Справа № 2а-8937/11/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р.
Справа № 126148/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 05.09.2011 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання прийняти до відшкодування
виплачені суми щомісячної державної
адресної допомоги в сумі 149869,11 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області 09.07.2011року звернулось до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання прийняти до відшкодування
виплачені суми щомісячної державної
адресної допомоги в сумі 149869,11 грн.

Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовує ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 4 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».
Позивач зазначає, що відповідачем не
прийнято до заліку виплачені суми
державної адресної допомоги та витрати
на виплату та доставку пільгових
пенсій за період з лютого 2010 року по
червень 2011 року на загальну суму 149869,11
грн., що підтверджується списками осіб,
пенсії яких пред'явлені до
відшкодування Управлінням Пенсійного
фонду за лютий 2010 року - червень 2011 року.
Вказані витрати позивач включив в акт
звірки, які відповідач зобов'язаний
відшкодувати.

Оскаржуваною постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
05.09.2011 року в задоволенні позовної
заяви Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Львівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання прийняти до відшкодування
виплачені суми щомісячної державної
адресної допомоги в сумі 149869,11 грн. -
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою задоволити
позовні вимоги в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 4
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Позивач зазначає, що
відповідачем не прийнято до заліку
виплачені суми державної адресної
допомоги та витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
лютого 2010 року по червень 2011 року на
загальну суму 149869,11 грн., що
підтверджується списками осіб, пенсії
яких пред'явлені до відшкодування
Управлінням Пенсійного фонду за лютий
2010 року - червень 2011 року. Вказані
витрати позивач включив в акт звірки,
які відповідач зобов'язаний
відшкодувати.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Львівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання прийняти до заліку
виплачену щомісячну державну адресну
допомогу в сумі 149869,11 грн. задоволенню
не підлягають, оскільки законодавцем
на позивача та відповідача по справі,
покладений лише обов'язок провести
звірку витрат за особовими справами
потерпілих та скласти відповідний акт
щомісячної звірки відповідних витрат,
у якому визначити загальну суму витрат,
що підлягає відшкодуванню та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подати
його відповідно головним управлінням.
Виконання відповідачем вказаних вимог
підтверджується вищезгаданими
списками за лютий 2010 року - червень 2011
року. Суд не може примусити
(зобов'язати прийняти до заліку
виплачену щомісячну державну адресну
допомогу) відповідача робити те, що не
передбачено законодавством. Крім
цього, головні управління Пенсійного
фонду та Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі акта щомісячної звірки
витрат, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, які відшкодуються на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

В списках осіб, пенсії яких
представлені для відшкодування за
лютий 2010 року - червень 2011 року вказано
кількість осіб та суми витрат що
підлягають відшкодуванню. У згаданих
списках, позивачем підготовлено списки
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за вказаний період із
зазначенням загальних сум витрат, що
підлягають відшкодуванню.

У згаданих списках, відповідачем
перевірено та прийнято до заліку
список осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за вказаний період із
зазначенням загальних сум витрат, що
підлягають відшкодуванню.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про пенсійне забезпечення»№ 1788-ХІІ
від 05.11.1991 року із змінами і
доповненнями, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»№ 1105-ХІV від 23.09.1999 року
із змінами і доповненнями, Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року N 55-4/4 із змінами і
доповненнями, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за № 376/7697, КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього ж Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Кожна особа, яка
звернулася за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», спори щодо суми
страхових внесків, а також щодо розміру
шкоди та прав на її відшкодування,
накладення штрафів та з інших питань
вирішуються в судовому порядку.

По суті спору, мають значення для
вирішення справи, обставини щодо
складання актів щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у яких визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню.

Відповідно до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення» розроблено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Згідно п. 5 вказаного Порядку, органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).

Згідно п. 6 вказаного Порядку, головні
управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 4), та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Згідно п. 2 вказаного Порядку, цей же
Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
(далі - Фонд соціального страхування
від нещасних випадків) Пенсійному
фонду України (далі - Пенсійний фонд)
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Миколаївському районі
Львівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Миколаївському
районі Львівської області про
зобов'язання прийняти до заліку
виплачену щомісячну державну адресну
допомогу в сумі 149869,11 грн. задоволенню
не підлягають, оскільки законодавцем
на позивача та відповідача по справі,
покладений лише обов'язок провести
звірку витрат за особовими справами
потерпілих та скласти відповідний акт
щомісячної звірки відповідних витрат,
у якому визначити загальну суму витрат,
що підлягає відшкодуванню та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подати
його відповідно головним управлінням.
Виконання відповідачем вказаних вимог
підтверджується вищезгаданими
списками за лютий 2010 року - червень 2011
року.

Суд не може примусити (зобов'язати
прийняти до заліку виплачену щомісячну
державну адресну допомогу) відповідача
робити те, що не передбачено
законодавством. Крім цього, головні
управління Пенсійного фонду та
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат, які
відшкодуються на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України.

Вказана позиція узгоджується із
позицією ВАС України викладеною у
ухвалі від 21.01.2010 року № К-3185/09, ухвалі
від 11.02.2010 року № К-46960.

Таким чином, позовні вимоги позивача
про зобов'язання включити до акту
щомісячної звірки для відшкодування
витрати виплаченої щомісячної
державної адресної допомоги не
підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що пунктом 4 цієї постанови К М
України встановлено, що виплата
щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону №1105-XIV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05.09.2011 року
у справі № 2а-8937/11/1370 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.М. Качмар

О.М. Гінда