Справа № 2а-7864/10/1470
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/61065/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2011

у справі №2-а-7864/10/1470

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі Миколаївської
області

про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10.01.2011 позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у Жовтневому районі Миколаївської
області про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 02.11.2010 № в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 6557,80 грн. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2011
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від
10.01.2011скасовано. Прийнято нову
постанову, якою позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано рішення ДПІ у Жовтневому
районі Миколаївської області про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 02.11.2010 № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 1557,80 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача , у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції, з підстав невірного
застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведена перевірка за
дотриманням порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій у
магазині, що належить позивачу, який
розташований по АДРЕСА_1, за
результатами якої складено акт
перевірки №0085/14/20/23/НОМЕР_1 від 21.10.2010.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення п. 12, 13 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: не
забезпечення відповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
у денному звіті РРО в сумі 1157 грн. та не
ведення обліку товарів за місцем їх
реалізації та зберігання.

На підставі акта перевірки ДПІ у
Жовтневому районі Миколаївської
області прийнято рішення № від
02.11.2010 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, передбачених
ст.ст.21, 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» в сумі 7342,80 грн.

Суд касаційної інстанції вважає за
правильне погодитися з позицією суду
апеляційної інстанції щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позову.

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок ведення
обліку товарних запасів не може бути
покладений на суб'єктів
господарювання, які здійснюють
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (чинного на час
виникнення спірних відносин).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на момент перевірки
позивач перебувала на спрощеній
системі оподаткування, у зв?язку з чим у
відповідача відсутні правові підстави
для покладення на неї відповідальності
за не ведення обліку товарних запасів
за місцем їх реалізації в будь-якій
іншій формі.

Такі висновки суду апеляційної
інстанції відповідають правовій
позиції Верховного Суду України,
висловленій у постанові від 11.06.2013
(справа № 21-147а13).

Щодо порушення вимог п.13 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», то судом
апеляційної інстанції правильно не
взято до уваги доводи позивача що
невідповідність готівкових коштів на
місці проведення розрахунків склала 157
грн., а не 1157 грн., як зазначено в акті
перевірки.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

У разі невідповідності сум готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, згідно
ст.22 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

За змістом ст.2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», місце проведення розрахунків -
місце, де здійснюються розрахунки із
покупцем за продані товари (надані
послуги) та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно п.23 Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування
населення, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.2006
№833, заборонено зберігання в касі
(грошовій скриньці, сейфі тощо) грошей
готівкою, що не належать суб'єкту
підприємницької діяльності, а також
особистих речей касира чи речей інших
працівників.

З аналізу вищенаведених норм випливає,
що безумовний обов'язок забезпечувати
виконання приписів статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» щодо проведення
розрахункової операції з
застосуванням зареєстрованого,
опломбованого у встановленому порядку
та переведеного у фіскальний режими
роботи реєстратора розрахункових
операцій, забезпечення відповідності
сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в поточному «Х» звіті
РРО, покладено на суб'єктів
підприємницької діяльності.

За підтвердження факту
невідповідності готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, зазначеній у денному звіті РРО
та недотримання вимог Порядку
реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого наказом ДПА
України від 01.12.2000 №614, згідно якого
внесення чи видача готівки з місця
проведення розрахунків повинні
реєструватись через РРО з
використанням операцій «службове
внесення» та «службова видача», якщо
таке внесення чи видача не пов'язані з
проведенням розрахункових операцій,
висновки суду апеляційної інстанції
про правомірне застосування
відповідачем штрафних санкцій за дане
порушення, є правильними.

Позивач, зазначаючи, що відповідачем
зарахована до складу її готівкових
коштів готівка, яка належить продавцю,
доказів, що зазначені кошти
знаходились не на місці проведення нею
розрахунків, а вилучені в іншому місці,
не надано.

За встановлених обставин підстав для
скасування рішення суду апеляційної
інстанції з наведених в касаційній
скарзі мотивів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 відхилити, а постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун