичної особи відомостей про її
особливий статус підприємця.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, на сьогодні в Україні
відсутній спеціальний
нормативно-правовий акт, що визначав би
правовий статус
громадянина-підприємця. Відповідні
положення щодо права фізичної особи на
зайняття підприємницькою діяльністю
містяться у главі 13 Господарського
кодексу України, главі 5 Цивільно
кодексу України та у галузевих
документах, що регулюють даний вид
діяльності.

Загальне визначення фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності
міститься у підпункті 3.8.1 пункту 3.8
статті 3 Класифікації
організаційно-правових форм
господарювання ДК 002:2004, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 28 травня 2004 року
№97, відповідно до якого підприємцем є
фізична особа, яка є громадянином
України, іноземним громадянином,
особою без громадянства, що здійснює
підприємницьку діяльність. Тобто,
підприємцем є фізична особа.

Водночас, фізична особа, яка має намір
займатися підприємницькою діяльністю,
після проходження відповідних
реєстраційних та інших передбачених
законодавством процедур, до свого
статусу фізичної особи, якого вона
набула з моменту народження, набуває
додаткової ознаки - "підприємець".

Крім того, статус фізичної особи
набувається з народженням людини, а
втрачається лише з її смертю і не
пов'язаний, зокрема, з обсягом її
правоздатності та дієздатності чи
іншими чинниками. В той час коли ФОП
може бути позбавлена свого статусу
(добровільно або примусово), проте її
статус як фізичної особи від цього не
змінюється.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновку, що статус фізичної
особи - підприємця не є тотожним
статусу фізичної особи - громадянина та
є дещо ширшим, оскільки має притаманні
лише йому ознаки.

Як наслідок, довіреність фізичної
особи на представництво її інтересів в
суді уповноважує повіреного вчиняти
обумовлені такою довіреністю дії лише
від імені фізичної особи, що її видала
(довірителя), та не поширює свою дію на
представництво інтересів фізичної
особи - підприємця в силу різного
правового статусу таких осіб.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Щодо форми довіреності фізичної особи -
підприємця законодавство не
встановлює особливостей. За загальним
правилом форма довіреності фізичної
особи, в т.ч. підприємця, повинна
відповідати формі, в якій відповідно до
закону має вчинятися правочин (ч. 1 ст. 245
ЦК). В деяких випадках, законодавство
прямо передбачає, що довіреність
фізичної особи має бути нотаріально
посвідчена. Наприклад, згідно до ч. 2 ст.
42 Цивільного процесуального кодексу
України 18 березня 2004 року № 1618-IV [3]
довіреність фізичної особи повинна
бути посвідчена нотаріально або
посадовою особою організації, в якій
довіритель працює, навчається,
перебуває на службі, стаціонарному
лікуванні чи за рішенням суду, або за
місцем його проживання. Майже тотожні
положення міститься у частині 5 ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України від 06 листопада 1991 року № 1798-XII
[4], згідно до якої громадяни можуть
вести свої справи в господарському
суді через представників, повноваження
яких підтверджуються нотаріально
посвідченою довіреністю.

Щодо змісту довіреностей підприємців
(фізичних осіб), то згідно до п. 2.6.1
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
що затв. Наказом Міністерства юстиції
України від 3 березня 2004 року № 20/5 [5], у
довіреності фізичної особи має бути
обов'язково позначено відомості про
довірителя та його представників:
прізвище, ім'я та по батькові (за
наявності); ідентифікаційний номер у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів (для
представників - за наявності) або
причина його відсутності.

Законодавство не вимагає позначення в
довіреності фізичної особи відомості
про її особливий статус підприємця, між
тим, зокрема, згідно листа Міністерства
фінансів України від 31.10.2000р. № 053-29151
«Про використання довіреностей
приватними підприємцями» [6], якщо
підприємець - фізична особа доручає
одержати цінності іншій особі, то така
особа повинна подати довіреність, яка
оформляється відповідно до Цивільного
кодексу України із зазначенням у ній
даних щодо Свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності, або вищенаведену
довіреність з печаткою підприємця -
фізичної особи.

Таким чином, з метою уникнення спорів
із органами державної влади колегія
суддів вважає що в тексті довіреності
фізичної особи мають бути зазначені її
реєстраційні дані як підприємця (серію
та номер свідоцтва про державну
реєстрацію, дату реєстрації та орган
державної реєстрації).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що спірні відносини сторін
стосуються здійснення ФОП ОСОБА_1
підприємницької діяльності та
зачіпають інтереси останньої саме як
фізичної особи - підприємця, а не
фізичної особи. Жодних відомостей про
поширення дії вказаної довіреності на
правовідносини з приводу здійснення
довірителем підприємницької
діяльності остання не містить.

За викладених обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
зазначеною довіреністю гр. ОСОБА_2 не
уповноважено вчиняти дії від імені ФОП
ОСОБА_1 (в тому числі, щодо підписання та
подання до адміністративного суду
позову).

Будь-яких інших документів, що
підтверджували б наявність у гр. ОСОБА_2
повноважень на ведення справ від імені
ФОП ОСОБА_1 в суді, до суду не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо
позовну заяву від імені позивача
подано особою, яка не має повноважень
на ведення справи.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо залишення
позовної заяви Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 без розгляду.

За таких обставин, ухвала суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.06.2014р. по
справі № 816/2106/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддяЧалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.