Справа № 875/187/14
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/187/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.
(доповідач),

суддів: Весельської Т.Ф.,

Ємельянової В.І.,

при секретарі судового засідання:
Крапивки Л.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2,
представників: позивача ОСОБА_3,
відповідача - Васильченко Оксани
Юріївни, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Вищого
адміністративного суду України справу
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК) про скасування постанови від 30
вересня 2014 №1376 в частині відмови в
реєстрації його кандидатом у народні
депутати України, зобов'язання
повторно подані документи для
реєстрації за апеляційною скаргою
позивача на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 3 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
в суд з позовом, відповідно до якого
просив:

визнати протиправною та скасувати
постанову ЦВК від 30 вересня 2014 року №1376
в частині відмови в реєстрації його
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному окрузі № 95.;

зобов'язати відповідача повторно
розглянути подані ним документи для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України в зазначеному окрузі
та прийняти рішення відповідно до
статті 59 Закону України «Про вибори
народних депутатів України».

Посилався на незаконність
оскаржуваного рішення, оскільки воно
суперечить вимогам Конституції
України та нормам виборчого
законодавства.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 жовтня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судом, просить рішення суду
першої інстанції скасувати і ухвалити
нове про задоволення позову. Вказує на
те, що правових підстав до відмови йому
в реєстрації кандидатом у народні
депутати України не було, тому що він
подав всі, передбачені Законом України
«Про вибори народних депутатів
України» документи, в тому числі й
заяву про самовисунення. Відсутність у
заяві посилання на зобов'язання у разі
обрання депутатом припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції та законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України, може бути розцінено
як помилка чи неточність, а не
відсутність такого документу взагалі.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, з'ясувавши обставини
справи в межах, передбачених статтею 195
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги з наступних підстав.

Підстави та порядок ухвалення рішень
про відмову в реєстрації кандидата
(кандидатів) у депутати містить стаття
60 Закону України від 17 листопада 2011
року № 4061-VІ «Про вибори народних
депутатів України» (далі - Закон №
4061-VІ). При цьому перелік підстав до
відмови в реєстрації є вичерпним.

Відповідно до положень частини першої
цієї норми, ЦВК відмовляє у реєстрації
кандидата (кандидатів) в депутати, у
тому числі в разі відсутності
документів, зазначених у частині
першій статті 54 чи частинах першій або
другій статті 55 цього Закону.

Як установлено судом першої інстанції,
що відповідає фактичним обставинам
справи, позивачем не подано заяву про
самовисунення, яка б відповідала
вимогам пункту 1 частини другої статті
55 Закону № 4061-VІ. Зокрема, заява не
містить зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції і законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України, хоча такі відомості є
однією із складових цього документу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
висновок суду не спростовують і не
дають підстав вважати його незаконним.

Згідно академічного тлумачного
словника української мови, під
помилкою розуміється неправильність у
написанні слова, у підрахунках,
неправильність у вчинках, діях,
неправильна думка, хибне уявлення про
когось, щось, некоректність результату
яких-небудь дій. Неточність -
відхилення від істини, від норми.

Позивач, при складенні та подачі заяви,
припустився не помилки чи неточності, а
подав документ, який не відповідає
вимогам закону.

Документ повинен відповідати певним
вимогам, бути відповідним чином
оформленим з метою його використання і
збереження. Документ, як цілісна
системи, складається з двох основних
доданків - інформаційної і
матеріальної. Інформаційна функція
документа - це здатність задовольняти
потреби суспільства в інформації.
Основним критерієм інформативності
документа є його інформаційна ємність,
тобто кількість і якість інформації.

Відсутність однієї із складових, тобто
інформаційної чи матеріальної, не дає
підстав вважати, що то є документ.

З урахуванням зазначених обставин та
норм права, в тому числі частини другої
статті 19 Конституції України,
відповідно до якої органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, ЦВК прийшла до обґрунтованого
висновку про фактичну відсутність
заяви ОСОБА_2 про самовисунення, тому
оскаржувана постанова цього органу є
законною.

Посилання позивача на зразок заяви, яка
розміщена на сайті ЦВК, і зміст якої
привів до помилки, неможна визнати
переконливими. Згідно цього документа
(а.с.7) у заяві повинно бути зазначено
зобов'язання, у разі обрання народним
депутатом України, припинити
діяльність (скласти представницький
мандат), яка (який) відповідно до
Конституції та законів України
несумісна (несумісний) з мандатом
народного депутата України. У примітці
до заяви лише вказана можливість у разі
відсутності іншого представницького
мандата, який згідно Конституції та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата України зазначити,
що іншого представницького мандата,
який відповідно до Конституції і
законів України несумісний з мандатом
народного депутата України немає.
Тобто у цій примітці йде роз'яснення
про можливість написання щодо
представницького мандата, а не
припинення певної діяльності.

Колегія суддів не може погодитися з
доводами позивача й щодо надмірного
формалізму, допущеного ЦВК. Як
зазначалося вище, ЦВК, як один із
державних органів повинен діяти лише в
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України (частина друга статті 19
Конституції України).

Аналіз вказаної норми свідчить про те,
що перелік повноважень органів, котрі
здійснюють функції держави, підлягає
точному та повному
формально-юридичному визначенню,
закріпленому в тексті Конституції і
законів.

Перелік відомостей, які необхідно
вказати в заяві про самовисунення
наведені у пункті 1 частини першої
статті 55 Закону № 4061-VІ, в тому числі й
щодо зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України. При цьому слід
зазначити, що вказане зобов'язання
носить не формальний характер, тому що
у випадку такого сумісництва особою
можуть порушуватися положення статті 3
Закону України від 17 листопада 1992 року
№2790-XII «Про статус народного депутата
України», статті 7 Закону України від 7
квітня 2011 року №3206-VI «Про засади
запобігання і протидії корупції».

Позивач таке зобов'язання не вказав,
хоча в автобіографії він зазначив, що
займається підприємницькою
діяльністю, тому ЦВК., як того вимагає
стаття 60 Закону № 4061-VІ, прийняла
законне рішення про відмову в
реєстрації кандидата у депутати.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 172, 177, 195, 196, 198, 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

Т.Ф. Весельська

В.І. Ємельянова