Справа № 804/6851/14
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 р. Справа № 804/6851/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Павловського Д. П.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2014р. до суду надійшов даний
адміністративний позов, у якому
позивач просить:

скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районні м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
відмови у переведенні на другу групу
єдиного податку.

зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районні м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області зареєструвати ОСОБА_2 (РНОКПП
НОМЕР_1) як платника єдиного податку
другої групи.

Позовні вимоги обґрунтовано
адміністративним позовом від 15.05.2014 р.

Представник позивача не заперечував
проти розгляду справи у письмовому
провадженні.

Представник відповідача не
заперечував проти розгляду справи у
письмовому провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з
урахуванням заперечень до позову судом
були встановлені наступні обставини.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі за текстом позивач) звернулась до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районні м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі за тексом відповідач) з
заявою від 13.03.2014 року про зміну групи
єдиного податку з 3 групи на 2 групу.
Відповідач прийняв рішення, яким не
дозволив позивачу перейти на 2 групу ЄП.
Факт відмови засвідчено листом
відповідача від 14.03.14 р. № 5966/04-62-1701/53. В
якості підстави для відмови відповідач
вказав: перевищення обсягу доходу
позивачем у 2013 р. Позивач не
погоджується з висновками та винесеним
рішенням відповідача.

Також, судом були досліджені письмові
докази, а саме: копія паспорту; копія
ідентифікаційного коду; копія виписки
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців;
копія свідоцтва платника ЄП; копія
заяви від 13.03.2014 р. про переведення на
іншу групу ЄП; копія листа ДПІ від 14.03.14
р. № 5966/04-62-1701/53 про відмову
в-переведенні на 2 групу,копія
податкової декларації з єдиного
податку за 4 квартал 2013 року.

Дослідивши матеріали справи, з
урахуванням заперечень до позову судом
були встановлені наступні обставини.

Фізична особи - підприємця ОСОБА_2 (далі
за текстом позивач) звернулась до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районні м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі за тексом відповідач) з
заявою від 13.03.2014 року про зміну групи
єдиного податку з 3 групи на 2 групу.
Відповідач прийняв рішення, яким не
дозволив позивачу перейти на 2 групу ЄП.
Факт відмови засвідчено листом
відповідача від 14.03.14 р. № 5966/04-62-1701/53. В
якості підстави для відмови відповідач
вказав: перевищення обсягу доходу
позивачем у 2013 р. Позивач не
погоджується з висновками та винесеним
рішенням відповідача.

Відповідно заперечення до позову
перевіряючи особи зробили висновок, що
в результаті розгляду заяви, наданої
ФОП ОСОБА_2 визначено, що обсяг доходу
за попередній календарний рік, що
передує року переходу на спрощену
систему оподаткування дорівнює 2555041,21
грн. У зв'язку з чим податковим органом
було прийнято рішення про відмову в
зміні ставки єдиного податку з групи 3
на групу 2 або зі ставки 5 відсотків на
ставку 20 відсотків з 01 квітня 2014 року.

Підпункт 298.1.5 Податкового кодексу
України щодо обрання іншої групи ЄП
передбачає, що за умови дотримання
платником єдиного податку вимог,
встановлених цим Кодексом для обраної
ним групи, такий платник може
самостійно перейти на сплату єдиного
податку, встановленого для інших груп
платників єдиного податку, шляхом
подання заяви до контролюючого органу
не пізніше ніж за 15 календарних днів до
початку наступного кварталу. При цьому
у платника єдиного податку третьої -
шостої груп, який є платником податку
на додану вартість, анулюється
реєстрація платника податку на додану
вартість у порядку, встановленому цим
Кодексом, у разі обрання ним першої або
другої групи чи ставки єдиного податку,
встановленої для третьої - шостої груп,
яка включає податок на додану вартість
до складу єдиного податку.

Отже, за умови дотримання вимог для
обраної платником групи ЄП, платник ЄП
може обрати іншу групу ЄП, подавши
заяву за 15 календарних днів до початку
наступного кварталу.

Підпунктом 292.6 ПК України передбачено,
що право на застосування спрощеної
системи оподаткування в наступному
календарному році мають платники
єдиного податку за умови не
перевищення протягом календарного
року обсягу доходу, встановленого для
відповідної групи платників єдиного
податку».

Ця норма попереджає про те, що
перевищення обсягу доходу для обраної
групи ЄП в поточному календарному році
позбавляє права на застосування
спрощеної системи оподаткування в
наступному році.

Підпунктом 3 п. 291.4 ПК передбачені
вимоги до 3 групи платників ЄП третя
група - фізичні особи - підприємці, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв, а саме: не використовують
працю найманих осіб або кількість осіб,
які перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 20
осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень.

Протягом 2013 р. позивач відповідав
вимогам встановленим для обраної ним
групи, зокрема, не перевищував дохід, а
отже позивач має право перебувати як на
спрощеній системі оподаткування, так і
обрати іншу групу ЄП.

Податковим законодавством не
встановлені вимоги, щодо обсягу
працюючих та доходу для переходу на
іншу групу єдиного податку .

Пунктом 298.1.4 ПК передбачено, що суб'єкт
господарювання, який є платником інших
податків і зборів відповідно до норм
цього Кодексу, може прийняти рішення
про перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
контролюючого органу не пізніше ніж за
15 календарних днів до початку
наступного календарного кварталу.
Такий суб'єкт господарювання може
здійснити перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року.

Перехід на спрощену систему
оподаткування суб'єкта господарювання,
зазначеного в абзаці першому цього
підпункту, може бути здійснений за
умови, якщо протягом календарного року,
що передує періоду переходу на
спрощену систему оподаткування,
суб'єктом господарювання дотримано
вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті
291 цього Кодексу.

Тобто вимоги, щодо відповідності
показників у минулому році вимогам п.
291.4 ПК розповсюджуються тільки на
платників інших податків, які вирішили
перейти на спрощену систему
оподаткування, та не розповсюджується
платників єдиного податку які вирішили
змінити групу.

Що стосується самого п. 291.4 ПК, цей
пункт передбачає, що платник податків
який перебуває на відповідній групі ЄП
не повинен порушувати протягом року
обмеження, передбачені для обраної ним
групи. Підпунктом 2 п. 291.4 ПК для 2 групи
ЄП встановлено, що друга група - фізичні
особи - підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Якщо протягом року було перевищення
обсягу доходу для певної групи, ст. 293 ПК
передбачено застосування підвищеної
ставки оподаткування, у разі
перевищення походу платник ЄП повинен
або перейти до вищої групи або,
відповідно до 298.2.3 ПК України, перейти
на загальну систему оподаткування, у
разі отримання доходу від заборонених
видів діяльності для платників ЄП
передбачена підвищена ставка та
відмова від статусу платника ЄП, і у
випадку збільшення середньо річної
кількості робітників передбачена
відмова від ЄП.

Тобто, сам п. 291.4 не передбачає обов'язок
платника податків відповідати
вказаним у ньому вимогам протягом
минулого року, а у сукупності з пунктом
298.2.3 ПК, такий обов'язок
розповсюджується тільки для платників,
які застосовували загальну систему
оподаткування у минулому році.

Враховуючи принцип «презумпції
правомірності рішень платника
податку», передбачений пп. 4.1.4 ПК,
відповідно до якого: діє презумпція
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, право на перехід
на іншу групу платником ЄП не
обмежується ніякими вимогами, крім
вимоги не порушувати правил
перебування на спрощеній системі
оподаткування, встановлених для групи
на якій він перебуває. У випадку коли
платник ЄП перейшов на іншу групу ЄП
проте не відповідає їй до нього
застосовуються негативні наслідки
передбачені ПК, зокрема ст. 293 та п. 298.2.3
ПК України.

З наведеного слідує, що доводи
податкового органу з приводу відмови у
переведенні з одної групи єдиного
податку на іншу є безпідставним.

Отже, висновки відповідача прямо
суперечать нормам чинного
законодавства є незаконними.

У зв'язку з вище наведеним суд вважає,
що рішення відповідача не обґрунтовано
та не відповідають дійсності.

Враховуючи, що фактично у другій
своїй вимозі позивач просить -
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районні м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області зареєструвати ОСОБА_2 (РНОКПП
НОМЕР_1) як платника єдиного податку
другої групи, суд не може своїм
рішенням підміняти повноваження
відповідача та виконувати його
обов'язки які передбачені діючим
законодавством України.

З урахуванням сукупності викладених
обставин, враховуючи вимоги чинного
законодавства, суд доходить висновку
про необхідність частково
задовольнити позовні вимоги та
враховуючи вимоги ч.2 ст.11 КАС України, у
другому пункті позовних вимог
конкретніше сформулювати резолютивну
частину постанови з метою можливості
її законного і правильного виконання в
подальшому.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районні м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
відмови у переведенні на другу групу
єдиного податку.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районні м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області повторно розглянути заяву
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) щодо переведення
на другу групу єдиного податку.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України у сумі 73
(сімдесят три) грн.08 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.Суддя

Суддя Д.П.
Павловський