Справа № 2а-1274/11/0770
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/2903/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою громадянина
Словаччини ОСОБА_3 на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року у справі за позовом
громадянина Словаччини ОСОБА_3 до
Держави України в особі Чопської
митниці про визнання протиправними дій
та стягнення збитків,

в с т а н о в и л а:

Громадянин Словаччини ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до Держави
України в особі Чопської митниці про
визнання незаконними дій Держави
України щодо обмеження його права на
законну підприємницьку діяльність та
стягнення з Чопської митниці на його
користь 8 729 862,00 грн. матеріальних
збитків.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
внаслідок протиправних дій Держави
України в особі Карпатської
регіональної митниці, які виявилися у
незаконній відмові у продовженні
строку тимчасового ввезення майна
загальною вартістю 35 750,00 доларів США,
що встановлено рішенням Ужгородського
міського суду від 31 січня 2001 року та
постановою голови Верховного Суду
України від 27 вересня 2002 року,
позивачеві заподіяно матеріальні
збитки на суму 8 729 862,00 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року, відмовлено у відкритті
провадження в адміністративній справі.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та відкрити
провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції, з
позицією якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з
неналежності розгляду переданого
спору у порядку адміністративного
судочинства.

Зазначена позиція судів попередніх
інстанцій ґрунтується на положеннях
частини другої статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що дії митного органу,
якими за посиланням позивача
спричинено матеріальну шкоду, яку він
просить стягнути за вказаним позовом,
визнано незаконними рішенням
Ужгородського міського суду від 31
січня 2001 року та постановою голови
Верховного Суду України від 27 вересня
2002 року.

Відповідно до частини другої статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що вимога про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень заявлена не в
одному провадженні із вимогою вирішити
публічно-правовий спір, колегія суддів
погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
за вказаною заявою.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують. Порушень норм
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень судами не
допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу громадянина
Словаччини ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: