Справа № 205/4204/14-а(2а/205/133/14)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2014 рокусправа №
205/4204/14-а(2а/205/133/14) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І. розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 10 червня 2014
року позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень -
розпорядження №27805 від 07 травня 2014 року
засідання комісії по розгляду питань
зв'язаних з призначенням та
перерахунком пенсії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська, щодо
невизнання права позивача на
зарахування часу проходження
позивачем військової служби у Збройних
Силах в період з 05 серпня 1982 року по 15
січня 1997 року до 21 року 6 місяців стажу
роботу, що дає право на пенсію за
вислугою років, передбачену Законом
України «Про прокуратуру».

Скасувати рішення - розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
- суб'єкта владних повноважень - комісії
з пенсійних питань при Управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська №27805 від 07
травня 2014 року в частині відмови
ОСОБА_1, у призначенні пенсійного
забезпечення за вислугою років в
порядку ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська зарахувати йому,
ОСОБА_1, до стажу, що дає право на
отримання пенсійного забезпечення за
вислугою років в порядку ст.. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», період
проходження ним військової служби з 05
серпня 1982 року по 15 січня 1997 року, та
призначити йому, ОСОБА_1, пенсійне
забезпечення за вислугою років в
порядку ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», з часу звернення, а саме з
29 квітня 2014 року.

Постанова обґрунтована тим, що до
20-річного стажу позивача як працівнику
прокуратури, що дає право на пенсію за
вислугою років повинен бути
зарахований час проходження
військової служби з 05.08.1982 по 15.01.1997.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить скасувати оскаржену постанову,
в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
постанову прийнято судом з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В силу пункту 3 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на такі підстави.

29 квітня 2014 року позивач звернувся до
відповідача щодо призначення пенсії по
вислузі років згідно ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
відмовило ОСОБА_1 у призначенні
зазначеної пенсії у зв'язку з тим, що
стаж роботи за вислугу років згідно
Закону України «Про прокуратуру»,
складає 17 років 2 місяці 15 днів, що не
дає право на пенсійне забезпечення за
цим Законом.

Період проходження позивачем
військової служби з 05.08.1982 по 15.01.1997
позивачу не зараховано до стажу, що дає
право на пенсійне забезпечення згідно
зі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Відповідно ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» прокурори і слідчі мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років не менше: з 1 жовтня 2013 року по 30
вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому
числі стажу роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 11 років 6 місяців.

До вислуги років, що дає право на пенсію
згідно з цією статтею, зараховується
час роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах.

Отже, ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено, що до
вислуги, що дає право на пенсію згідно з
цією статтею може бути зарахована,
зокрема, строкова військова служба.
Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивач був курсантом вищого
військового навчального закладу, після
чого проходив службу у Збройних Силах
України різних посадах. Строкову
службу він не проходив.

Посилання позивача на те, що відповідач
неправомірно відмовив йому у
зарахуванні періоду проходження ним
військової служби з 05.08.1982 по 15.01.1997 до
стажу роботи, що дає право на пенсійне
забезпечення згідно зі ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» колегія
суддів вважає помилковим.

Ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу»
визначено види військової служби,
зокрема, строкова військова служба;
військова служба за контрактом осіб
рядового складу; військова служба за
контрактом осіб сержантського і
старшинського складу; військова служба
(навчання) курсантів вищих військових
навчальних закладів, а також вищих
навчальних закладів, які мають у своєму
складі військові інститути, факультети
військової підготовки, кафедри
військової підготовки, відділення
військової підготовки; військова
служба за контрактом осіб офіцерського
складу; військова служба за призовом
осіб офіцерського складу.

Таким чином, строкова військова служба
є окремим видом військової служби, та
лише цей вид військової служби може
бути зарахований до вислуги років, що
дає право на пенсію згідно ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

На підставі викладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що
відповідач правомірно не зарахував
період навчання у вищому військовому
навчальному закладі та проходження
служби у Збройних Силах України з 05.08.1982
по 15.01.1997 до стажу, що дає право на
пенсійне забезпечення згідно ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру».

Порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська -
задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 10 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про зобов'язання вчинити певні дії
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш