Справа № 822/2027/14
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/2027/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання:
Майданюк Я.Л.

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Скрипник В.
П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Державної служби
України з надзвичайних ситуацій про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Державної служби
України з надзвичайних ситуацій, в
якому просив визнати протиправними дій
щодо неналежного розрахунку та виплати
йому одноразової грошової допомоги як
інваліду ІІ групи; зобов'язати
нарахувати та виплатити йому
одноразову грошову допомогу як
інваліду ІІ групи у розмірі 42 місячного
грошового забезпечення виходячи із
посадового окладу, окладу за
спеціальним званням, щомісячних
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премії) та
одноразових додаткових видів
грошового забезпечення із врахуванням
проведених виплат.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року позов задоволено: визнано
протиправними дії Державної служби
України з надзвичайних ситуацій щодо
неналежного розрахунку та виплати
ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги,
як інваліду ІІ групи; зобов'язано
Державну службу України з надзвичайних
ситуацій нарахувати та виплатити
ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу, як
інваліду ІІ групи, у розмірі 42
місячного грошового забезпечення на
момент звільнення, виходячи із
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення із врахуванням
проведених виплат

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 10 червня 2014 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні адміністративного позову,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечила відносно
задоволення апеляційної скарги та
просила рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
10 червня 2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

01.08.2013 року у відповідності з наказом
№249 територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій у
Хмельницькій області позивача
звільнено із служби та виключено з
кадрів Міністерства надзвичайних
ситуацій у відставку (із зняттям з
військового обліку) за пунктом 98,
пунктом 99, підпунктом 3 (за станом
здоров'я) Положення про порядок
проходження служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту, що
підтверджується копією витягу із
наказу №238 від 22.04.2013 року на підставі
подання начальника 1 ДПРЗ ТУ МНС у
Хмельницькій області Шведа О.Л.,
рапорту ОСОБА_4 та свідоцтва про
хворобу від 08.07.2013 року №1062.

З довідки до акта огляду
медико-соціальною експертною комісією
серії АВ №0155266 вбачається, що ОСОБА_4
встановлено ІІ групу інвалідності у
зв'язку з захворюванням, пов'язаним з
проходженням військової служби.

На підставі рішення №8 від 10.10.2013 року
комісії з призначення одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії травми або
каліцтва) чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту Державною службою України з
надзвичайних ситуацій позивачу
виплачено одноразову грошову допомогу
в розмірі 27090,00 грн. як інваліду ІІ
групи.

Не погоджуючись із визначеним розміром
одноразової грошової допомоги позивач
звернувся з відповідним клопотанням
щодо виплати недоотриманої
одноразової грошової допомоги до
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій, яка відповідно
до п.2 Указу Президента України від
16.01.2013 року №20/2013 "Деякі питання
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій", є
правонаступником Міністерства
надзвичайних ситуацій України.

Листом Державної служби України від
15.05.2014 №02-6197/201 повідомлено, що виплата
ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги в
розмірі 27090,00 грн. здійснена відповідно
до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з відмовою
відповідача, ОСОБА_4 оскаржив її в
судовому порядку.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог, з
чим погоджується і суд апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.56 Закону України "Про
правові засади цивільного захисту" від
24.06.2004 року №1859-IV(чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного особі рядового чи
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту під час
виконання службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, пов'язаного
з виконанням службових обов'язків,
залежно від ступеня втрати
працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності особою рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту в
період проходження служби в органах і
підрозділах цивільного захисту у
кожному випадку ушкодження здоров'я
здійснюється в індивідуальному
порядку відповідно до законодавства.

За приписами пункту 2 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) чи
інвалідності осіб рядового і
начальницького складу органів та
підрозділів цивільного захисту,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.07.2007 року №908
одноразова грошова допомога
виплачується: особам рядового і
начальницького складу у разі настання
інвалідності в період проходження
служби та особам, звільненим із служби,
у разі настання інвалідності не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення, а якщо інвалідність
настала внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, незалежно
від строку, який минув після звільнення
із служби, у розмірі 42-місячного
грошового забезпечення - інвалідам II
групи.

Згідно пункту 3 Порядку №908 розмір
одноразової грошової допомоги
визначається відповідно до грошового
забезпечення (посадового окладу,
передбаченого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року N 1294) за останньою посадою, яку
займала особа рядового або
начальницького складу на день втрати
працездатності, а особа, звільнена із
служби, - на день звільнення.

В п. 1 постанови Кабінету Міністрів
України "Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" від 07.11.2007 року №1294, що
кореспондується з ч. 2. ст. 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» зазначено, що грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за військовим (спеціальним)
званням, щомісячних (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премії) та одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення.

Зробивши системний аналіз норм чинного
законодавства та врахувавши всі
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач, будучи
інвалідом ІІ групи, інвалідність якого
настала в період проходження
військової служби, має право на виплату
одноразової грошової допомоги в
розмірі 42-місячного грошового
забезпечення.

Однак, Державна служба України з
надзвичайних ситуацій при розрахунку
і виплаті ОСОБА_4 одноразової грошової
допомоги у зв'язку з настанням
інвалідності ІІ групи, врахувала лише
розмір посадового окладу позивача за
останньою посадою, яку він займав на
день настання інвалідності - 645,00 грн.
(645,0 грн. х 42 = 27090,00 грн.)

Проте, як вбачається з грошового
атестату позивача на дату звільнення
за №3, виданого Державним
пожежно-рятувальним загоном ТУМНС
України у Хмельницькій області, ОСОБА_4
отримував такі види грошового
забезпечення: оклад за спеціальним
званням - 60,0 грн., посадовий оклад - 645,0
грн., відсоткова надбавка за вислугу
років у розмірі 30% - 211,50 грн., надбавка за
особливо важливі завдання 50% - 458,25 грн.,
надбавка за особливі умови служби,
пов"язані з ризиком для життя 25% - 176,25
грн., премія 83% - 535,35 грн.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами та враховуючи
частину 4 статті 9 КАС України
відповідно до якої, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, законам
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість кого надана
Верховною Радою або іншому правовому
акту, суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу, тому при
вирішенні даного питання приоритетним
є Закон України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей".

Враховуючи вищенаведені норми
законодавства, колегія суддів вважає,
що відповідач зобов'язаний нарахувати
та виплатити ОСОБА_4 одноразову
грошову допомогу, як інваліду ІІ групи,
у розмірі 42 місячного грошового
забезпечення на момент звільнення,
виходячи із посадового окладу, окладу
за військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення, визначеного
Законом України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" та постановою
Кабінету Міністрів України "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" від 07.11.2007 року №1294.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідачем
не доведено правомірності дій щодо
нарахування і виплати позивачу
одноразової грошової допомоги як
інваліду ІІ групи у розмірі 42 місячного
грошового забезпечення виходячи лише з
посадового окладу в розмірі 645,00 грн.
без врахування грошового забезпечення
(окладу за військовим (спеціальним)
званням, щомісячних (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премії) та одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення, а доводи апеляційної
скарги спростовуються матеріалами
справи та не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної служби
України з надзвичайних ситуацій, -
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
07 жовтня 2014 року .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.