Справа № 825/2616/14
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2616/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Коротких
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Корюківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 14
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом приватного
сільськогосподарське підприємство
"Яна Плюс" до Корюківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н
О В И В :

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2014
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Корюківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
судом першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Податковим органом було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Політранс» за червень 2011 року.

За наслідками перевірки податковим
органом складено акт № 305/22/32300997 від
08.07.2014 року, в якому встановлено
порушення позивачем п.п. 44.1, 44.6 ст. 44, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
позивачем податку на додану вартість
на загальну суму 10 008 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення № від 21.07.2014
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 2502
грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та ТОВ «Політранс»
укладено договір купівлі-продажу № 3
від 20.06.2011 року, відповідно до умов
якого продавець зобов'язується
поставити та передати у власність
покупця макуху соняшника, в подальшому
«товар», а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його
вартість в порядку та в строки,
передбачені договором та додатком до
даного договору, що є його невід'ємною
частиною.

Договір підписано та скріплено
печатками підприємств.

Реальність виконання вказано договору
підтверджується наступними
документами: рахунком на оплату (а.с. 44);
видатковою накладною (а.с. 45);
податковою накладною (а.с. 46);
довіреностями (а.с. 47);
оборотно-сальдовими відомостями (а.с. 48,
50, 57); картками- рахунками (а.с. 49,51, 58-61);
банківськими виписками (а.с. 52-56); актами
списання товарів (а.с. 62-78).

Дані правовідносини за спірними
правочинами відображені в
бухгалтерському та податковому
обліках позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: 1) придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; 2) придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг .

Із системного аналізу вищевикладених
положень вбачається, що формування
податкового кредиту є правом платника
податку щодо зменшення податкових
зобов'язань звітного періоду, яке
виникає виключно за наявності
податкових накладних. Закон забороняє
включення до податкового кредиту сум
податку на додану вартість, сплачених у
складі ціни придбання товарів (робіт,
послуг), якщо ці суми не підтверджені
податковими накладними, та передбачає
відповідальність платника податків за
порушення цих вимог у вигляді
фінансових санкцій.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
реальність господарських відносин з
контрагентами підтверджується
належним чином укладеними договорами,
видатковими та податковими накладними,
що підтверджують факт постачання
товару, та платіжними дорученнями про
перерахування коштів за поставлений
товар.

Матеріалами справи підтверджений факт
наявності у позивача всіх
бухгалтерських та інших
фінансово-господарських документів
(включаючи податкові накладні), що
підтверджують факт здійснення
господарських операцій з контрагентом
(ПП «Альянс Сігма») та оформлені згідно
вимог чинного в Україні законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
на момент здійснення вказаних
правовідносин контрагент позивача (ТОВ
«Політранс») був зареєстрований в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців як
платник податку та йому присвоєно
індивідуальний податковий номер.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскільки позивачем були реально
здійснені та фактично виконані
господарські операції по
взаємовідносинах з контрагентом (ТОВ
«Політранс»), який на момент здійснення
господарської діяльності був
зареєстрований як платник податку на
додану вартість, то податкове
повідомлення-рішення винесено
податковим органом безпідставно та
необґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Корюківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 07.10.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.