Справа № 2а-/0370/2612/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

Справа № 136945/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

представника позивача
Мисюк Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу комунального підприємства
«Луцькводоканал» на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 19.10.2011 року
у справі за позовом комунального
підприємства «Луцькводоканал» до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року комунальне
підприємство «Луцькводоканал»
звернулося до суду з позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області (далі
Луцька ОДПІ) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від
11.08.2011 року № про сплату 6118, 73 грн.
штрафу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 19.10.2011 року
позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило КП «Луцькводоканал», подавши
на неї апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Апелянт в апеляційній скарзі
посилається на те, що податкове
зобов'язання в розмірі 30 195 грн. було ним
сплачено в повному обсязі, тому
нарахування штрафу за затримку на 221
день сплати грошового зобов'язання у
розмірі 12 237, 14 грн. є протиправним.
Відповідачем кошти в сумі 30 195 грн.
неправомірно були спрямовані на
погашення податкового боргу, наявного
на момент проведення перевірки. Луцька
ОДПІ не має повноважень змінювати
призначення платежу, який був
визначений платником податків.

Апелянт просить скасувати рішення
Волинського окружного
адміністративного суду від 19.10.2011 року
та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позов.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, яка апеляційну
скаргу підтримала, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення з таких
підстав.

У справі встановлено, що в період з
31.08.2009 року по 25.09.2009 року працівниками
ДПА у Волинській області проводилася
планова виїзна перевірка КП
«Луцькводоканал» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 1.10.2006 року по
31.03.2009 року, про що складено акт
перевірки № 374/23-99/03339489 від 16.10.2009 року.

На підставі акта перевірки № 374/23-99/03339489
від 16.10.2009 року Луцькою ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № /0 від 22.10.2009 року, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств і організацій комунальної
власності (міста або району) в сумі 30 195
грн., в тому числі за основним платежем -
20 025 грн., за штрафними санкціями - 10 170
грн. Дане податкове
повідомлення-рішення отримано
позивачем 26.10.2009 року, що
підтверджується підписом головного
бухгалтера КП «Луцькводоканал» на
корінці ППР.

21.07.2011 року Луцькою ОДПІ було проведено
камеральну перевірку позивача щодо
подання податкової звітності з податку
на прибуток, про що складено акт
перевірки № 5904/15-1/03339489 від 21.07.2011 року.

Перевіркою встановлено порушення КП
«Луцькводоканал» термінів сплати
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на прибуток, зокрема, податкове
зобов'язання в сумі 20 025 грн. з граничним
терміном сплати 5.11.2009 року фактично
частково сплачено 14.06.2010 року в сумі 12
237, 14 грн., тобто із затримкою в 221
календарний день.

На підставі акта перевірки № 5904/15-1/03339489
від 21.07.2011 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
«Ш» № від 11.08.2011 року, яким
зобов'язано позивача сплатити штраф в
розмірі 6 118, 57 грн. за затримку на 221
календарний день щодо сплати
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на прибуток.

Крім того, суд першої інстанції
встановив, що КП «Луцькводоканал»
21.10.2009 року сплатив в Держбюджет м.
Луцька 30 195 грн. з призначенням платежу
«Прибуток зг. акту перевірки ДПА у Вол.
обл. № 374/23-99/03339489 від 16.10.2009 року без
ПДВ».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що оскаржуване податкове
повідомлення рішення відповідача про
застосування до позивача штрафу є
правомірним, оскільки КП
«Луцькводоканал» порушено строки
сплати узгодженого податкового
зобов'язання з податку на прибуток.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1.2 ст.1 чинного на час
спірних правовідносин Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин (далі - Закону),
податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів
або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

Згідно з пунктом «б» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4
Закону, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі якщо дані
документальних перевірок результатів
діяльності платника податків свідчать
про заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях

Відповідно до абз. 3 пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5
Закону, у разі визначення податкового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
"а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4,
платник податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового
зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання
податкового повідомлення, крім
випадків коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру апеляційного узгодження.

Згідно з пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону,
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Як встановлено судом першої інстанції,
КП «Луцькводоканал» не розпочинало
процедуру апеляційного узгодження
суми податкового зобов'язання згідно
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» № /0 від 22.10.2009 року. Тому
позивач повинен був сплатити визначену
суму податкового зобов'язання в
розмірі 30 195 грн. в 10-денний термін,
починаючи з 26.10.2009 року, тобто з моменту
отримання податкового повідомлення
рішення.

Згідно матеріалів справи, позивач
сплатив 30 195 грн. 21.10.2009 року, що
підтверджується платіжним дорученням
та не заперечується сторонами. Однак,
на момент сплати 30 195 грн. сума
податкового зобов'язання по податку на
прибуток не була визначена, оскільки
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № /0 було прийнято
відповідачем тільки 22.10.2009 року та
отримано КП «Луцькводоканал» 26.10.2009
року.

Тобто, на момент сплати позивачем 30 195
грн. податкового зобов'язання на дану
суму не існувало. Акт перевірки, на який
посилається апелянт, не є правовою
підставою для сплати податкового
зобов'язання до бюджету.

Разом з тим, встановлено, що станом на
21.10.2009 року в КП «Луцькводоканал»
існував борг по податку на прибуток в
сумі 30 733 грн. Тому кошти в сумі 30 195 грн.
було зараховано до бюджету на
погашення існуючого податкового боргу
в сумі 30 733 грн.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України, затвердженої наказом ДПА
України від 18.07.2005 року № 276, яка діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин (далі Інструкція), з
метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.

Згідно з п. 4.1 розділу 4 Інструкції,
нарахуванню в особових рахунках
платників підлягають:

податкові зобов'язання, штрафні
санкції та пеня, самостійно визначені
платником;

податкові зобов'язання, штрафні
санкції та пеня, нараховані органом
державної податкової служби та
узгоджені платником відповідно до
чинного законодавства;

пеня за порушення встановлених строків
погашення узгодженого податкового
зобов'язання;

відсотки за користування
розстроченням (відстроченням)
податкових зобов'язань;

непогашені суми векселя, що видається
суб'єктом господарювання при
здійсненні операцій з давальницькою
сировиною у зовнішньоекономічних
відносинах.

Відповідно до пп. 4.2.2 п. 4.2 розділу 4
Інструкції, податкові зобов'язання,
штрафні санкції та пеня, розраховані
органом державної податкової служби,
обліковуються у картках особових
рахунків за даними електронного
реєстру податкових повідомлень у
частині узгоджених сум згідно з
Порядком направлення органами
державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам
податків, затвердженим наказом ДПА
України від 21.06.2001 N 253 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 06.07.2001 за N 567/5758 (у редакції
наказу ДПА України від 27.05.2003 N 247).

Згідно п. 4.3 розділу 4 Інструкції,
нарахування узгоджених податкових
зобов'язань у картках особових
рахунків платників здійснюється датою
граничного терміну сплати зазначених
зобов'язань.

Враховуючи вищенаведене , колегія
суддів вважає, що позивач 21.10.2009 року не
міг сплатити податкове зобов'язання в
сумі 30 195 грн. згідно
податкового-повідомлення рішення
форми «Р» № /0 від 22.10.2009 року, тому
відповідачем правомірно зараховано
сплачені кошти в рахунок погашення
податкового боргу в сумі 30 733, 73 грн.

У зв'язку з тим, що податкове
зобов'язання згідно
податкового-повідомлення рішення
форми «Р» № /0 від 22.10.2009 року було
частково погашено лише 14.06.2010 року в
сумі 12 237, 14 грн., тому оскаржуване
податкове повідомлення-рішення про
застосування до позивача штрафу у
розмірі 6 118, 57 грн. є правомірним та не
підлягає скасуванню.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним
в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та
процесуального права, тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

Доводи апеляційної скарги, з огляду на
вищевказане, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Луцькводоканал»
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 19.10.2011 року
у справі №2а/0370/2612/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський