Справа № 804/11209/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р. Справа № 804/11209/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Чудновській А.С.

за участю представників:

позивача
Гаценка О.В.

відповідача
Гагарського А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Казбег»
до Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Казбег» звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Криворізької центральної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області з позовними вимогами про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
11.07.2014 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне:

- в порушення статей 19, 61, 127
Конституції України службові
(посадові) особи Криворізької
центральної ОДПІ в акті вказали на
порушення цивільного та
господарського законодавства, зокрема
статей 203, 215, 228, 627 Цивільного кодексу
України, статті 207 Господарського
кодексу України, предметом регулювання
яких не є податкові правовідносини,
вказані кодекси не є податковим
законодавством;

- органи державної податкової
служби не мають повноважень щодо
нагляду за дотриманням цивільного та
господарського законодавства, не
уповноважені спотворено тлумачити
вказані закони на свою користь, а отже
висновки щодо порушення вказаних норм
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України є
неправомірними та такими, що здійснені
з перевищенням повноважень;

- перевірка ТОВ «ГАТІОРА» не
проводилась зовсім, в тому числі в
рамках кримінального-процесуального
законодавства, тим більше, що
перевіряючі не розрізняють поняття між
відкриттям кримінального провадження
та порушенням кримінальної справи;
інформація від 31.03.2014 року
№161/26-56-22-01-03/38091733 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ГАТІОРА» (код за ) щодо
господарських взаємовідносин із
платниками податків за період з 01.01.2014р.
по 28.02.2014р. для відпрацювання
підприємств по ланцюгу постачання та
витяг з кримінального провадження
№0000036, згідно якого по ТОВ
«ГАТІОРА» (код за ) порушено
кримінальну справу за статтею 205 ч.2 КК
України» не можуть бути податковою
інформацією, вичерпаний перелік даних,
які є податковою інформацією,
зазначено в статтях 72, 73 Податкового
кодексу України;

- висновок податкового органу є
безпідставним та незаконним, оскільки
Криворізька центральна ОДПІ почала та
провела перевірку з порушенням статей
78, 79 Податкового кодексу України, не
взяла до уваги всі первинні документи,
що були представлені платником
податків;

- висновки Акту перевірки
ґрунтуються на припущеннях, однак, ці
припущення не можуть бути підставою
для висновку про безпідставність
завищення витрат на придбання робіт,
послуг, які не підтверджені
відповідними первинними документами,
які б свідчили про здійснення
платником податку таких витрат;

- усі документи бухгалтерського та
податкового обліку згідно вимог Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та
Податкового кодексу України були
надані перевіряючим, але з невідомих
причин, зазначені документи не
прийняті до уваги. Тобто, посадові
особи ДПІ зробили такий висновок з
перевищенням своїх повноважень, не
маючи при цьому правових підстав та
документального обґрунтування;

- Податковий кодекс України
виникнення у платника податку на
додану вартість права на податковий
кредит не ставить у залежність від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання. Несплата продавцем
податку на додану вартість до бюджету,
у разі фактичного здійснення
господарської операції, не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку, якщо він
виконав усі передбачені законом умови
отримання такого відшкодування і має
всі документальні підтвердження
розміру заявленого податкового
кредиту. Така правова позиція
викладена, зокрема, в постановах
Верховного Суду України від 22.10.2010 року,
від 31.01.2011 року;

- під час прийняття незаконного
податкового повідомлення рішення
відповідач діяв не у правовому полі, не
у спосіб, передбачений чинними
нормативно-правовими актами України,
його дії, вчинені поза межами наданих
законом повноважень, спрямовані не на
перевірку дотримання позивачем вимог
податкового законодавства. Як
наслідок, таки дії порушили права та
законні інтереси позивача.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову
заперечував, до суду надав письмові
заперечення, в яких свою позицію
обґрунтовував тим, що:

- до перевірки не надано
документів, що свідчать про отримання
товару за якістю (п.п. 3.4 договору
продажу від 14.01.2014 року №1401/140 -
приймання товару по кількості і якості
відповідно до вимог інструкції від
23.04.66 №П-7), у зв'язку з чим визначити
виробника листа в ході перевірки не є
можливо;

- не надано пояснень, чому
перевозився товар (Лист г/к 08ПС
5x1500x6000мм) з 22 січня по 31 січня 2014 року, а
видаткова накладна на отримання товару
(Лист г/к 08ПС 5x1500x6000мм) 31 січня 2014 року,
що суперечить п.п. 3.3 договору від 14.01.2014
року №1401/14, де право власності на товар
виникає у покупця після підписання
накладної;

- до перевірки не надано акти
виконаних робіт на об'єкті ПАО
«Днепроенерго» Запорожская ТЕС з
повним описом робіт та використаних
матеріалів;

- з урахуванням пункту 44.6 статті 44
Податкового кодексу України ТОВ
«Казбег» документи для перевірки не
надало, тому такі документи вважаються
у підприємства відсутніми;

- між ТОВ «Казбег» та ТОВ «Гатіора»
відсутня реальність здійснення
господарських операцій та, як наслідок,
юридична дефектність відповідних
первинних документів не дають змоги
формувати дані податкового обліку;
первинні документи, щодо здійснення
господарських операцій з ТОВ «Гатіора»
не містять достовірної інформації та
не несуть в собі доказової сили
господарських операцій;

- Криворізька центральна ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області вважає висновки акту перевірки
та винесене податкове
повідомлення-рішення правомірними та
законними.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі
направлення від 16.06.2014 року №176, на
підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20, абзаців 1, 3, 4 підпункту 75.1.2
пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України, відповідно до наказу від 13.06.2014
року Криворізькою центральною ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Казбег» (код за
) з питання дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства України під час
здійснення взаємовідносин з ТОВ
«Гатіора» (код за ) за період
з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року, за
результатами якої складено Акт від
27.06.2014 року №800/22-02/31123135, яким
встановлено наступні порушення:

- пункту 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України, статті 1, пункту 2
статті 3, статті 4, пункту 6 статті 8,
пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року
№996-ХІV, пункту 2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за №168/704
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з ТОВ «Гатіора»;

- підпункту 185.1 статті 185, пунктів
198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість у сумі 267850,00
грн. по взаємовідносинам з ТОВ
«Гатіора» за січень 2014 року.

На підставі акту перевірки від 27.06.2014
року №800/22-02/31123135 Криворізькою
центральною об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області винесене
податкове повідомлення-рішення від
11.07.2014 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму
401775,00 грн., у тому числі за основним
платежем 267850,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 133925,00
грн.

З акту від 27.06.2014 року №800/22-02/31123135
вбачається, що перевіркою
взаємовідносин ТОВ «Казбег» () з ТОВ «Гатіора» () за січень 2014 року встановлено
наступне.

До проведення позапланової
документальної перевірки по
господарських відносинах ТОВ «Казбег»
з платником податків ТОВ «Гатіора»
Криворізькою центральною ОДПІ вручено
лист ТОВ «Казбег» від 22.05.2014 року
№6958/22-02 про надання документів та
письмових пояснень. Листом ТОВ
«Казбег» від 28.05.2014 року №28/5-14
відмовлено в наданні документів.

Від ДПІ у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві отримано податкову інформацію:

- від 31.03.2014 року №161/26-56-22-01-03/38091733
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Гатіора» (код за
) щодо господарських
взаємовідносин із платниками податків
за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року для
відпрацювання підприємств по ланцюгу
постачання;

- витяг з кримінального
провадження №0000036, згідно якого
по ТОВ «Гатіора» (код за )
порушено кримінальну справу за статтею
205 частина 2 Кримінального кодексу
України.

У податковій декларації з ПДВ за січень
2014 року ТОВ «Казбег» від 18.02.2014 року
№ (додаток №5) позивачем
задекларовано взаємовідносини з ТОВ
«Гатіора» на суму ПДВ 267850,00 грн.

Відповідно до договору від 14.01.2014 року
№1401/14, укладеного між ТОВ «Казбег»
(покупець) та ТОВ «Гатіора» (продавець,
м. Київ, вул. Червонопільська, 5, , іпн. 63):

1.1. Продавець зобов'язується
передати у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар в асортименті та
кількості, згідно накладних, які є
невід'ємною частиною даного договору;

2.1. Покупець здійснює оплату
шляхом перерахунку грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця, після
отримання товару протягом 45 днів.
Можлива передоплата.

3.1. Передача товару здійснюється
партіями протягом терміну дії
договору.

3.2. Документом підтверджуючим
передачу товару є накладна, підписана
Сторонами.

3.3. Право власності на товар
виникає у покупця після підписання
накладної.

3.4. Приймання товару по кількості
та якості здійснюється у відповідності
до вимог Інструкції від 15.06.1965 року №П-6
та Інструкції від 23.04.1996 року №П-7.

На виконання умов договору поставлено
товар ТОВ «Казбег», на що виписані
видаткові та податкові накладні на
загальну суму 1607100 грн., у тому числі ПДВ
267850 грн.:

- видаткова накладна від 31.01.2014
року №1741, податкова накладна від 31.01.2014
року №1741, за номенклатурою - лист г/к
08ПС 5х1500х6000мм, кількість - 50 т, на суму
330000 грн., у тому числі ПДВ 55000 грн.;

- видаткова накладна від 31.01.2014
року №1742, податкова накладна від 31.01.2014
року №1742, за номенклатурою - лист г/к
08ПС 5х1500х6000мм, кількість - 50 т, на суму
330000 грн., у тому числі ПДВ 55000 грн.;

- видаткова накладна від 31.01.2014
року №1743, податкова накладна від 31.01.2014
року №1743, за номенклатурою - лист г/к
08ПС 5х1500х6000мм, кількість - 50 т, на суму
330000 грн., у тому числі ПДВ 55000 грн.;

- видаткова накладна від 31.01.2014
року №1744, податкова накладна від 31.01.2014
року №1744, за номенклатурою - лист г/к
08ПС 5х1500х6000мм, кількість - 50 т, на суму
330000 грн., у тому числі ПДВ 55000 грн.;

- видаткова накладна від 31.01.2014
року №1745, податкова накладна від 31.01.2014
року №1745, за номенклатурою - лист г/к
08ПС 5х1500х6000мм, кількість - 43,5 т, на суму
287100 грн., у тому числі ПДВ 47850 грн.;

До перевірки не надано копії книги
довіреностей, довіреності на отримання
товару від ТОВ «Гатіора».

Крім того, до перевірки не надано
документів, що свідчать про отримання
товару за якістю (підпункт 3.4. Договору
від 14.01.2014 року №1401/14) у зв'язку із чим
визначити виробника товару (листа) в
ході перевірки було неможливо.

ТОВ «Казбег» до перевірки надано
банківські виписки, згідно яких
здійснено оплату за товар:

- п/д №183 від 14.03.2014 року на загальну
суму 131400,00 грн., у тому числі ПДВ 21900,00
грн.;

- п/д №194 від 27.03.2014 року на загальну
суму 127265,00 грн., у тому числі ПДВ 21210,83
грн.

Між ТОВ «Казбег» та ТОВ «Гатіора»
складений акт звірки
взаєморозрахунків від 31.03.2014 року №119,
залишок на користь ТОВ «Гатіора» склав
1348435,00 грн., у зв'язку із чим був
складений договір від 01.04.2014 року №01/14
про відступлення права вимоги, згідно
якого: ТОВ «Гатіора» («Первісний
кредитор») та ТОВ «Логік Центр» («Новий
кредитор») та ТОВ «Казбег» («Боржник»)
уклали цей Договір відступлення права
вимоги про таке: цей Договір
спрямований на регламентацію
цивільних правовідносин, що виникають
з приводу відступлення в порядку та на
умовах, визначених цим Договором та
чинним в Україні законодавством,
Первісним кредитором Новому кредитору
права вимоги, належного Первісному
кредитору, в межах яких Новий кредитор
стає кредитором за Договором
купівлі-продажу товарів від 14.01.2014 року
№1401/14, укладеного між Первісним
кредитором Боржником.

За цим Договором до Нового кредитора
переходить право вимагати (замість
Первісного кредитора) від Боржника
належного та реального виконання
наступних обов'язків: сплати суми у
розмірі 1348435,00 грн.

Транспортування товару здійснювалось
згідно виписаних ТТН:

- ТТН №220114 від 22.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №230114 від 23.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №240114 від 24.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №250114 від 25.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №260114 від 26.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №270114 від 27.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №280114 від 28.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №290114 від 29.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №300114 від 30.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 25 тон);

- ТТН №310114 від 31.01.2014 року (Лист г/к
08ПС 5x1500x6000 мм - 18,5 тон),

автопідприємством: ТОВ «Казбег» /
замовник: ТОВ «Казбег» / водій: ОСОБА_5,
автомобілем: MAN НОМЕР_1 причеп НОМЕР_2;
вантажовідправник: ТОВ «Гатіора» /
вантажоодержувач: ТОВ «Казбег»; пункт
навантаження: м. Дніпропетровськ, вул.
Петровського, 35, пункт розвантаження: м.
Енергодар, Запорізька ТЕС.

До перевірки надано свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу АЕС
170025 MAN НОМЕР_1, випуску 2001, дата
реєстрації 19.02.2008 року; причеп НОМЕР_2,
свідоцтво НОМЕР_3, випуск 1997, дата
реєстрації 19.02.2008 року, який належить
ОСОБА_6, водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання Кривий Ріг, посвідчення
водія НОМЕР_4.

При цьому, до перевірки не надано
пояснень, чому товар (Лист г/к 08ПС
5x1500x6000мм) згідно ТТН перевозився з 22
січня по 31 січня 2014 року, тоді як
видаткові накладні на отримання товару
(Лист г/к 08ПС 5x1500x6000мм) підписані 31 січня
2014 року, що суперечить підпункту 3.3
Договору від 14.01.2014 року №1401/14, де право
власності на товар виникає у покупця
після підписання накладної.

Зазначений товар придбавався для
виконання робіт відповідно до договору
поставки обладнання і виконання робіт
№11.11.223/1 від 28.11.2011 року, відповідно
якого (мовою оригіналу):

«ИСПОЛНИТЕЛЬ»: Общество с ограниченной
ответственностью ООО «КАЗБЕГ» и
«ЗАКАЗЧИК»: Закрытое акционерное
общество «ТЕХЭНЕРГО» (, іпн.
43, адрес: м. Львів, пр. Т.Г.Шевченко,
21/4, 1304 ДПІ у Галицькому районі, м. Львів),
заключили настоящий Договор о
нижеследующем:

ИСПОЛНИТЕЛЬ обязуется по заданию
ЗАКАЗЧИКА на свой риск из собственных
материалов и оборудования выполнить
работы на объекте: ПАО «Днепроэнерго»
Запорожская ТЭС «Техническое
переоснащение энергоблока ст. №3»,
указанные в п. 1.2 этого Договора, а
Заказчик - принять и оплатить такие
работы.

Наименование работы: Модернизация
газоочистного оборудования и
внедрение экологических мероприятий»
(далее - работы), в том числе: разработка
сметной документации; демонтаж, монтаж,
изготовление, упаковка, маркировка и
поставка оборудования; выполнение
комплекса строительно-монтажных работ.

Наименование оборудования и работ
указаны в Дополнительных соглашениях к
настоящему Договору. ЗАКАЗЧИК примет и
оплатит оборудование и работы на
условиях настоящего Договора.

Результатом работы по п. 1.1 настоящего
Договора является: демонтаж, монтаж,
изготовление и поставка оборудования.
Работы включают в себя:

Изготовление и поставка ИСПОЛНИТЕЛЕМ
оборудования;

Выполнение ИСПОЛНИТЕЛЕМ демонтажных и
монтажных работ в соответствии с
разработанной ЗАКАЗЧИКОМ
проектно-сметной документацией и
рабочими программами;

Передачу ИСПОЛНИТЕЛЕМ технической
документации, инструкций или
дополнений к существующим инструкциям
на оборудование;

Конечным ЗАКАЗЧИКОМ по Договору
является ПАО «Днепроэнерго».

До перевірки не надано акти виконаних
робіт на об'єкті ПАО «Дніпроенерго»
Запорізька ТЕС з повним описом робіт та
використаних матеріалів.

ТОВ «Казбег» надано лист ПрАТ
«Техенерго» від 16.06.2014 року №14/06-788, яким
повідомлено, що у відповідності до
договору від 28.11.2011 року №11.11.223/1 ТОВ
«Казбег» виконує роботи по
модернізації газоочисного обладнання
енергоблоку ст.№3 ДТЕК Запорізька ТЕС.
На 16.06.2014 року договірна ціна і акти
виконаних робот з замовником ТОВ
«Термоелектро-Україна» (код за ) не підписувались, тому не має
можливості підписувати будь-які акти
між ТОВ «Казбег» та ПрАТ «Техенерго».

Надано пояснення ТОВ «Казбег», де
зазначено: для технічного
переоснащення енергоблоку ст.№3 на
об'єкті ПАТ Дніпроенерго Запорізька
ТЕС по договору №11.11.223/1 від 28.11.2011 року
з ПРАТ «Техенерго» (код за )
був отриманий на промплощадку 31.01.2014
року, лист г/к 08ПС 5x1500x6000мм у кількості
243,5 т від ТОВ «Гатіора» по договору
№1401/14 від 14.01.2014 року та для виконання
робіт був переданий на виробництво
начальнику дільниці Башлакову Л.М.; у
зв'язку з тим, що не підписаний
локальний кошторис, договірна ціна на
виконання цих робіт між ПрАТ
«Техенерго» та головним
субпідрядником ТОВ
«Термоелектро-Україна» (код за ), ми не маємо можливості складання
кошторису та актів виконаних робіт (у
тому числі використання вищевказаного
матеріалу) між ТОВ «Казбег» та ПрАТ
«Техенерго», тому лист враховується на
залишку.

Відповідно до журналу-ордеру та
відомості по рахунку 20.1 Сировина й
матеріали за 01.01.2014 - 24.06.2014 товар
придбаний у ТОВ «Гатіора» рахувався на
основному складі, а саме Лист г/к 08ПС
5x1500x6000мм - в сумі 1339250,00 грн., в кількості
243,5 т, який списаний на підзвітну особу
Башлакова Л.М. та рахується на рахунку
20.1 за період з 01.01.2014 року по 24.06.2014 року,
накладна-вимога на відвантаження
(внутрішнє переміщення) №ПМ-000084 від
31.01.2014 року.

Згідно Акту перевірки від 27.06.2014 року
№800/22-02/31123135 контролюючий орган дійшов
висновку, що між ТОВ «Казбег» та ТОВ
«Гатіора» відсутня реальність
здійснення господарських операцій та,
як наслідок, юридична дефектність
відповідних первинних документів не
дають змоги формувати дані податкового
обліку. Тому, первинні документи щодо
здійснення господарських операцій з
ТОВ «Гатіора» не містять достовірної
інформації та не несуть в собі
доказової сили господарських операцій.
Угода, укладена між ТОВ «Казбег» та ТОВ
«Гатіора» за січень 2014 року не
направлена на здійснення реальних
господарських операцій, що суперечить
вимогам чинного законодавства України,
не несе факту передачі товару, тому
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або спати
грошових коштів.

Надаючи оцінку доводам позивача про
недоведеність порушень при укладенні
та виконанні правочинів, суд виходить
із того, що відповідно до підпункту 75.1.2
пункту 75.1 статті 75 документальні
перевірки проводяться на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із
того, що об'єктом оподаткування є певні
операції між конкретними суб'єктами
господарювання, а не
договори/правочини, укладені між ними,
або незаявленими в таких операціях
третіми особами. Відсутність особи за
місцезнаходженням, відсутність
можливості перевірити первинні
документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними) або
встановлення порушення платником
податків правил оподаткування. Тільки
встановлення мети та факту порушення
публічного порядку, ухилення від
оподаткування або створення умов для
порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку.

При цьому, саме такі обставини можуть
свідчити про відсутність
оподатковуваної операції та/або
відсутність належних первинних
документів, що не може мати наслідком
внесення в податковий облік відомостей
щодо здійснення таких операції, та,
відповідно, отримання податкових
переваг у вигляді податкового кредиту
або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у
платника податків права на отримання
зазначених податкових переваг є
відсутність необхідних первинних
документів, що підтверджують
здійснення операцій, недоліки таких
документів, або складання таких
документів при фактичному
нездійсненні заявлених операцій, тобто
відображення у первинних документах
недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання
оцінки правомірності проведення
позивачем податкового обліку, суд
перевіряє відповідність вимогам
законодавства первинних документів, їх
наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарська
операція це дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а первинний документ
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 9 вказаного Закону визначено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно статті 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання
товарів/послуг. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому, відповідно до підпункту 198.6
статті 189 Податкового кодексу України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 Кодексу),
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Згідно підпункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Також належить враховувати вимоги
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року
№88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16
Положення, первинні документи повинні
мати обов'язкові реквізити, у тому
числі: зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції (у натуральному та/або
вартісному виразі), посади і прізвища
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення.

Забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Якщо товар доставляється вантажним
автомобілем, то документами, що
свідчать про транспортування за
договорами поставки, є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН, затвердженою Наказом
Міністерства транспорту України,
Міністерства статистики України від 29
грудня 1995 року №448/346. У ній повинні бути
відмітки відправника товару (щодо
відвантаження товару) та його
отримувача (стосовно фактичного
отримання товару).

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14 жовтня 1997 року
№363, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 20 лютого 1998 року за
№128/2568 (далі - Правила), визначено
наступні поняття:

товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу;

товарно-транспортна накладна (далі ТТН)
- єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи;

транспортна послуга - перевезення
вантажів та комплекс допоміжних
операцій, що пов'язані з доставкою
вантажів автомобільним транспортом.

Згідно статті 11 Наказу Міністерства
транспорту України від 5 листопада 2001
року №763, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22
листопада 2001 року за №986/6177 «Про
внесення змін і доповнень до Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні» основними
документами на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Залежно від виду вантажу та його
специфічних властивостей до основних
документів додаються інші
(ветеринарні, санітарні та якісні -
сертифікати, свідоцтва, довідки,
паспорти тощо), що визначається
правилами перевезень зазначених
вантажів.

Дорожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається.

Оформлення перевезень вантажів ТТН
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

ТТН на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу, згідно з ТТН,
водій (експедитор) підписує всі її
екземпляри. Перший екземпляр ТТН
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

У тих випадках, коли в ТТН немає
можливості перерахувати всі
найменування вантажу, підготовленого
для перевезення, до такої накладної
Замовник додає документ довільної
форми з обов'язковим зазначенням
відомостей про вантаж (графи 1-10
товарно-транспортної накладної).

У цих випадках в ТТН зазначається, що до
неї додається як товарний розділ
документ, без якого ТТН вважається
недійсною і не може використовуватись
для розрахунків із Замовником.

Час прибуття (вибуття) автомобіля для
завантаження і розвантаження Замовник
зобов'язаний зазначати відповідно до
пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Якщо відповідно до договору, продавець
несе зобов'язання організувати
перевезення товарів, а саме для
перевезення вантажів на конкретний
маршрут він укладає договір
перевезення від свого імені з третьою
особою.

Надаючи оцінку доводам позивача про
правомірність відображення в
податковому обліку сум податкового
кредиту по операціям із зазначеним
контрагентом, суд зазначає, що на
підставі вищенаведених первинних
документів (договору, видаткових
накладних, податкових накладних, ТТН)
контролюючий орган дійшов висновку про
непідтвердження господарських
операцій такими документами, виявив
порушення вимог законодавства при
складанні первинних документів. Інших
документів під час перевірки та до
винесення оскаржуваного рішення
платником податків не надано.

Враховуючи встановлення актом
перевірки контрагента обставин, які
свідчать про можливий ризик
встановлення факту нереальних
операцій або недостатнє оформлення
первинних документів, суд вважає за
необхідне приділити увагу
встановленню кола доказів на
підтвердження або спростування таких
обставин.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 статті 44 Кодексу, платник
податків не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Згідно умов договору від 14.01.2014 року
№1401/14 ТОВ «Гатіора» зобов'язався
передати у власність ТОВ «Казбег»
товар в асортименті та кількості,
згідно накладних.

З наданих позивачем письмових пояснень
вбачається, що транспортування товару
здійснювалось автомобілем MAN НОМЕР_1,
випуску 2001, дата реєстрації 19.02.2008 року,
причеп НОМЕР_2, дата реєстрації 19.02.2008
року, зазначені автомобіль та причеп
належать власнику ТОВ «Казбег» ОСОБА_6.
Керував автомобілем водій ТОВ «Казбег»
ОСОБА_5. Як пояснив ОСОБА_5 навантаження
причепу здійснювалось козловим краном,
який знаходиться на територій
металобази, яка розташована за адресою:
м. Днепропетровск, вул. Петровского, 35.
Завантажений металопрокат було
доставлено м. Енергодар Запорізька ТЕС.

На Запорізькій ТЕС ТОВ «Казбег»
виконує роботи по модернізації
газоочисного обладнання.
Розвантаження металопрокату
здійснювалось працівниками
підприємства, з використанням крана
баштового КБМ-40 П, що є власністю
підприємства та в теперішній час
знаходиться на території Запорізької
ТЕС.

При цьому, з вищевказаного договору
вбачається, що місцезнаходження ТОВ
«Гатіора» (продавець) - м. Київ, вул.
Червонопільська, 5. Місце складання
видаткових накладних - місто Київ. Тоді
як з наданих копій ТТН вбачається:
пункт навантаження - м.
Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 35,
пункт розвантаження - м. Енергодар,
Запорізька ТЕС.

Крім того, позивач на пропозицію суду
не надав пояснень, чому придбаний товар
згідно ТТН перевозився з 22 січня по 31
січня 2014 року, тоді як видаткові
накладні на отримання товару підписані
31 січня 2014 року, що суперечить
підпункту 3.3 Договору від 14.01.2014 року
№1401/14, відповідно до якого вправо
власності на товар виникає у покупця
після підписання накладної.

Надаючи оцінку доказам позивача про
отримання товарів від ТОВ «Гатіора», що
підтверджується наданими первинними
документами, суд зазначає, що
документальне оформлення операцій між
позивачем та зазначеним підприємством
не може свідчити про фактичне
існування та реальність господарських
правовідносин між ними, оскільки в
розглянутих правовідносинах суд
достовірно не встановив факт
постачання товарів ТОВ «Гатіора». Крім
того, суд зважає на дефектність наданих
первинних документів.

На думку суду, правила податкового
обліку розраховані на добросовісність
платника податків, однак з сукупності
матеріалів справи вбачається, що
операції позивача із контрагентом,
який знаходиться поза межами
податкового контролю, мають ознаки
регулювання рівня податкових
зобов'язань та податкового кредиту, що
дає податкові переваги за рахунок
державного бюджету.

Надані для перевірки документи по
взаємовідносинам з ТОВ «Гатіора» не
дали можливості встановити реальність
здійснених операцій та факт
використання в господарській
діяльності платника податків
придбаних товарів, а лише фіксують
господарські операції з вказаним
контрагентом. Перевіркою не
встановлено, що здійснені операції
носять реальний характер, а придбані
товари використано в господарській
діяльності.

Згідно ухвали Вищого
адміністративного суду України від 29
квітня 2010 року №К-38733/06 за відсутності
доказів щодо перевезення товару, його
зберігання, сертифікації та прийняття
включення до складу валових витрат на
придбання такого товару є
неправомірним. Крім того, наявність
належним чином оформлених податкових
накладних є підставою для включення до
податкового кредиту платника сум ПДВ
за такими накладними. Однак,
фіктивність операцій, відсутність
доказів їх реального вчинення виключає
правомірність визначення платником
податкового кредиту за такими
операціями, незважаючи на наявність у
нього податкових накладних, що за
формою відповідають вимогам чинного
законодавства, а також доказів сплати
продавцю вартості товару з ПДВ.

Суд зазначає, що, як було встановлено в
судовому засіданні, висновки
проведеної перевірки відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
позивач не надав доказів на
підтвердження реальності укладених
угод ані під час перевірки, ані в
судовому засіданні, відтак нарахування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість на підставі акту
перевірки було здійснено податковою
інспекцією правомірно.

Надаючи оцінку посиланням позивача на
відсутність у податкового органу
повноважень визнавати нікчемними,
недійсними правочини, суд зазначає, що
Цивільний кодекс України, з
врахуванням змін, що внесені Законом
України від 02.12.2010 року №2756-VI до статей
203, 234, 228, розділяє недійсні правочини на
оспорювані, ті що підлягають визнанню
недійсними в судовому порядку, та
неоспорювані - нікчемні, ті, що не
потребують їх визнання недійсними у
судовому порядку.

Підстави для визнання правочинів
оспорюванини та неоспорюваними є
різними.

Так, згідно частин 1, 2 статті 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

З частин 1, 5 статті 203, частини 3 статті 228
Цивільного кодексу України вбачається,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним; у разі
недодержання вимог щодо відповідності
правочину інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
такий правочин може бути визнаний
недійсним в судовому порядку.

Про такий розподіл свідчить й нова
редакція назви статті 228 Цивільного
кодексу України - «Правові наслідки
вчинення правочину, який порушує
публічний порядок, вчинений з метою, що
суперечить інтересам держави і
суспільства».

Таким чином, стаття 228 Цивільного
кодексу України з 1 січня 2011 року, дати
набрання чинності відповідними
змінами, розподіляє правові наслідки
вчинення правочину, який порушує
публічний порядок, та правові наслідки
вчинення правочину з метою, що
суперечить інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
або без мети реального настання
правових наслідків, що ним обумовлені.

Суд зазначає, що визнання недійсними
оспорюваних правочинів відноситься до
компетенції суду, проте податковий
орган має право в акті перевірки
припустити, що певні правочини можуть
бути визнані судом недійсними, або
зробити висновок про їх нікчемність, у
зв'язку із порушенням правочином
публічного порядку.

Проте, в розглянутому спорі відсутні
рішення податкового органу, яким би
наведені правочини були б визнані
недійсними, або нікчемними.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною другою
цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог з огляду на їх
необґрунтованість.

Згідно положень статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
та Закону України «Про судовий збір»
суд стягує з позивача суму судового
збору, що належить сплатити до повної
суми судового збору за подання цього
позову, в розмірі 4384,80 грн. (4872,00 грн. -
487,20 грн.).

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАЗБЕГ» до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАЗБЕГ» на користь
Державного бюджету України решту суми
не сплаченого судового в сумі 4384,80 грн.
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири грн. 80 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 22
вересня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник