Справа № 875/267/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 875/267/14
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів
Кучми А.Ю., Мамчура Я.С.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії, третя
особа ОСОБА_3, про визнання
протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Центральної виборчої
комісії про визнання протиправною та
скасування постанови від 29.09.2014 року №
1335 «Про реєстрацію кандидатів у
народні депутати України, які
балотуються в одномандатних виборчих
округах у порядку самовисування на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року» в
частині реєстрації кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_3

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на
безпідставність прийняття спірної
постанови в оскаржуваній частині,
оскільки, на його думку, здійснена
відповідачем реєстрація ОСОБА_3
кандидатом у народні депутати України
є неправомірною з підстав не
проживання даного кандидата в Україні
протягом останніх п'яти років.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, через канцелярію суду надав
належним чином завірену копії
оскаржуваної постанови та документи,
на підставі яких її прийнято.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, свого представника для
участі в розгляді справи не направив,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

За таких обставин суд знаходить за
можливе розглянути справу у
відсутності нез'явившихся осіб.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для вирішення даного спору,
суд знаходить, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, з огляду на
наступне:

В судовому засіданні встановлено,
що 29.09.2014 року відповідачем прийнято
спірну постанову № 1335, якою ОСОБА_3
зареєстровано кандидатом у народні
депутати України.

Згідно ч. 2 ст. 76 Конституції України
народним депутатом України може бути
обрано громадянина України, який на
день виборів досяг двадцяти одного
року, має право голосу і проживає в
Україні протягом останніх п'яти років.
Зазначені приписи повністю
кореспондуються з вимогами ч. 1 ст. 9
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» (далі - Закон).

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 9
проживання в Україні для цілей Закону
означає: 1) проживання на території в
межах державного кордону України; … ; 3)
перебування громадян України у
встановленому законодавством порядку
у відрядженні за межами України в
закордонних дипломатичних установах
України, міжнародних організаціях та
їх органах; 4) … .

За ст. 1 Закону України «Про
громадянство України» безперервне
проживання на території України -
проживання в Україні особи, якщо її
разовий виїзд за кордон у приватних
справах не перевищував 90 днів, а в сумі
за рік - 180 днів.

Аналіз зазначених правових норм
свідчить, що чинним законодавством не
встановлено вимоги щодо необхідності
фізичного перебування особи на
території України протягом 365 (366) днів
на рік протягом п'яти останніх перед
днем виборів років.

Отже, визначальним для вирішення
даної справи є встановлення або
спростування факту проживання ОСОБА_3 в
Україні протягом останніх п'яти років,
з огляду на те, що основною і єдиною
підставою для скасування спірної
постанови позивач зазначає саме
обставини такого не проживання в
Україні протягом останніх п'яти років
даною особою.

Перш за все, слід зауважити, що 28.10.2012
року ОСОБА_3 був обраний народним
депутатом України по одномандатному
виборчому округу № 93 (Київська
область).

Таким чином, період проживання третьої
особи в Україні протягом 2011 року вже
досліджувався відповідачем, а
реєстрація ОСОБА_3 кандидатом у народні
депутати в 2012 році вказує на те, що
протягом 2011 року - листопад 2012 року дана
особа перебувала в Україні понад 180
днів.

За таких обставин дослідженню
підлягає період перебування ОСОБА_3 в
Україні протягом листопада 2012 - 2013
років.

З інформаційної довідки від 24.09.2014
року щодо проживання в Україні
протягом останніх п'яти років, поданої
ОСОБА_3 до Центральної виборчої комісії
вбачається, що останній

у 2012 році:

1) за час перебування на посаді
президента Федерації кінного спорту
України перебував у службових
відрядженнях для участі у змаганнях з
кінного спорту України протягом 107
днів;

2) за період роботи в ТОВ «Надра
Геоцентру» перебував:

- у відпустках для підготовки та
участі у спортивних змаганнях протягом
35 днів;

- у щорічних основних відпустках
протягом 24 днів;

- у відпустках без збереження
заробітної плати протягом 13 днів;

у 2013 році:

1) за період роботи в Верховній Раді
України перебував:

- у щорічній відпустці з 15 липня 2013 року
по 29 серпня 2013 року (45 календарних днів);

- у відрядженні у складі офіційної
делегації Верховної Ради України до
Французької Республіки для участі у
засіданні комітету ГІАРЄ протягом 3
днів (з 02.06.2013 року по 04.06.2013 року;

- у службовому відрядженні в складі
офіційної делегації Верховної Ради
України до Російської Федерації
протягом 5 днів (з 19.09.2013 року по 23.09.2013
року).

При повторній подачі ОСОБА_3 до ЦВК
заяви про самовисування разом з
необхідними документами для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України ОСОБА_3 надав також
накази, листи, тощо, якими
підтверджуються вказані вище періоди
службових відряджень та відпусток.

Судова колегія не може не зауважити,
що період перебування ОСОБА_3 у
службових відрядженнях у Міжнародну
організацію «Федерація кінного
спорту», зважаючи на приписи п. 3 ч. 2 ст. 9
Закону, зараховується в період
проживання в Україні за цим Законом.

Постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2014 року,
залишена без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 24
вересня 2014 року (справа № 875/57/14), не може
бути підставою для задоволення позову,
оскільки предметом вказаного спору
являлася постанова ЦВК від 16.09.2014 року
№ 960, а, отже, розгляд зазначеної справи
здійснювався на підставі інших
доказів.

В даному випадку при прийнятті
спірної постанови ЦВК зазначили інше
правове обґрунтування наявності
підстав для реєстрації ОСОБА_3,
оскільки керувалися документами,
повторно наданими ОСОБА_3 для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України.

Крім того, Закон не забороняє двічі
звертатися до ЦВК з документами на
реєстрацію кандидатом у народні
депутати України, тому зауваження
позивача з даного питання є законно
необґрунтованими.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» (далі Закон) Центральна
виборча комісія реєструє кандидата у
депутати у відповідному окрузі за
умови отримання нею визначених
документів.

Отже, у своїй сукупності добуті
докази не спростовують легітимність
спірної постанови ЦВК від 29.09.2014 року №
1335. Відповідач при прийнятті спірної
постанови діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Виходячи з вимог ч. 9 ст. 172 КАС
України, суд приймає до розгляду
позовну заяву щодо рішення виборчої
комісії незалежно від сплати судового
збору. У разі несплати судового збору
на момент вирішення справи суд
одночасно вирішує питання про
стягнення судового збору відповідно до
правил розподілу судових витрат,
встановлених цим Кодексом, проти чого
позивач не заперечував.

Зважаючи на те, що судовий збір на
час вирішення спору так і не сплачено,
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність стягнення з позивача
на користь держави 73 грн. 08 коп., як того
вимагає ч. 2 ст. 4 Закон України «Про
судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись
ст. 77 Конституції України, ст.ст. 52 - 56
Закону України «Про вибори народних
депутатів», ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 122, 158-163, 167, 172 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 73
(сімдесят три) грн. 08 коп. судового
збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня її проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Саприкіна І.В.

Судді:
Кучма А.Ю.

Мамчур Я.С.

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді
Кучма А.Ю.

Мамчур Я.С