Справа № К/9991/14614/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/14614/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Луганської
митниці на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 7
листопада 2011 року та постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної митної служби України,
Луганської митниці про визнання дій
протиправними,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом
до відповідача. Просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від 31
серпня 2011 року № 1862-к "По особовому
складу митних органів" в частині
припинення перебування ОСОБА_4 на
держаній службі в митних органах
України відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України "Про державну службу",
поновити його на посаді головного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил Служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Луганської митниці. Скасувати
наказ Луганської митниці від 1 вересня
2011 року № 804-к «По особовому складу».

Постановою Луганського
окружного адміністративного суду від 7
листопада 2011 року позов задоволено.
Визнанно протиправними дії Державної
митної служби України щодо припинення
перебування на державній службі ОСОБА_4
згідно наказу від 31
серпня 2011 року № 1862-к, скасовано наказ
Державної митної служби України від
31 серпня 2011 року № 1862-к в
частині припинення перебування ОСОБА_4
на державній службі в митних органах
України та наказ Луганської митниці
від 1 вересня 2011 року №
804-к. Поновлено позивача на посаді
головного інспектора відділу дізнання
та провадження у справах про порушення
митних правил Служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Луганської митниці. Стягнуто з
Луганської митниці на користь позивача
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 4234 грн. та з Державної
митної служби України та Луганської
митниці моральну шкоду у розмірі 1050
грн. Постанову суду про поновлення
ОСОБА_4 на посаді головного інспектора
відділу дізнання та провадження у
справах про порушення митних правил
Служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Луганської
митниці допущено до негайного
виконання.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2012 року постанову суду
першої інстанції змінено. Виключено
абзац сьомий з резолютивної частини
постанови про стягнення з відповідачів
на користь ОСОБА_4 моральної шкоди у
розмірі 1050 грн. 00 коп.

У касаційній скарзі Луганська митниця,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах, встановлених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з вересня 1999
року проходив державну службу в митних
органах України. З 1 серпня 2009 року
займав посаду головного інспектора
відділу дізнання та провадження у
справах про порушення митних правил
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Луганської
митниці. Присягу державного службовця
прийняв 15 вересня 1999 року.

Наказом Державної митної служби
України від 31 серпня 2011 року № 1862-К
,,По особовому складу митних
органів " за порушення Присяги
державних службовців, відповідно до
вимог п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України ,,Про
державну службу" припинено з 31 серпня
2012 року перебування на державній
службі в митних органах України
ОСОБА_4, головного інспектора відділу
дізнання та провадження у справах про
порушення митних правил служби
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил Луганської митниці. На
виконання зазначеного наказу
Луганською митницею прийнято наказ від
1 вересня 2011 року № 804-к «По особовому
складу».

Підставою для звільнення стали
результати службового розслідування,
викладені в акті службового
розслідування від 13 серпня 2011 року,
проведеного на підставі наказу
Державної митної служби України від 10
серпня 2011 року № 733, яким встановлено
факт неналежного та несумлінного
виконання ОСОБА_4 службових обов"язків,
що призвело до втрати документів та
унеможливило подальше документування
виявленого правопорушення. Комісією
зазначено, що позивачем порушено
пункти 2. 9 та 2. 14 Посадової інструкції,
що призвело до порушення вимог
приписів статей 10 та 17 Закону України
«Про державну службу» та статті 413
Митного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачами не доведено факт
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця, рішення про припинення
державної служби позивача в митних
органах прийняте з порушенням
процедури, передбаченої чинним
законодавством.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
"Про державну службу" та Дисциплінарним
статутом митної служби України (далі -
Дисциплінарний статут).

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
"Про державну службу". Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України "Про
державну службу" можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України
"Про державну службу" є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення є ретельне
службове розслідування, порядок
проведення якого регулюється
Інструкцією про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженою наказом
Державної митної служби України від 13
серпня 2010 року № 918. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 1
липня 2014 року (справа № 21-267а14).

За таких обставин, коли
оскаржувані накази не містять фактів
порушення присяги державного
службовця, зокрема, що державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків, крім того, відповідачами не
мотивовано неможливість застосування
до позивача як посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку, що
спірний наказ Державної митної служби
України від 30 серпня 2011 року № 1862-к в
частині звільнення ОСОБА_4 із займаної
посади на підставі пункту 6 частини 1
статті 30 Закону України "Про державну
службу" та наказ Луганської митниці від
1 вересня 2011 року № 804-к «По особовому
складу» є протиправними та прийнятими
необґрунтовано, у зв'язку з чим
підлягають скасуванню, а позовні
вимоги задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Луганської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року та змінену постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 7
листопада 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк