Справа № 2а-5451/11/1070
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/70152/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Костенка М.І. розглянувши в
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19.07.2012 р.

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 р.

у справі № 2а-5451/10/1070

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Аптека Віта»

до Державної податкової інспекції у
Обухівському районі Київської області
Державної податкової служби

про скасування рішень про застосування
штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2007 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Аптека Віта» (далі -
позивач, ТОВ «Аптека Віта») звернулось
до Господарського суду Київської
області з позовом до Державної
податкової інспекції у Обухівському
районі Київської області (далі -
відповідач, ДПІ у Обухівському районі
Київської області), в якому просило суд
визнати протиправними дії та скасувати
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 17.07.2007 р. №
/0, № /0, № /0.

Постановою Господарського суду
Київської області від 06.11.2007 р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2009 р., позов задоволено частково:
скасовано рішення ДПІ в Обухівському
районі Київської області № /0 від
17.07.2007 р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій розміром 317 678,25
грн. та рішення ДПІ в Обухівському
районі Київської області № /0 від
17.07.2007 р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій розміром 939 607,25
грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.10.2011 р. постанову
Господарського суду Київської області
від 06.11.2007 р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2009 р. у справі № А6/422-07 (№ 22-а-9365/08)
скасовано в частині скасування рішень
ДПІ в Обухівському районі Київської
області про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 17.07.2007 р. №
/0 та від 17.07.2007 р. №/0, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції; в решті постанову
Господарського суду Київської області
від 06.11.2007 р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.01.2009 р. у справі № А6/422-07 (№ 22-а-9365/08)
- залишено без змін.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19.07.2012 р.,
яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 р.,
позов задоволено частково: частково
визнано протиправними та скасовано
рішення ДПІ у Обухівському районі
Київської області про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 17.07.2007
р. № /0 та №/0.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів попередніх інстанцій,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від
19.07.2012 р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2012 р. і прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити
повністю.

Позивач процесуальним правом надати
письмові заперечення на касаційну
скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26.06.2007 р. посадовими
особами податкового органу було
проведено перевірку господарської
одиниці - аптечних кіосків,
розташованих за адресами: Київська
обл., Обухівський р-н, с.Григорівка, вул.
Леніна, 5 та Київська обл., Обухівський
р-н, с. Трипілля, вул. Шевченка, 64,
що належить ТОВ «Аптека Віта», щодо
контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, за
результатами якої складено акти від
26.06.2007 р. № 6, № 06 та
встановлено порушення позивачем вимог
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

На підставі вказаного актів перевірки
ДПІ у Обухівському районі Київської
області 17.07.2007 р. були прийняті рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /0, згідно з яким до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 939 607,25
грн. та № /0, згідно якого до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 317 678,25
грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги, з
висновками яких погоджується колегія
суддів касаційної інстанції, виходили
з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі не проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі не роздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Згідно положень статті 238
Господарського кодексу України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Види адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

Згідно зі статтею 239 Господарського
кодексу України різновидом
адміністративно-господарських
санкцій, які органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
відповідно до своїх повноважень та у
порядку, встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання, є
адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частини першої статті 241
Господарського кодексу України
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності, а відповідно
до частини другої цієї статті перелік
порушень, за які з суб'єкта
господарювання стягується штраф,
розмір і порядок його стягнення
визначаються законами, що регулюють
податкові та інші відносини, в яких
допущено правопорушення.

Статтею 250 Господарського кодексу
України встановлено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Оскільки, оскаржувані рішення
відповідача прийняті 17.07.2007 р., тобто,
пізніше як через рік з дня вчинення в
частині порушення позивачем, суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
вірного висновку щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень, судами першої та
апеляційної інстанцій були порушені
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до частини третьої статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини
справи, вирішено справу у
відповідності до норм матеріального
права, постановлено обґрунтовані
рішення, в яких повно відображені
обставини, що мають значення для
справи. Порушень норм матеріального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби - відхилити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19.07.2012 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 р. у
справі № 2а-5451/10/1070 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки, що встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя (підпис) І.В.
Приходько Судді: (підпис) І.О.
Бухтіярова (підпис) М.І. Костенко