Справа № 826/11792/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2014 року 17:20
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., при секретарі судового засідання
Сізих Х.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства «ОТП Банк»доВідділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києвітретя
особа:ОСОБА_1провизнання дій
протиправними, скасування постанови,
за участю представників сторін :
від позивача: Храновський В.М.,.
від відповідача: Лисенко О.В.,
від третьої особи: ОСОБА_4
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 18 вересня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ОТП
Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк», позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві (далі - ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві, відповідач), в якому просить:

- визнати дії головного державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві Лисенко О.В. протиправними;

- скасувати постанову головного
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Лисенко
О.В. від 27.06.2014 р. про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідачем 27.06.2014 р. у виконавчому
провадженні № 7287128 прийнято постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, з якою ПАТ «ОТП Банк» не
погоджується та вважає такою, що
винесена з порушенням вимог чинного
законодавства.

Позивач зауважує на тому, що відповідно
до Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно, а також якщо
загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Звертає увагу суду на те, що державним
виконавцем у постанові про повернення
виконавчого документа стягувачеві
зазначено лише одну з обов'язкових
умов, за яких не може бути примусово
стягнуте нерухоме житлове майно.
Вказує на те, що ОСОБА_1 не проживає в
квартирі, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Дане приміщення, як стверджує
позивач, є офісним, а тому зважаючи на
наведене, просить скасувати постанову
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від
27.06.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. Вказав, що дії головного
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві при
винесенні оскаржуваної постанови є
протиправними, тому що останнім не було
вжито усіх необхідних дій,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» для виконання
виконавчого документу.

ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
заперечує стосовно задоволення даного
позову. Представник відповідача в
судовому засіданні зазначила, що
державний виконавець, здійснюючи дії у
виконавчому провадженні та приймаючи
оскаржувану постанову, діяла у спосіб
та в межах повноважень, що визначені
Законом України «Про виконавче
провадження», дії державного виконавця
у вказаному виконавчому провадженні є
правомірними, а постанова - прийнята у
відповідності до чинного
законодавства. Просить у задоволенні
позову ПАТ «ОТП Банк» відмовити.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, третя особа)
зазначив, що позов ПАТ «ОТП Банк» не
підлягає задоволенню, оскільки
державним виконавцем було дотримано
всіх вимог Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», а тому
він правомірно виніс постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження».

В судовому засіданні представник
третьої особи зазначив, що площа
квартири не перевищує 140 кв. м, дана
квартира є постійним місцем проживання
ОСОБА_1, іншого нерухомого майна в нього
немає, за вказаною адресою третя особа
отримує кореспонденцію, що
підтверджується розписками про
вручення відправлень йому особисто,
разом з ним проживає його малолітня
дитина, згоди на стягнення
вищевказаного нерухомого майна він не
надавав. Додав також, що за адресою:
АДРЕСА_2 проживають батьки ОСОБА_1, дана
квартира в його власності не перебуває,
а в іпотечному договорі зазначена
вказана адреса, тому що необхідно було
зазначити якусь адресу реєстрації
місце проживання.

Зважаючи на вказане вважає, що позов
ПАТ «ОТП Банк» є безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.08.2007 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий
напис, зареєстрований в реєстрі за № 3992
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_3, що складається з 4 жилих
кімнат, загальною площею - 115,30 кв.м,
жилою площею - 83,60 кв.м, що належить на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 18.07.2006 р. за № 5291, та
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів за № 1441411, ОСОБА_1, що
проживає за адресою: АДРЕСА_2. Зазначена
квартира на підставі договору іпотеки
№ PCL-009/556/2006, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 18.07.2006 р. за № 5295,
переданий у заставу Закритому
акціонерному товариству «ОТП Банк»;
невиплачена в строк заборгованість
виникла за кредитним договором №/556/2006
від 18.07.2006 р. за період з 18.08.2006 р. по
19.08.2007 р. Загальна сума заборгованості
еквівалентна 507 438,86 доларам США та 92 911,97
грн.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві О.Б. Сакун від 13.12.2007 р. відкрито
виконавче провадження з виконання
зазначеного виконавчого напису №3992.

17.01.2008 р. державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві О.Б.
Сакун складено акт опису й арешту майна
за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві від 02.06.2008 р. № 593/23 призначено
комплексну експертизу у виконавчому
провадженні № 347/08 від 14.05.2007 р. експерта
для встановлення ринкової вартості
арештованого майна.

20.08.2008 р. експертом надано висновок з
експертної оцінки майна -
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_1, відповідно до
якого початкова вартість майна станом
на 20.08.2008 р. становила 3 086 174,00 грн.

27.10.2008 р. ОСОБА_6 (колишня дружина ОСОБА_1)
звернулась до Шевченківського
районного суду міста Києва з позовною
заявою про визнання права власності та
виключення майна з опису.

У зв'язку з надходженням до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві ухвали №
2-11514/2008 від 06.11.2008 р. Шевченківського
районного суду міста Києва про
відкриття провадження по цивільній
справі головним державним виконавцем
Сакун О.Б. винесено постанову від 21.01.2009
р. про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого напису №3992 до розгляду
справи по суті.

ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
надіслано запит від 28.10.2008 р. №580/08/23
начальнику БТІ м. Києва щодо надання
інформації про реєстрацію нерухомого
майна за ОСОБА_1

У відповідь на запит Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна листом від 27.11.2008 р. №
47502 повідомило, що станом на 27.11.2008 р. в
комп'ютерній базі даних бюро є
інформація про реєстрацію на ім'я
ОСОБА_1 наступних об'єктів:

- ціла АДРЕСА_4;

- 1/2 ч. АДРЕСА_5;

- 1/4 ч. АДРЕСА_6;

- ціла АДРЕСА_7;

- ціла АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 02.12.2012 р. позовну заяву
ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ВДВС Шевченківського
РУЮ у м. Києві, ПАТ «ОТП Банк» про
визнання права власності та виключення
з опису частки майна залишено без
розгляду.

Постановою державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві від
01.03.2012 р. поновлено виконавче
провадження ВП № 7287128.

Постановою головного державного
виконавця Лисенко О.В. від 30.03.2012 р.
призначено експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні.

01.10.2012 р. експертом надано висновок з
незалежної оцінки майна -
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_1, відповідно до
якого початкова вартість майна на
прилюдних торгах (аукціоні) становила 2
805 270,00 грн.

Філія 10 Приватного підприємства
«НИВА-В.Ш.», яка за договорами,
укладеними з ВДВС Шевченківського РУЮ
надавала послуги по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), надсилала на
адреси ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві та ПАТ «ОТП Банк» листи №164 від
08.01.2013 р., №707 від 07.02.2013 р., №3515 від 25.07.2013
р., №4145 від 27.08.2013 р., №5231 від 09.12.2013 р., в
яких зазначалось про призначення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого нерухомого майна, що
належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

Листами №525 від 25.01.2013 р., №1105 від 25.02.2013
р., №3821 від 12.08.2013 р. Філія 10 Приватного
підприємства «НИВА-В.Ш.» повідомляла
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та
ПАТ «ОТП Банк», що прилюдні торги по
реалізації арештованого нерухомого
майна, що належить ОСОБА_1 вважаються
такими, що не відбулись.

04.02.2013 р. та 14.08.2013 р. головним державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Лисенко О.В. складено акти № 71/23
про уцінку майна.

Згідно з висновком незалежної оцінки
майна - чотирикімнатної квартири
АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1,
вартість зазначеного нерухомого майна
станом на 21.05.2013 р. становила 1 907 729,00 грн.

Також ухвалою Шевченківського
районного суду міста Києва від 24.04.2013 р.
залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до
ПАТ «ОТП Банк», треті особи: Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві, про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 02.09.2013 р.
задоволено заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі №
761/21855/13-ц, заборонено ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві вчиняти
будь-які виконавчі дії в межах
виконавчого провадження, відкритого
постановою від 13.12.2007 р. № дв/233,
направлені на відчуження/реалізацію
майна ОСОБА_1, а саме: чотирьохкімнатної
квартири за адресою: АДРЕСА_1 в
інтересах ПАТ «ОТП Банк».

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 21.11.2013 р., залишеною
без змін ухвалою Апеляційного суду
міста Києва від 20.02.2014 р., відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві, ТОВ
«Українська експертна група», третя
особа: ПАТ «ОТП Банк», про визнання
висновку з незалежної оцінки майна
недійсним. Скасовано заходи
забезпечення позову.

Постановами ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві від 11.09.2013 р. та 05.12.2013 р.
виконавче провадження ВП № 7287128
зупинялось та, відповідно,
поновлювалось.

Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві від 25.12.2013 р. зупинено виконавче
провадження ВП № 7287128.

Головним державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Лисенко
О.В. винесено постанову від 27.06.2014 р. про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Вважаючи зазначену постанову
відповідача від 27.06.2014 р. такою, що
прийнята з порушеннями вимог чинного
законодавства, а дії головного
державного виконавця по її винесенню -
протиправними, ПАТ «ОТП Банк»
звернулось до суду з даним позовом.

Аналізуючи доводи позивача, а також
вивчивши наявні у матеріалах справи
докази, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язання діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (надалі
- Закон № 606-XIV) визначено умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
процесуальних прав.

Статтею 6 Закону України № 606-XIV
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до положень Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 3 червня 2014 року N 1304-VII
Верховна Рада України постановила, що
протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/ майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити
(продати, передати) заборгованість або
борг, визначений у підпункті 1 цього
пункту, на користь (у власність) іншої
особи.

Отже, положеннями вказаного закону
накладено тимчасову заборону на
примусове стягнення (відчуження без
згоди власника) нерухомого житлового
майна, яке вважається предметом
застави згідно із ст. 4 Закону України
«Про заставу», та/або предметом іпотеки
згідно із ст. 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника чи майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті.

При цьому нерухоме житлове майно
повинно відповідати наступним умовам:

- повинно використовуватися як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
бути об'єктом незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна, яке перебуває в іпотеці, за
умови, що у позичальника або майнового
поручителя у власності не знаходиться
інше нерухоме нежитлове майно;

- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не повинна перевищувати 140 кв.м.
для квартири та 250 кв.м. для житлового
будинку.

Як вбачається із оскаржуваної
постанови, державний виконавець
зазначив, що підстав, передбачених п. 1
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» для стягнення на
квартиру боржника до закінчення дії
мораторію немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону № 606-XIV про
повернення стягувачу виконавчого
документа та авансового внеску
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Як встановлено судом, в оскаржуваній
постанові головний державний
виконавець посилається лише на одну із
умов для відмови у здійсненні
стягнення на майно, натомість Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» вказує як обов'язкову
наявність 2-х умов одночасно.

Крім того, згідно положень названого
закону, нерухоме житлове майно повинно
використовуватися як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або бути об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно.

Водночас, як слідує з матеріалів
справи, в листах, що надходили на адресу
банку від Філії 10 Приватного
підприємства «НИВА -В.Ш.» адресою
ОСОБА_1 зазначалося АДРЕСА_2.

Крім того, згідно листа БТІ від 27.11.2008 р.
№ 47502 станом на 27.11.2008 р. в комп'ютерній
базі даних бюро є інформація про
реєстрацію на ім'я ОСОБА_1 наступних
об'єктів: ціла АДРЕСА_4; 1/2 ч. АДРЕСА_5; 1/4
ч. АДРЕСА_6; ціла АДРЕСА_7; ціла АДРЕСА_1.

Аналізуючи оскаржувану постанову
можна дійти висновку, що державним
виконавцем не було вжито всіх дій, які
передбачені ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», що є
протиправним.

Оцінивши фактичні обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення сторін,
суд дійшов висновку, що постанова
головного державного виконавця
Лисенко О.В. від 17.06.2014 р. про повернення
стягувачеві виконавчого документа
винесена всупереч положенням чинного
законодавства, а тому підлягає
скасуванню.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
ПАТ «ОТП Банк», обґрунтовуючи
необхідність визнання протиправними
дій державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ щодо винесення
оскаржуваної постанови, не наводить
жодних доводів, які б свідчили про
активну поведінку останнього,
направлену на порушення прав позивача,
а вказує лише на безпідставність та
протиправність його спірної постанови.

З огляду на викладене суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
позовних вимог в частині визнання дій
головного державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Лисенко
О.В. протиправними.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (частина 1).
Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено (частина 3).

Керуючись статтями 69-72, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» задовольнити
частково.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві Лисенко О.В. від 27.06.2014 р. ВП № 7287128
про повернення виконавчого документа
стягувачеві.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Судові витрати в розмірі 36,54 гривень
присудити на користь Приватного
акціонерного товариства «ОТП Банк» за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 23.09.2014
року