Справа № 1570/5935/12
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/22147/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Кравцова О.В.; Єрьоміна А.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом заступника прокурора
Київського району м. Одеси в інтересах
держави в особі Державного агентства
земельних ресурсів України до Одеської
міської ради, за участю третіх осіб -
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56,
ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, про
часткове визнання протиправним та
скасування рішення, що переглядається
за касаційною скаргою Дочірнього
підприємства «Клінічний санаторій ім.
Горького» Закритого акціонерного
товариства Лікувально-оздоровчих
закладів Профспілок України
«Укрпрофздоровниця» на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 7 жовтня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року,

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року заступник прокурора
Київського району м. Одеси звернувся до
суду в інтересах держави в особі
Державного агентства земельних
ресурсів України з позовом до Одеської
міської ради (Рада) про скасування
рішення, яким змінено цільове
призначення земельної ділянки площею
3,55 гектара, затверджені проекти
землеустрою, а саму ділянку по частинам
передано у власність 35 громадянам для
будівництва та обслуговування
житлових будинків.

Зазначав, що вказана ділянка
знаходилась у користуванні Клінічного
санаторію ім. Горького у м. Одесі та
відноситься до земель рекреаційного
призначення.

Посилався на те, що землі рекреаційного
призначення не можуть передаватись для
дачного будівництва. Також звертав
увагу, що розмір виділених ділянок є
непропорційним розміру об'єктів
нерухомості, які належать третім
особам, для обслуговування яких такі
ділянки передані. У зв'язку з цим просив
скасувати рішення Ради № 3633-IV від 28
січня 2005 року.

В процесі судового розгляду справи
прокурор зменшив позовні вимоги, та
просив скасувати тільки пункт 3
оскаржуваного рішення, яким вирішено
питання про передачу ділянок у
власність.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 7 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Клінічний
санаторій ім. Горького» ЗАТ
Лікувально-оздоровчих закладів
Профспілок України
«Укрпрофздоровниця», посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувані рішення скасувати, а позов
задовольнити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку матеріалів справи та
доводів касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 16 травня 2004 року
ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів
Профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» продало, а ТОВ
«Марс» придбало 179/1000 частин будівель
санаторія ім. Горького. Після цього ТОВ
«Марс» подарувало придбане майно 35
громадянам.

Рішенням Ради від 28 січня 2005 року №
3633-ІV вирішено змінити цільове
призначення земельної ділянки площею
3,3155 га та затвердити проекти
землеустрою щодо відведених земельних
ділянок згідно додатку. Оскаржуваним
пунктом 3 цього ж рішення Рада передала
безоплатно у приватну власність 35
громадянам України земельну ділянку
загальною площею 3,3155 гектара з земель
запасу для будівництва та
обслуговування житлових будинків і
господарських будівель.

Відмовивши у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що рішенням Приморського районного
суду від 20 грудня 2010 року, яке набрало
законної сили, підтверджено законність
оскаржуваного рішення Ради.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України зазначає про неможливість
вирішення юридичного конфлікту, який
виник, в порядку адміністративного
судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення Ради за час
семирічного судового розгляду
вичерпало свою дію, оскільки на його
підставі у фізичних осіб виникли та
зареєстровані права власності на
відповідні земельні ділянки. Крім того,
окремі земельні ділянки продані новим
власникам.

Вирішення питання виключно про
законність або незаконність
оскаржуваного рішення Ради не може
змінити правовідносини власності.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що предметом цього позову
не є управлінське рішення щодо
вилучення земельної ділянки з
користування та зміна її цільового
призначення, вирішення цієї справи не
здатне захистити права ЗАТ
Лікувально-оздоровчих закладів
Профспілок України
«Укрпрофздоровниця» та територіальної
громади м. Одеси, про порушення яких
фактично йдеться у позові.

При цьому, дієвий механізм захисту
такого права передбачений Цивільним
кодексом України.

За правилами статті 393 цього Кодексу
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають із земельних
відносин, в яких беруть участь суб'єкти
господарської діяльності, за винятком
тих, що віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 125 Цивільного процесуального
кодексу України суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи, що прокурор звернувся за
вирішенням цього спору в порядку
адміністративного судочинства за
формальними ознаками (наявності
рішення органу місцевого
самоврядування), проте його розгляд не
зможе виконати завдання
адміністративного судочинства,
натомість потенційно здатен призвести
до порушення принципу стабільності
суспільних відносин, виникнення
недобросовісних спекуляцій щодо
володіння нерухомим майном та
численної кількості нових юридичних
конфліктів, вирішення яких в
адміністративному порядку
виключається, колегія суддів вважає, що
провадження у справі підлягає закриттю
за правилами пункту 1 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства «Клінічний санаторій ім.
Горького» Закритого акціонерного
товариства Лікувально-оздоровчих
закладів Профспілок України
«Укрпрофздоровниця» задовольнити
частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 7 жовтня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року скасувати, а провадження у
справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді
М.І.Цуркан

О.В.Кравцов

А.В.Єрьомін