Справа № 816/1189/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
К/800/42453/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Весельської Т.Ф., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Кременчуцького міськрайонного центру
зайнятості на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2014 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 липня 2014 року по справі № 816/1189/14

за позовом Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування

України на випадок безробіття в особі
Кременчуцького міськрайонного

центру зайнятості (далі - Фонд)

до ОСОБА_4

про стягнення
незаконно отриманої допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Фонд звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_4 про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
сумі 2759,80 грн.

В обґрунтування позову зазначив,
що відповідачем було порушено вимоги
Закону України від 2 березня 2000 року №
1533-ІІІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» (далі - Закон №
1533-ІІІ), а саме не дотримано обов'язку
безробітного своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Позивач
посилаючись на те, що під час
проведення розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону № 1533-ІІІ було встановлено, що
ОСОБА_4 в період перебування на обліку в
Кременчуцькому міськрайонному центрі
зайнятості перебувала в трудових
відносинах з Публічним акціонерним
товариством «Страхова компанія «Ейгон
лайф Україна» просить стягнути
отриману нею суму допомоги по
безробіттю.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, позивач подав
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої і
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що ОСОБА_4
30 серпня 2012 року звернулась до
Кременчуцького міськрайоного центру
зайнятості з заявою про надання
статусу безробітної з виплатою
матеріальної допомоги.

Наказом Кременчуцького
міськрайоного центру зайнятості від 30
серпня 2012 року № НТ120830 ОСОБА_4 надано
статус безробітного та призначено
допомогу по безробіттю.

Відповідачем в період з травня по
серпень 2013 року отримано допомогу по
безробіттю у сумі 2759,80 грн., що
підтверджено розрахунком
Кременчуцького міськрайоного центру
зайнятості (а.с.19).

Позивачем 21 січня 2014 року
прийнято наказ № 34 «Про повернення
допомоги по безробіттю виплаченої
ОСОБА_4».

Зазначений наказ прийнято на
підставі Акту розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення від 14 січня
2014 року № 12, яким встановлено, що ОСОБА_4
з 21 травня 2013 року перебувала в
трудових відносинах з ПАТ «Страхова
компанія «Ейгон лайф Україна».

В добровільному порядку
відповідач відмовилась повернути
отриману допомогу по безробіттю в сумі
2759,80 грн.

Відмовляючи у задоволенні Фонду
позовних вимог про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що на час перебування
на обліку у Кременчуцькому
міськрайоному центрі зайнятості
ОСОБА_4 у трудових відносинах з ПАТ
«Страхова компанія «Ейгон лайф
Україна» не перебувала, мала право на
отримання статусу безробітного, а тому
підстави для стягнення виплаченої
відповідачу допомоги по безробіттю у
заявленому позивачем розмірі відсутні.

Суд касаційної інстанції
погоджується з такими висновками судів
з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону
України від 5 липня 2012 року № 5067-VІ «Про
зайнятість населення» (далі - Закон №
5067-VІ) безробітний - особа віком від 15 до
70 років, яка через відсутність роботи
не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів
як джерела існування, готова та здатна
приступити до роботи.

Частинами 2 та 3 статті 36 Закону №
1533-ІІІ встановлено, що застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Тобто, підставою для застосування
наслідків вказаної відповідальності,
зокрема, є встановлення факту
отримання безробітним доходу з
будь-яких інших джерел в період
перебування його на обліку у
відповідному центрі зайнятості в
якості безробітного та отримання
державної допомоги або ж набуття
особою ознак зайнятого населення, а
також умисне невиконання безробітним
своїх обов'язків щодо повідомлення
центру зайнятості про такі факти.

Ознакою віднесення особи до
категорії зайнятих є його
працевлаштування по найму або ж
самостійне забезпечення себе роботою
(підприємницька діяльність тощо), отже
для віднесення особи, яка перебуває у
правовідносинах з підприємствами,
установами, організаціями, до
категорії зайнятих необхідною умовою є
наявність між такою особою та
відповідним підприємством, установою,
організацією саме трудових відносин.

З метою забезпечення цільового та
ефективного використання коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року № 60/62 затверджено Порядок
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним (надалі -
Порядок № 60/62).

Розслідування згідно з цим
Порядком здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної
(п.2 Порядку № 60/62).

У разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Якщо відомості про доходи особи,
на підставі яких призначено
матеріальне забезпечення, є
недостовірними з вини роботодавця,
центри зайнятості проводять
перерахунок страхових виплат з дня їх
призначення. Суми незаконно виплачених
коштів повертаються роботодавцем.
Виплата коштів, недоотриманих особою
внаслідок зниження суми страхових
виплат, здійснюється за рахунок коштів
Фонду.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 60/62
якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою
відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Фонд посилається, що ОСОБА_4 в
трудових відносинах з ПАТ «Страхова
компанія «Ейгон лайф Україна»
перебуває з 21 травня 2013 року.

При цьому судами встановлено, що 21
травня 2013 року між відповідачем та ПАТ
«Страхова компанія «Ейгон лайф
Україна» укладено Договір про надання
послуг № 938/FC-6/1. Згідно умов договору,
укладення між відповідачем та ПАТ
«Страхова компанія «Ейгон лайф
Україна» цього договору не веде до
виникнення між ними трудових відносин.
Трудові правовідносини наступають
після надання ОСОБА_4 посередницьких
послуг щодо пошуку можливих
страхувальників, інформування їх про
умови страхування, надання
страхувальникам необхідних роз'яснень
і допомоги у виборі оптимальних схем
страхування, укладання договорів
страхування, підписання актів
виконаних робіт, надходження на
рахунок страховика страхових платежів
по договорам добровільного
страхування життя, укладених за
сприянням відповідача та отримання нею
винагороди.

За час співробітництва ОСОБА_4 з
ПАТ «Страхова компанія «Ейгон лайф
Україна» договорів страхування
укладено не було, дохід відповідач не
отримувала, що підтверджується листом
ПАТ «Страхова компанія «Ейгон лайф
Україна».

Наявність лише самого договору
без належних доказів його реального
виконання не є підставою для висновку
про перебування відповідача в трудових
відносинах з ПАТ «Страхова компанія
«Ейгон лайф Україна».

Оскільки Фондом не доведено
правомірність прийняття наказу від 21
січня 2014 року №34 «Про повернення
допомоги по безробіттю виплаченої
ОСОБА_4», доказів про те, що ОСОБА_4 в
період перебування на обліку в
Кременчуцькому міськрайонному центрі
зайнятості з 23 серпня 2012 року по 28
серпня 2013 року працювала у ПАТ
«Страхова компанія «Ейгон лайф
Україна» та отримувала дохід позивачем
не надано, то суди дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову про стягнення коштів виплаченої
відповідачу допомоги по безробіттю у
розмірі 2759,80 грн.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Кременчуцького міськрайонного центру
зайнятості відхилити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Весельська Т.Ф.

Рецебуринський Ю.Й.