Справа № 805/9476/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/52175/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненко
А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Красноармійську та
Красноармійському районі на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09 жовтня 2013 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України у
м. Красноармійську та
Красноармійському районі (надалі -
управління) до державного підприємства
«Вугільна компанія «Краснолиманська»
(надалі - державне підприємство) про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Управління звернулось з позовом про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до п.
«а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в розмірі 5 135
044,74 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач
всупереч вимог пункту 2 розділу XV
Прикінцеві положення Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування", пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, не відшкодовує
Пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які працювали
на роботах з особливо шкідливими і
важкими умовами праці за списком №1, за
період з березня по травень 2013 року
внаслідок чого утворилась
заборгованість у вказаній сумі.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року, позов Управління задоволено
частково. Стягнуто з державного
підприємства 114 927, 34 грн.
заборгованості відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій. Суди задовольнили вимоги щодо
відшкодування виплачених пенсій за
списком №1 лише щодо підземних
працівників з повним робочим днем,
робота яких не була пов'язана з
видобутком вугілля та працівників, які
не були зайняті на підземних роботах
повний робочий день. В іншій частині
позовні вимоги були визнані
необґрунтованими, оскільки суди
дійшли висновку, що такі витрати не
підлягають відшкодуванню
підприємством.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій управління, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
про задоволення позову у повному
обсязі.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення відповідача, у якому
підприємство рішення судів попередніх
інстанцій вважає такими, що прийняті із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, та просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що управлінням на
підставі розрахунків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "а"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пред'явлено до
відшкодування здійснені ним витрати на
виплату пенсій за період з 01 березня 2013
року по 01 червня 2013 року у розмірі 5 135
044,74 грн.

Висновок судів попередніх інстанцій
про часткове задоволення позову судова
колегія вважає помилковим та таким, що
не відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій у
цій категорії справ (справи № 21-471а13,
21-310а13, 21-215а13 , № 21-261а14, №21-12а13,
№21-167а12, № 21-33а12), яка є обов'язковою для
судів відповідно до ст. 244-2 КАС України.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV) пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди особам, зазначеним в абзаці
першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28
Закону № 1058-IV. При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків
до 100-відсоткового розміру
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій до
набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

Як зазначив Верховний Суд України у
постанові від 11 лютого 2014 року у справі
№ 21-471а13 аналіз наведених положень дає
підстави для висновку про те, що із
набранням чинності Законом № 1058-IV (з 1
січня 2004 року) витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
підставі пункту «а» частини першої
статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були
зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями. Обов'язок підприємств
та організацій з відшкодування
понесених ПФУ після 1 січня 2004 року
витрат на виплату і доставку
зазначених пенсій не пов'язаний із
датою призначення такої пенсії чи
часом набуття необхідного для цього
пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-XII.

Отже фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.
1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» підлягають
відшкодуванню підприємствами.

Наведене дає підстави для висновку про
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
скасування оскаржуваних судових
рішень відповідно до статті 229 КАС
України та прийняття нового про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 229, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Красноармійську та Красноармійському
районі задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09 жовтня 2013 року скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов управління Пенсійного фонду
України у м. Красноармійську та
Красноармійському районі
задовольнити.

Стягнути з державного підприємства
«Вугільна компанія «Краснолиманська»
(85310, Донецька область, м. Родинське, р/р
0720 в філії «Відділення ПАТ
«Промінвестбанк» в м. Красноармійськ»,
МФО334497) на користь управління
Пенсійного фонду України у м.
Красноармійську та Красноармійському
районі (85302, Донецька обл., м.
Красноармійськ, вул. Свердлова 154,
, р/р 64 в ДОУ ВАТ
«Державний ощадбанк в м. Донецьку» МФО
335106) заборгованість по відшкодуванню
пільгових пенсій в сумі 5 135 044 грн. 74 коп.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є. Донець