Справа № 826/17329/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Кобаля М.І. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 грудня 2013 року у
справі за позовом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві до Приватного акціонерного
товариства «Компанія Київінвестбуд»
про стягнення заборгованості в розмірі
100 688,49 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року Державна податкова
інспекція у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Компанія Київінвестбуд» в
якому просила стягнути з відповідача
заборгованість зі сплати земельного
податку з юридичних осіб в розмірі 100
688,49 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві було встановлено,
що у зв'язку з несплатою податкових
зобов'язань по земельному податку з
юридичних осіб у ПАТ «Компанія
Київінвестбуд» виникла заборгованість
в розмірі 100 688,49 грн., яка на час
розгляду справи судом першої інстанції
залишилася несплаченою.

Позивачем зазначено, що відповідачем
самостійно було подано декларації по
земельному податку з юридичних осіб, а
саме:

- декларацію по земельному податку з
юридичних осіб на 2009 рік № 813 на суму
213746,63 грн.;

- декларацію по земельному податку з
юридичних осіб на 2010 рік № 729 на суму
226357,68 грн.;

- декларацію по земельному податку з
юридичних осіб на 2011 рік № 739 на суму
226357,68 грн.;

- декларацію по земельному податку з
юридичних осіб на 2012 рік № 2217 на суму
226357,68 грн.;

- декларацію по земельному податку з
юридичних осіб на 2013 рік № на
суму 329971,93 грн.

ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві було проведено
перевірку дотримання відповідачем
вимог податкового законодавства та
направлено останньому податкове
повідомлення-рішення від 30.07.2009 №
на суму 74 811,32 грн. по земельному податку
з юридичних осіб.

Відповідно до ст. 42 та ст. 59 Податкового
кодексу України, позивачем було
виставлено відповідачу податкові
вимоги від 09.11.2009 № 1/1595 та 13.01.2010 № 2/23,
кошти за якими відповідачем сплачені
також не були.

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом з вимогою
стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Компанія Київінвестбуд»
заборгованість зі сплати земельного
податку з юридичних осіб у розмірі 100
688,49 грн.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
у позовній заяві посилається на Акт про
результати проведення перевірки
дотримання відповідачем вимог
податкового законодавства, за
висновками якого було складено та
направлено ПАТ «Компанія
Київінвестбуд» податкове
повідомлення-рішення від 30.07.2009 №
на суму 74 811,32 грн.

Вказаний Акт містить посилання на
Рішення КМДА № 944/944 від 25.12.2008,
відповідно до п. 2 якого, позивачем
збільшувався розмір земельного
податку до 3 %, проте ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 22
вересня 2011 року у справі № К/9991/25049/11 в
касаційному порядку було залишено без
змін постанову Шевченківського
районного суду від 27 вересня 2010 року у
справі № 2а-332/10 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31 березня 2010 року, якими пункт 2
Рішення Київської міської ради II сесії
VI скликання № 944/944 від 25.12.2008 було
визнано незаконним і нечинним з
моменту прийняття. Зазначене судове
рішення набрало законної сили.

Крім цього, позивачем було надано
податкове повідомлення-рішення від
30.07.2009 № на суму 74 811,32 грн. та
податкові вимоги від 09.11.2009 № 1/1595 та №
2/23 від 13.01.2010 на суму податкового боргу
78 846,02 грн. та 75 551,67 грн. відповідно.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, податкове повідомлення-рішення
від 30.07.2009 № на суму 74 811,32 грн. та
податкові вимоги від 09.11.2009 № 1/1595 та №
2/23 від 13.01.2010 на суму податкового боргу
78 846,02 грн. та 75 551,67 грн. відповідно,
взагалі не було вручено відповідачу у
зв'язку з тим, що в них зазначена адреса
місцезнаходження відповідача: 04116, м.
Київ, вул. Салютна, 42/46. Однак, за
зазначеною адресою відповідач ніколи
не знаходився та не знаходиться на
даний час, що підтверджується витягом з
ЄДР, який наявний в матеріалах справи.

Згідно п. 6.2.4. Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від 21
грудня 2000 року № 2181-ІІІ (зі змінами та
доповненнями), податкова вимога
вважається надісланою (врученою)
юридичній особі, якщо її передано
посадовій особі такої юридичної особи
під розписки або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Податкова вимога вважається
надісланою (врученою) фізичній особі,
якщо її вручено особисто такій
фізичній особі або її законному
представникові чи надіслано листом на
її адресу за місцем проживання або
останнього відомого місця її
знаходження із повідомленням про
вручення.

У такому самому порядку надсилаються
податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта
не може вручити платнику податків
податкове повідомлення або податкові
вимоги у зв'язку з незнаходженням
посадових осіб, їх відмовою прийняти
податкове повідомлення або податкову
вимогу, незнаходженням фактичного
місця розташування (місцезнаходження)
платника податків, податковий орган
розміщує податкове повідомлення або
податкові вимоги на дошці податкових
оголошень, встановленій на вільному
для огляду місці біля входу до
приміщення податкового органу. При
цьому день розміщення такої податкової
вимоги вважається днем її вручення.

Таким чином, відповідно до вимог
законодавства, що діяло на дату
складення зазначених податкових вимог
від 09.11.2009 № 1/1595 та № 2/23 від 13.01.2010,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
податкове зобов'язання відповідача не
було узгодженим, оскільки податкова
вимога вважається надісланою
(врученою) юридичній особі, якщо її
передано посадовій особі такої
юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

Оскільки, позивачем не надано жодних
доказів щодо вручення податкових вимог
особисто уповноваженій особі
відповідача під розписку або їх
відправлення на адресу державної
реєстрації відповідача, такі податкові
зобов'язання за вказаним вище
податковим повідомленням-рішенням та
зазначеними податковими вимогами є
неузгодженими, та за неузгодженим
податковим зобов'язанням не виникає
податкового боргу, що відповідно не
може бути стягнутий в судовому порядку.

Разом з тим, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва у
справі № 2а-8662/11/2670, яка набрала
законної сили встановлено
безпідставність та незаконність
донарахувань земельного податку
відповідачу за податковим
повідомленням-рішенням від 30.07.2009 №
на суму 74 811,32 грн., а також
наступні дії позивача щодо зарахування
поточних платежів з податку на землю в
рахунок погашення зобов'язань за
податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім цього, повна та своєчасна сплата
позивачем земельного податку з
юридичних осіб за період 2009-2013 роки
підтверджується деклараціями по
земельному податку з юридичних осіб та
платіжними дорученнями, які містяться
в матеріалах даної справи, а самостійна
зміна позивачем (податковим органом)
призначень таких платежів в рахунок
погашення заборгованості за
податковим повідомленням-рішенням,
була визнана судами протиправною. Отже,
такі платежі відповідача по сплаті
самостійно визначених податкових
зобов'язань по земельного податку з
юридичних осіб мали зараховуватися
позивачем саме за їх призначенням,
відповідно до чого податковий борг у
відповідача зі сплати земельного
податку з юридичних осіб не виникав та
підстави для його стягнення відсутні.

При цьому, як вірно встановлено судом,
сума наведеного податкового боргу вже
заявлялася до стягнення з відповідача
в судовому порядку, а саме: ухвалою від
11 листопада 2010 року у справі №
2а-4274/10/2670, яка набрала законної сили та
якою було закрито провадження у справі
щодо стягнення з «Компанія
Київінвестбуд» заборгованості в
розмірі 76 990,00 гривень за клопотанням
представника Прокурора Святошинського
району м. Києва про відмову від
адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 157 КАС України, про
закриття провадження у справі суд
постановляє ухвалу. Ухвала суду про
закриття провадження у справі може
бути оскаржена. Повторне звернення з
тією самою позовною заявою не
допускається.

Враховуючи наявні у справі докази та
норми законодавства, чинного на момент
виникнення спірних відносин, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог позивача, оскільки
відповідачем вчасно та в повному
обсязі сплачувався земельний податок з
юридичних осіб у 2009-2013 роках,
відповідно до наявних у справі
декларацій по земельному податку з
юридичних осіб, що підтверджується
копіями платіжних доручень, які
містяться у справі, а самостійна зміна
позивачем (податковим органом)
призначень таких платежів в рахунок
погашення заборгованості за
податковим повідомленням-рішенням,
докази щодо належного вручення якого, а
також відповідного Акта перевірки та
податкових вимог за даним рішенням
відповідачу - відсутні, та зазначене
вже було встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
іншої адміністративної справи (рішення
набрало законної сили), а також, норма
законодавства (пункт 2 Рішення
Київської міської ради II сесії VI
скликання № 944/944 від 25.12.2008), на підставі
якої позивачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення, в рахунок
погашення зобов'язань по якому
позивачем неправомірно змінювалося
призначення платежу, заявленого
відповідачем на своєчасну та повну
сплату самостійно нарахованих
зобов'язань по земельному податку з
юридичних осіб - також була скасована в
судовому порядку, та судове рішення
набрало законної сили.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 грудня 2013 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович М.І. Кобаль

Повний текст ухвали складено та
підписано - 07.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Кобаль М.І.