Справа № 875/279/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року А/800/205/14, № А/800/218/14
м. Київ справа № 875/279/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді:
Васильченко Н.В.,

суддів :
Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання:
Романишин О.Р.,

за участю представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Шкурат В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку апеляційного
провадження адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
Центральної виборчої комісії на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2014
року по справі № 875/279/14 за позовом
ОСОБА_3 до Центральної виборчої комісії
про скасування постанови № 1372 від 30
вересня 2014 року, зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и л а:

04 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Центральної
виборчої комісії, у якому просив
визнати протиправною та скасувати
постанову Центральної виборчої
комісії №1372 від 30 вересня 2014 року «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_3,
ОСОБА_3 ОСОБА_4» в частині відмови в
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі №127 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року,
зобов'язати відповідача повторно
розглянути документи, подані ним для
реєстрації.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
у відповідача були відсутні законні
підстави для відмови в реєстрації його
кандидатом у народні депутати у зв'язку
із не зазначенням у заяві про
самовисування зобов'язання, у разі
обрання, припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України, та відсутністю в його
автобіографії відомостей про
громадську роботу (у тому числі на
виборних посадах).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано
постанову Центральної виборчої
комісії від 30 вересня 2014 року №1372 «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_3,
ОСОБА_3 ОСОБА_4» в частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі №127 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року. У
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим
рішенням, Центральна виборча комісія
звернулася з апеляційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить це рішення скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

ОСОБА_3 також не погодився із вказаним
рішенням суду, у зв'язку з чим подав
апеляційну скаргу, в якій просить це
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю. Визнати протиправною та
скасувати постанову Центральної
виборчої комісії №1372 від 30 вересня 2014
року «Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_3, ОСОБА_3 ОСОБА_4» в частині
відмови в реєстрації кандидата у
народні депутати України ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі №127 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року,
зобов'язати відповідача повторно
розглянути документи, подані ним для
реєстрації.

Скарги обґрунтовані невірним
застосуванням судом норм
матеріального права.

В судовому засіданні скаржники
підтримали свої апеляційні скарги,
просили їх задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційних скарг, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування Київським апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ЦВК підлягає задоволенню
повністю, а скарга ОСОБА_3 - частковому
задоволенню.

Як свідчать обставини справи,
постановою Центральної виборчої
комісії від 30 вересня 2014 року №1372, за
наслідками розгляду заяви та інших
документів, поданих позивачем до
Комісії, йому було відмовлено в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України на позачергових
виборах до Верховної Ради України, що
призначені на 26 жовтня 2014 року, в
порядку самовисування в
одномандатному виборчому окрузі №127.

Зазначене рішення мотивоване тим, що
подані позивачем документи не
відповідають вимогам Закону України
«Про вибори народних депутатів
України». Так, в оскаржуваній постанові
Комісією зазначено, що на порушення
вимог пункту 1 частини 2 статті 55 Закону
заява ОСОБА_3 про самовисування не
містить зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України. За таких обставин,
зазначає Комісія, указаний документ не
є заявою про самовисування в розумінні
приведеної норми Закону. Крім того, в
постанові стверджується, що подана
разом із заявою автобіографія позивача
не містить відомостей щодо громадської
роботи позивача (у тому числі на
виборних посадах), що не відповідає
вимогам пункту 2 частини 2 статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», а відтак цей
документ не являється автобіографією
кандидата у народні депутати України в
розумінні цієї норми.

Юридичною підставою для відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати були приписи пункту 2
частини 1 статті 60 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
згідно з якими Центральна виборча
комісія відмовляє в реєстрації
кандидата у депутати в разі
відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону.

Не погоджуючись із указаним рішенням
Центральної виборчої комісії, позивач
звернувся у суд.

Частково задовольняючи позовні вимоги
та скасовуючи спірну постанову,
Київський апеляційний
адміністративний суд виходив з того, що
наведені недоліки у згаданих
документах не можна розцінювати як
такі, що перешкоджали відповідачу
зареєструвати позивача, оскільки за
приписами пункту 2 частини 1 статті 60
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» підставою для
відмови в реєстрації кандидата у
депутати являється саме відсутність
документів, зазначених, зокрема, в
частині 2 статті 55 Закону, в тому числі,
відсутність заяви про самовисування та
автобіографії, а не невідповідність
цих документів вимогам щодо їх змісту.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками Київського
апеляційного адміністративного суду з
огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 77
Конституції України порядок
проведення виборів народних депутатів
України встановлюється законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 60 Закону України "Про вибори
народних депутатів України" Центральна
виборча комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі відсутності документів,
зазначених у частині першій статті 54 чи
частинах першій або другій статті 55
цього Закону.

Частиною другою статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" встановлено, що Центральна
виборча комісія реєструє кандидата у
депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови пред'явлення
ним особисто одного із документів,
передбачених пунктами 1 або 2 частини
третьої статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4 х 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

З системного аналізу законодавства
вбачається, що якщо у документі
пропущена буква або слово, використано
невдалий чи неточний термін або
словосполучення, але це не є перешкодою
для розуміння змісту викладених даних,
тоді це має вважатися помилкою, що
підлягає виправленню або уточненню.
Якщо ж документ оформлено не належним
чином, тобто у ньому містяться не всі
необхідні та важливі дані, що за
Законом повинні бути вказані, або
відсутні підпис, печатка та інші
необхідні реквізити, тоді слід вважати,
що документ відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, ОСОБА_3 в
заяві про самовисування надав згоду на
оприлюднення його біографічних
відомостей і зазначив про відсутність
у нього іншого представницького
мандату, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата. Також, зазначив про
зобов'язання у разі його обрання
народним депутатом України протягом
місяця після офіційного оприлюднення
результатів виборів передати в
управління іншій особі належні йому
підприємства та корпоративні права.

Разом з тим, у відповідній заяві
позивачем не зазначено зобов'язання у
разі обрання його народним депутатом
України припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України.

Колегія суддів звертає увагу, що
зазначення позивачем відомостей про
відсутність у нього іншого
представницького мандату, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата є відображенням
відповідної інформації, дійсної на час
подання заяви про самовисування до
Центральної виборчої комісії.

Натомість, зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, є
прийняттям на себе особою, яка має
намір балотуватися у народні депутати,
обов'язку у разі його обрання усунути
зазначені вище обставини, якщо вони
виникнуть у майбутньому.

Таким чином, зазначення в заяві про
самовисування зобов'язання припинити
несумісні зі статусом депутата
діяльність та/або скласти
представницький мандат є безумовним
обов'язком особи.

Відсутність у відповідній заяві
зобов'язання припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, свідчить
про оформлення документу не належним
чином, та, відповідно, дає підстави
вважати, що документ відсутній.

Крім того, у поданій позивачем
автобіографії не зазначено відомостей
щодо громадської роботи (у тому числі
на виборних посадах), зазначення яких
відповідно до пункту 2 частини другої
статті 55 Закону України "Про вибори
народних депутатів України" є
обов'язковим.

Колегія суддів вважає, що не зазначення
позивачем у поданій заяві та
автобіографії відповідних відомостей
у даному випадку не може розцінюватися
як помилка чи неточність.

Позивачем під час судового розгляду
справи не обґрунтовано причин не
зазначення ним відомостей, які є
обов'язковими відповідно до пункту 2
частини другої статті 55 Закону України
"Про вибори народних депутатів
України"; подана автобіографія також не
містить інших відомостей, зазначення
яких могло бути розцінено позивачем як
виконання ним вимог пункту 2 частини
другої статті 55 Закону України "Про
вибори народних депутатів України" в
частині обов'язкового зазначення в
автобіографії кандидата відомостей
про громадянство та громадську роботу
(у тому числі на виборних посадах).

За вказаних обставин, колегія суддів не
погоджується з висновком Київського
апеляційного адміністративного суду
щодо наявності факту обмеження права
позивача бути обраним з боку
відповідача, як суб'єкта владних
повноважень, оскільки відмова у
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати зумовлена неналежним
виконанням позивачем обов'язку щодо
подання документів із зазначенням
відповідних зобов'язань та інформації,
наявність якої законом визначена як
обов'язкова.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку щодо правомірності
постанови Центральної виборчої
комісії №1372 від 30 вересня 2014 року «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_3,
ОСОБА_3 ОСОБА_4» в частині відмови в
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі №127 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, як
такої, що прийнята на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом, з урахуванням усіх обставин,
що мають значення для прийняття
рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 202 Кодексу адміністративного
судочинства України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

За вказаних обставин, зважаючи на
неправильне застосування Київським
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального права, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку про наявність
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення із постановленням
нового, про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 196, 198, 202, 205,
207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Центральної
виборчої комісії задовольнити
повністю.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2014
року по справі № 875/279/14 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:

Судді: