Справа № 265/5218/14-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/5218/14-а
Провадження № 2-а/265/558/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, починаючи з 1
листопада 2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
(надалі за текстом постанови - УПСЗН)
про зобов'язання здійснити нарахування
та виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку згідно із ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, починаючи з 1
листопада 2011 року. В обґрунтування
заявлених вимог вказувала на те, що є
матір'ю малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, тому відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не меншому від мінімуму,
встановленого для дітей віком до шести
років. Натомість УПСЗН позивачці
нарахувало з 1 листопада 2011 року
допомогу в меншому розмірі, ніж
передбачено законом. Позивачка
звернулась до відповідача із заявою
про перерахунок та доплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до рівня прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, але
отримала відмову у перерахунку.
Вказувала, що рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року
положення Закону України «Про
державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» були визнанні
неконституційними в частині зупинення
на 2008 рік дії ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною по досягненню нею
трирічного віку. Рішеннями
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року було визначено для
Кабінету Міністрів України можливість
встановлювати розмірі соціальних
виплат, які фінансуються з Державного
бюджету України на виконання Закону
України «Про державний бюджет». Але
Законами України «про державний
бюджет країни» на 2012 рік, 2013 рік та 2014
рік не було встановлено для Кабінету
Міністрів України такого права. На
підставі переліченого просила суд
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, розрахованої із
розміру прожиткового мінімуму
встановленого для дітей віком до 6
років за період з 1 листопада 2011 року,
стягнувши судові витрати.

Позивачка, будучи належним чином
повідомленою про час та місце розгляду
справи, надала суду заяву з проханням
розглянути справу без її присутності.

Представник відповідача, яка діє на
підставі довіреності, Борисенко Н. О., в
судовому засідання заперечувала проти
задоволення заявлених позовних вимог,
посилаючись на письмові заперечення,
вказуючи при цьому, що з 1 липня 2014 року
норма про виплату допомоги по догляду
за дитиною до досягнення трьох років
була скасована. Додавала також, що
виплати позивачці зазначеної допомоги
проводились до 25 числа кожного місяця
за місяць, що триває. На підставі
переліченого просила суд відмовити у
задоволенні позову повністю.

З наданих суду письмових заперечень
вбачається, що представники
відповідача підтверджували факт того,
що позивачка перебувала на обліку в
УПСЗН Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради, як не
застрахована особа, отримуючи допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 1 листопада 2011 року.
Додавали, що Законом України від 28
грудня 2007 року в статтю 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» було внесено зміни, відповідно
до яких допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Зазначені зміни визнані
неконституційними Рішенням
Конституційного Суду від 22 травня 2008
року, яким однак не було відновлено дію
замінених норм. Натомість згідно п. 22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 відповідно до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 грн. На підставі вказаної постанови
ОСОБА_1 отримувала допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Вказували, що
Рішеннями Конституційного Суду
України від 26 грудня 2011 року та від 25
січня 2012 року було встановлено, що
розміри соціальних виплат можуть
визначатися Кабінетом Міністрів
України на виконання Закону України
«Про державний бюджет». На підставі
наведеного вважають, що представники
відповідача діяли правомірно. Також
просили суд звільнити УПСЗН
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради від сплати
судових витрат. Додавали, що ОСОБА_1
пропустила строки звернення до суду із
вказаним позовом за період з 1
листопада 2011 року по 31 січня 2014 року. На
підставі наведеного просили суд
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного
вмотивування.

Матеріалами справи було встановлено,
що ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції в Донецькій області, актовий
запис № 769 від 7 вересня 2011 року (а. с. 8).

За заявою ОСОБА_1 від 19 червня 2014 року
про проведення перерахунку та виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
позивачці 24 червня 2014 року була надана
відповідь відповідача про відсутність
підстав для проведення перерахунку
призначеної їй допомоги по догляду за
дитиною до трьох років (а. с. 4-5, 7).

Відповідно до довідок УПСЗН
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради від 24
червня 2014 року та від 3 жовтня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_1 щомісячно
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, починаючи з 1 листопада 2011 року по
30 червня 2014 року в сумах: листопад 2011
року - 527,66 грн.; грудень 2011 року - 546,66
грн., січень - березень 2012 року - 615,66 грн.;
квітень 2012 року - 636,66 грн.; травень -
червень 2012 року - 450,79 грн.; липень -
вересень 2012 року - 458,79 грн.; жовтень 2012
року - 474,79 грн.; листопад 2012 року - 433,27
грн.; грудень 2012 року - 449,27 грн.; січень -
квітень 2013 року - 462,27 грн.; травень -
жовтень 2013 року - 464,02 грн.; листопад 2013
року - червень 2014 року - 130 грн. (а. с. 6, 28).

Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції з 1 січня 2002
року) (далі за текстом постанови - Закон)
встановлюється гарантований державою
рівень матеріальної підтримки сімей з
дітьми шляхом надання державної
грошової допомоги з урахуванням складу
сім'ї, її доходів та віку дітей і
спрямований на забезпечення
пріоритету державної допомоги сім'ям з
дітьми у загальній системі соціального
захисту населення.

За ст. 5 Закону державну допомогу сім'ям
з дітьми призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків.

Згідно п. 3. ч. 1 ст. 3 Закону допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відноситься до одного
з видів державної допомоги сім'ям з
дітьми.

Відповідно до ст. 13 Закону (в редакції
від 1 січня 2002 року) право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені ст. 14
Закону, за якою допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Стаття 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції 2002
року) визначає, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Натомість за Розділом ІІ «Про внесення
змін до законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів»
положення ст. 15 Закону були зміненні.

На підставі п. 2 Розділу ІІ «Про
внесення змін до законодавчих актів
України» Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів» зазначено, що Розділ II «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» діє з 1 січня 2008 року по 31
грудня 2008 року.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2009 року
відновили свою дію положення ст. 15
Закону України «Про допомогу сім'ям з
дітьми» (в редакції 2002 року).

Водночас ані Законами України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», «Про Державний бюджет України на
2013 рік», «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», ані іншими законами не
встановлювалось обмеження щодо
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
порівняно із тим, що був закріплений у
ст. 15 Закону України «Про допомогу
сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Конституції України
визначено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована особа
(один із батьків дитини, усиновитель,
баба, дід, інший родич або опікун), яка
фактично здійснює догляд за дитиною,
яка надається застрахованим особам у
формі матеріального забезпечення у
період відпустки для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку і частково компенсує втрату
заробітної плати (доходу) у період цієї
відпустки.

Суд при цьому встановив, що ОСОБА_1 є
незастрахованою особою, перебуває на
обліку в УПСЗН Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради та
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Таким чином до вказаного спору за
позовом ОСОБА_1 не підлягають
застосуванню положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

За ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум» вбачається, що
прожитковий мінімум застосовується,
крім іншого, для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної
допомоги, допомоги сім'ям з дітьми,
допомоги по безробіттю, а також
стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України
та законів України.

На підставі аналізу Законів України
«Про державний бюджет України на 2011
рік», «Про державний бюджет України на
2012 рік», «Про державний бюджет України
на 2013 рік», «Про державний бюджет
України на 2014 рік», в порівняні із
сплаченими позивачці представниками
відповідача сумами допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 1 листопада
2011 року по 30 червня 2014 року, суд прийшов
до висновку, що нараховані до сплати
ОСОБА_1 суми не відповідали розмірам
такої допомоги, визначеної ст. 15 Закону
України «Про допомогу сім'ям з дітьми»
на підставі встановленого за цей
період розміру прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років.

Позиція відповідача ґрунтується на
постановах Кабінету Міністрів України,
однак виходячи із загальних засад
пріоритету законів над підзаконними
актами, суд дійшов висновку, що
обчислення допомоги ОСОБА_1 по догляду
за дитиною до трьох років повинна
розраховуватись, виходячи з
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, що встановлено саме законом.

З огляду на встановлені судом
обставини, суд дійшов переконання, що
представники відповідача діяли з
порушення норм закону, нараховуючи та
сплачуючи допомогу позивачці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в меншому розмірі ніж
розмір, визначений ст. 15 Закону України
«Про допомогу сім'ям з дітьми».

Аналогічна правова позиція була
викладені у постанові Верховного Суду
України від 25 грудня 2012 року по справі
№ 21-410а12.

На підставі переліченого позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
шляхом визнання дій відповідача
неправомірними із зобов'язанням
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
провести перерахунок та виплату ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на
підставі Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

На підставі ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
виплачується кожного місяця до моменту
закінчення відповідного місяця, то про
порушення свого права ОСОБА_1 повинна
була дізнатись внаслідок відсутності
належних їй сум одразу після
закінчення певного місяця.

Оскільки ОСОБА_1 подала
адміністративний позов до суду 31 липня
2014 року, то поновленню порушенні права
позивачки підлягають, починаючи саме з
31 січня 2014 року.

Натомість у задоволенні іншої частини
заявленого в позові періоду ОСОБА_1
необхідно відмовити за пропуском
позивачкою передбаченого законом
строку зверення до суду.

В той же час суд зазначає, що внаслідок
набуття чинності з 1 липня 2014 року
положень Закону України «Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні» було виключено
Розділ IV «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку» із Закону України «Про допомогу
сім'ям з дітьми» (в тому числі ст. 15
Закону).

Таким чином право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років ОСОБА_1 мала до 30 червня 2014 року
включно, тому заявлені нею позовні
вимоги підлягають задоволенню за
період з 31 січня 2014 року по 30 червня 2014
року включно.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування).

Законом України «Про судовий збір» не
передбачено звільнення від сплати
судових витрат Органів праці та
соціального захисту населення, які
відповідно до цього закону звільнені
лише від сплати судового збору за
подання позовів до суду конкретної
категорії справ.

На підставі переліченого з місцевого
бюджету підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, починаючи з 1
листопада 2011 року, - задовольнити
частково.

Визнати дії неправомірними та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на підставі Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
за період з 31 січня 2014 року по 30 червня
2014 року включно з відрахуванням
фактично проведених виплат.

В задоволенні решти заявлених позовних
вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1,
зареєстрованої в АДРЕСА_1, з місцевого
бюджету витрати по сплаті судового
збору в сумі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня її проголошення, а особами що не
були присутні при проголошенні -
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови, до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя