Справа № 2а-10383/11/1370
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.
Справа № 876/6183/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря Гнатів А.
З.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Тістечко Ю. Я.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Львівської митниці Міндоходів
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 6 травня 2014
року у справі № 2а-10383/11/1370 за позовом
ОСОБА_3 до Державної митної служби
України, Львівської митниці Міндоходів
про скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
заявою в порядку статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в якій, з врахуванням заяви про
зменшення вимог, просить визнати
протиправною бездіяльність
відповідачів щодо затримки виконання
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2012 року про поновлення його на посаді
головного інспектора оперативного
відділу служби боротьби з контрабандою
та порушенням митних правил Львівської
митниці та стягнення з Львівської
митниці Міндоходів середнього
заробітку за час затримки виконання
постанови суду за період з 22 березня 2012
року по 18 травня 2013 року в розмірі 32001,53
грн.

Заяву мотивує тим, що рішення
Львівського апеляційного
адміністративного суду про поновлення
його на роботі набрало законної сили 21
березня 2012 року проте фактично його
було поновлено на роботі лише 18 травня
2013 року. Відтак він має право на виплату
середнього заробітку за час затримки
виконання постанови суду.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 6 травня 2014
року заяву задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність Державної
митної служби України, яка полягає у
затримці виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2012 року у справі № 2а-10383/11/1370 в частині
поновлення ОСОБА_3 на посаді головного
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Львівської
митниці.

Постановлено стягнути з Львівської
митниці Міндоходів на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час затримки
виконання постанови суду за період з 22
березня 2012 року по 18 травня 2013 року у
розмірі 32001 грн 53 коп.

З таким рішенням суду не погодилась
Державна митна служба України. Подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти
ухвалу, якою в задоволенні заяви
відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що заяву подано з порушенням
передбачених законом строків, а відтак
вона має бути повернута заявнику.

Представник заявника в судовому
засіданні надав пояснення, проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив, просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, просив
апеляційну скаргу задоволити, рішення
суду першої інстанції скасувати та
прийняти ухвалу, якою в задоволенні
заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не належить до задоволення з
наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
позивач звертався з адміністративним
позовом до відповідачів про скасування
наказу, поновлення на посаді та виплату
коштів за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року в задоволенні позовних вимог
позивача відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2012 року, яка була залишена без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
від 12 листопада 2013 року постанову
першої інстанції скасовано та прийнято
нову, якою позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України по
особовому складу Львівської митниці №
1821-к від 29.08.2011 року в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України
головного інспектора оперативного
відділу служби боротьби з контрабандою
та порушеннями митних правил
Львівської митниці ОСОБА_3; поновлено
позивача на посаді головного
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Львівської
митниці; стягнуто з Львівської митниці
на користь ОСОБА_3 середню заробітну
плату за час вимушеного прогулу за
період з 29 серпня 2011 року по 21 березня
2012 року в розмірі 37028,88 грн за
виключенням обов'язкових платежів.

На виконання постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 березня 2012 року видано виконавчий
лист № 2а-10383/2011 від 11 квітня 2012 року.

28 січня 2013 року на основі вказаного
виконавчого листа державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкрито виконавче
провадження про поновлення ОСОБА_3 на
посаді головного інспектора
оперативного відділу служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Львівської митниці.

8 травня 2013 року Державною митною
службою України видано наказ № 751-к «По
особовому складу митних органів» та
поновлено заявника на посаді з 30 серпня
2011 року.

Водночас, відповідно до матеріалів
справи заявник був ознайомлений з
наказом лише 18 травня 2013 року.

Відповідно до статті 267 КАС України
особа-позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду. За відсутності
обставин протиправності відповідних
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень - відповідача та
порушення ним прав, свобод, інтересів
особи-позивача, суд залишає заяву без
задоволення. У разі наявності підстав
для задоволення заяви суд ухвалює одну
із постанов, що передбачені частиною
другою статті 162 цього Кодексу. Така
постанова може бути оскаржена лише в
апеляційному порядку.

Статтею 235 Кодексу законів про працю
України передбачено, що при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 8 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 якого нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що
у разі затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Приймаючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції вірно виходив з
положень пунктів 2, 3 частини 1 статті 256
КАС України, відповідно до яких,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць;
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Також суд першої інстанції вірно
зазначив, що відповідно до частини 2
статті 257 КАС України, судове рішення,
яке набрало законної сили або яке
належить виконати негайно, є підставою
для його виконання.

Щодо тверджень апелянта, про пропуск
заявником строку передбаченого
статтею 267 КАС України, то такі є
безпідставними.

Заявником при поданні заяви вказано, що
про порушення свого права він дізнався
лише з ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року, якою його позов про стягнення
середнього заробітку залишено без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Відтак у заявника виникло право на
виплату йому середнього заробітку або
різниці в заробітку за час затримки
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення органу, який
розглядав трудовий спір про поновлення
на роботі незаконно звільненого
працівника.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення -суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 6 травня 2014
року у справі № 2а-10383/11/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий суддя:
Кузьмич С. М.

Судді:
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 26 вересня
2014 року