Справа № 821/2023/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р.
м. Київ К/800/40055/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.
Цуркана М.І. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Головного управління
ветеринарної медицини в Херсонській
області на ухвалу Херсонського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2014 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня 2014 року у справі №821/2023/14 за
позовом Головного управління
ветеринарної медицини в Херсонській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глорія Агро Херсон»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фуд-Трейд» про
визнання протиправними дій суб'єктів
господарювання та зобов'язання
допустити посадових осіб до проведення
планової перевірки господарської
діяльності,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року, у відкритті провадження в
адміністративній справі відмовлено на
підставі пункту першого частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства (далі - КАС) України.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції дійшов
висновку, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки відсутні
підстави для порушення судового
провадження. Крім того суд вказав, що
Головне управління ветеринарної
медицини в Херсонській області не
наділене повноваженнями щодо
звернення до суду з такими вимогами. З
цим погодився і суд апеляційної
інстанції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанції та вважає їх
передчасними з огляду на таке.

У відповідності до пункту 1 Положення
«Про головні управління ветеринарної
медицини в Автономній Республіці Крим,
в областях, містах Києві та
Севастополі», затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 04.05.2012 року №
257, головні управління ветеринарної
медицини в Автономній Республіці Крим,
в областях, містах Києві та Севастополі
(далі - головне управління ветеринарної
медицини) підпорядковуються Державній
ветеринарній та фітосанітарній службі
України та є її територіальними
органами вищого рівня.

За приписами статті 12 Закону України
«Про ветеринарну медицину», державний
ветеринарно-санітарний нагляд
здійснюється Головним державним
інспектором ветеринарної медицини
України, головними державними
інспекторами ветеринарної медицини
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя, міст,
районів, головними державними
інспекторами ветеринарної медицини
регіональних служб, їх заступниками та
державними інспекторами ветеринарної
медицини.

Пунктом п'ятим частини 1 статті 13 цього
Закону передбачено, що державні
інспектори ветеринарної медицини, які
здійснюють державний
ветеринарно-санітарний нагляд, мають
право видавати накази, розпорядження
та приписи про обов'язкові для
виконання ветеринарно-санітарні
заходи (включаючи забій, вимушений
забій тварин, знешкодження, утилізацію
або знищення товарів, дотримання
процедур переробки, утилізації або
знищення об'єктів, якщо вони є носіями
хвороб, що підлягають повідомленню, або
в разі виникнення підозри, що ці об'єкти
заражені чи є носіями хвороб, що
підлягають повідомленню, чи містять
забруднюючі речовини, радіонукліди в
кількостях, які перевищують
максимальні рівні залишків).

У статті 1 наведеного Закону визначено,
що державний ветеринарно-санітарний
нагляд - функції, що виконуються
державними інспекторами ветеринарної
медицини та/або уповноваженими
лікарями ветеринарної медицини і
полягають у періодичній перевірці
дотримання вимог чинного
законодавства в галузі ветеринарної
медицини.

З аналізу наведених норм
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що припис
Державного інспектора ветеринарної
медицини, який здійснює державний
ветеринарно-санітарний нагляд, має
бути винесений за результатами
перевірки дотримання вимог чинного
законодавства в галузі ветеринарної
медицини, в ході якої будуть виявлені
певні порушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем у справі є Головне
управління ветеринарної медицини в
Херсонській області, яке звернулось до
суду із позовними вимогами щодо
визнання протиправними дій суб'єктів
господарювання, які не допустили
посадових осіб державного нагляду до
проведення планової перевірки цих
суб'єктів господарювання, та
зобов'язання допустити відповідача до
проведення зазначеної перевірки.

Частиною першою статті 10 Закону
України «Про ветеринарну медицину»
встановлено, що державний
ветеринарно-санітарний контроль
здійснюється державними інспекторами
ветеринарної медицини.

Згідно частини 1 статті 13 цього Закону
державні інспектори ветеринарної
медицини, які здійснюють державний
ветеринарно-санітарний нагляд, мають
право, зокрема, з метою здійснення
ветеринарно-санітарного нагляду
протягом робочого часу мати
безперешкодний доступ до потужностей
(об'єктів), які використовуються для
виробництва, переробки та обігу
товарів, ветеринарних препаратів,
кормових добавок, преміксів, кормів;
одержувати інформацію, необхідну для
встановлення ветеринарно-санітарного
стану та забезпечення безпечності
товарів, виявлення причин хвороби
тварин, з метою визначення
ветеринарно-санітарного статусу
відповідної зони; перевіряти стан
здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю;
обмежувати, забороняти або припиняти
відповідно до законодавства
господарську діяльність юридичних або
фізичних осіб у разі порушення ними
ветеринарно-санітарних заходів,
встановлених законодавством, якщо такі
порушення можуть спричинити
безпосередню загрозу життю та/або
здоров'ю людей і тварин; організовувати
проведення протиепізоотичних заходів
юридичними та фізичними особами, які
здійснюють професійну діяльність у
галузі ветеринарної медицини;
накладати адміністративні стягнення
відповідно до закону.

Відповідно до частини сьомої статті 7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Частинами першою та другою статті 50 КАС
України сторонами в адміністративному
процесі визначено позивача та
відповідача. Позивачем в
адміністративній справі можуть бути
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, підприємства,
установи, організації (юридичні особи),
суб'єкти владних повноважень.

У відповідності до частини третьої
статті 6 КАС України суб'єкти владних
повноважень мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України

Відповідно до пункту п'ятого частини
другої статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Положеннями КАС України передбачено,
що справа адміністративної юрисдикції
- це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;
позивач - це особа, на захист прав,
свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду (стаття 3 КАС
України).

До змісту владної управлінської
функції відноситься діяльність
уповноваженого суб'єкта, що спрямована
на виконання законодавства і
безпосередньо не пов'язана зі
здійсненням правосуддя чи прийняттям
законів.

Головною ознакою публічно-правових
спорів є участь у них хоча б на одній зі
сторін суб'єкта владних повноважень.
Необхідною ознакою суб'єкта владних
повноважень є здійснення цим суб'єктом
владних управлінських функцій та
повноважень, при цьому ці функції та
повноваження повинні здійснюватись
суб'єктом саме у тих правовідносинах,
у яких виник спір.

Судами попередніх інстанції зазначено,
що звернення органу ветеринарної
медицини до суду з позовом про визнання
протиправними дій суб'єктів
господарювання щодо недопущення
посадових осіб до перевірки та
зобов'язання суб'єкта господарювання
допустити посадових осіб до перевірки
Законом України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» не
передбачені.

Водночас, аналізуючи вищевказані
правові норми, слід зазначити, що для
виконання покладених на органи
ветеринарної медицини завдань,
державні інспектори органів
ветеринарної медицини у випадках, в
межах компетенції та у порядку,
встановлених законами України, мають
право здійснювати планові та
позапланові виїзні перевірки,
здійснювати контроль за додержанням
ветеринарно-санітарного законодавства
у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що Головне управління
ветеринарної медицини має право
звернутися з адміністративним позовом
про зобов'язання допустити до
проведення перевірки лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 227
КАС України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

З урахуванням викладеного ухвала
Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року та ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року підлягають скасуванню, а справа -
направленню до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
ветеринарної медицини в Херсонській
області задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року скасувати, а справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша