Справа № 875/169/14
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/169/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Краснощока
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2014
року

у справі №875/169/14

за позовом ОСОБА_3

до Центральної виборчої комісії

про визнання протиправною та
скасування постанови Центральної
виборчої комісії від 30 вересня 2014 року
№ 1378 в частині, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

01 жовтня 2014 року ОСОБА_3 (далі - позивач)
звернувся до Київського апеляційного
адміністративного суду як до суду
першої інстанції з позовом до
Центральної виборчої комісії (далі -
відповідач), у якому просив: визнати
протиправною та скасувати постанову
Центральної виборчої комісії № 1378 від
30 вересня 2014 року «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10» в частині відмови у реєстрації
кандидатом у народні депутати ОСОБА_3;
зобов'язати Центральну виборчу комісію
зареєструвати ОСОБА_3 як кандидата у
народні депутати України у
одномандатному виборчому окрузі № 13 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Центральна виборча
комісія постановою від 30 вересня 2014
року № 1378 відмовила в реєстрації
кандидата у народні депутати ОСОБА_3, з
огляду на те, що заява ОСОБА_3 від 25
вересня 2014 року не містить зобов'язання
у разі обрання народним депутатом
України припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України, або
зазначення, що така діяльність ним не
здійснюється, що є порушенням вимог
пункту 1 частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», тоді як в силу положень
пункту 2 частини 1 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» правовою підставою для
відмови в реєстрації ОСОБА_3 кандидатом
у депутати могла бути лише відсутність
заяви для самовисування, а не її
оформлення з порушенням вимог пункту 1
частини 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».
Також, позивач посилався на те, що факт
подачі ним всіх необхідних документів
підтверджується довідкою Центральної
виборчої комісії від 25 вересня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2014
року в задоволенні позову було
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що заява
ОСОБА_3 про самовисування не відповідає
вимогам, передбаченим пунктом 1 частини
2 статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», оскільки
не містить зобов'язань припинити
діяльність (скласти представницький
мандат), який відповідно до Конституції
України та законів України несумісний
з мандатом народного депутата України,
з огляду на що заява ОСОБА_3 не може
вважатись заявою про самовисування у
розумінні положень пункту 1 частини 2
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», що, як
наслідок, є перешкодою в реєстрації
його документів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2014 року і ухвалити нове
судове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх у судовому засіданні
представників позивача та відповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 25 вересня 2014 року
ОСОБА_3 звернувся до Центральної
виборчої комісії із заявою про
самовисування та реєстрацію
кандидатом у народні депутати в
одномандатному виборчому окрузі № 13 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, в
якій зазначив, що іншого
представницького мандата, який
відповідно до конституції України на
законів України несумісний з мандатом
народного депутату України, не має.
Також, ОСОБА_3 вказав, що належних йому
підприємств та корпоративних прав не
має. Крім іншого, у зв'язку з участю у
виборах ОСОБА_3 надав згоду на
оприлюднення його біографічних
відомостей (арк. справи 6).

До заяви позивачем було додано:
автобіографію кандидата у народні
депутати України; документ про
внесення грошової застави; 4 фотографії
кандидата розміром 4х6; ксерокопії 1 та 2
сторінок паспорта громадянина України
кандидата у народні депутати України;
передвиборна програма кандидата у
народні депутати України.

Розглянувши подані позивачем
документи, Центральна виборча комісія
прийняла постанову від 30 вересня 2014
року № 1378 «Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10».

Підставою для відмови у реєстрації
кандидата в народні депутати України,
зокрема, ОСОБА_3 згідно оскаржуваної
постанови від 30 вересня 2014 року №1378
Центральна виборча комісія визначила
те, що в порушення вимог пункту 1
частини 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
заява ОСОБА_3 не містить зобов'язання у
разі обрання народним депутатом
України припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України, або
зазначення, що така діяльність ним не
здійснюється (арк. справи 13-15).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про Центральну виборчу
комісію» Центральна виборча комісія є
постійно діючим колегіальним
державним органом, який діє на підставі
Конституції України, цього та інших
законів України і наділений
повноваженнями щодо організації
підготовки і проведення виборів
Президента України, народних депутатів
України, депутатів Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, депутатів
місцевих рад та сільських, селищних,
міських голів, всеукраїнського і
місцевих референдумів в порядку та в
межах, встановлених цим та іншими
законами України.

Згідно з пунктом 6 статті 19 Закону
України «Про Центральну виборчу
комісію» комісія реєструє кандидатів у
народні депутати України в порядку,
встановленому законом.

Частиною 3 статті 77 Конституції України
визначено, що порядок проведення
виборів народних депутатів України
встановлюється законом.

За приписами частини 6 статті 59 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» Центральна виборча комісія не
пізніш як на п'ятий день з дня прийняття
документів, передбачених частинами
першою або другою статті 55 цього
Закону, приймає рішення про реєстрацію
кандидата у депутати в одномандатному
окрузі або про відмову в його
реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» Центральна виборча комісія
реєструє кандидата у депутати, який
балотується в одномандатному окрузі в
порядку самовисування, за умови
пред'явлення ним особисто одного із
документів, передбачених пунктами 1 або
2 частини 3 статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів: 1) заяви
про самовисування, датованої днем
подання документів для реєстрації його
кандидатом у депутати до Центральної
виборчої комісії, із зобов'язанням у
разі обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які відповідно до Конституції
України та законів України несумісні з
мандатом народного депутата України,
та згоду на оприлюднення біографічних
відомостей у зв'язку з участю у виборах,
а також із зобов'язанням у разі обрання
депутатом протягом місяця після
офіційного оприлюднення результатів
виборів передати в управління іншій
особі належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає); 2)
автобіографії кандидата в депутати, на
паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості; 3)
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону; 4) документа про
внесення грошової застави відповідно
до статті 56 цього Закону; 5) 4 фотографії
кандидата розміром 4 х 6 сантиметрів на
паперових носіях та в електронному
вигляді; 6) ксерокопії першої та другої
сторінок паспорта громадянина України
кандидата.

Згідно положень пункту 2 частини 1
статті 60 Закону України «Про вибори
народних депутатів України»
Центральна виборча комісія відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі відсутності
документів, зазначених у частині
першій статті 54 чи частинах 1 або 2
статті 55 цього Закону.

При цьому, частиною 3 статті 60 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» передбачено, що помилки і
неточності, виявлені в поданих
кандидатами на реєстрацію документах,
підлягають виправленню і не є
підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати.

З системного аналізу законодавства
слідує, що якщо у документі пропущена
буква або слово, використано невдалий
чи неточний термін або
словосполучення, але це не є перешкодою
для розуміння змісту викладених даних,
тоді це має вважатися помилкою, що
підлягає виправленню або уточненню.
Якщо ж документ оформлено не належним
чином, тобто у ньому містяться не всі
необхідні та важливі дані, які за
Законом повинні бути вказані, або
відсутні підпис, печатка та інші
необхідні реквізити (відомості), тоді
слід вважати, що документ відсутній.

Згідно з положеннями статті 78
Конституції України народні депутати
України не можуть мати іншого
представницького мандата, бути на
державній службі, обіймати інші
оплачувані посади, займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім викладацької,
наукової та творчої діяльності),
входити до складу керівного органу чи
наглядової ради підприємства або
організації, що має на меті одержання
прибутку. Вимоги щодо несумісності
депутатського мандата з іншими видами
діяльності встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України «Про статус народного депутата
України» народний депутат не має права:
1) бути членом Кабінету Міністрів
України, керівником центрального
органу виконавчої влади; 2) мати інший
представницький мандат чи одночасно
бути на державній службі; 3) обіймати
посаду міського, сільського, селищного
голови; 4) займатися будь-якою, крім
депутатської, оплачуваною роботою, за
винятком викладацької, наукової та
творчої діяльності, а також медичної
практики у вільний від виконання
обов'язків народного депутата час; 5)
залучатись як експерт органами у
кримінальному провадженні, а також
займатися адвокатською діяльністю; 6)
входити до складу керівництва,
правління чи ради підприємства,
установи, організації, що має на меті
одержання прибутку.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
у заяві про самовисування та
реєстрацію ОСОБА_3 надав згоду на
оприлюднення його біографічних
відомостей та зазначив про відсутність
у нього іншого представницького
мандата, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата України, а також про
відсутність належних йому підприємств
і корпоративних прав.

Разом з тим, у відповідній заяві
позивачем не зазначено зобов'язання у
разі обрання його народним депутатом
України припинити діяльність, яка
відповідно до Конституції України та
законів України несумісна з мандатом
народного депутата України.

Колегія суддів вказує, що зазначення
позивачем відомостей про відсутність у
нього іншого представницького мандата,
який відповідно до Конституції України
та законів України несумісний з
мандатом народного депутата України, а
також відсутність належних йому
підприємств і корпоративних прав є
відображенням відповідної інформації,
дійсної на час подання заяви про
самовисування до Центральної виборчої
комісії.

Натомість, зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, а також
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом, є прийняттям на
себе особою, яка має намір балотуватися
у народні депутати, обов'язку у разі
його обрання усунути зазначені вище
обставини, якщо вони виникнуть у
майбутньому.

Таким чином, зазначення в заяві про
самовисування зобов'язання припинити
несумісні зі статусом депутата
діяльність та/або скласти
представницький мандат є безумовним
обов'язком особи.

Відсутність у відповідній заяві
зобов'язання припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, а також
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом свідчить про
оформлення документу не належним
чином, та відповідно дає підстави
вважати, що документ відсутній.

Таким чином, документи, подані
позивачем для реєстрації його, як
кандидата у народні депутати України, у
розумінні пункту 1 частини 2 статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», не відповідають
визначеним Законом вимогам, оскільки у
заяві про самовисування відсутнє одне
з обов'язкових за Законом зобов'язань, і
це виключає можливість розглядати
відповідний документ як такий, що
відповідає вимогам Закону до його
змісту.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
апеляційної інстанції, щодо
правомірності постанови Центральної
виборчої комісії від 30 вересня 2014 року
№ 1378 в частині відмови в реєстрації
кандидата у народні депутати ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі № 13 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

З огляду на вищевикладене, апеляційна
скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2014 року підлягає залишенню
без змін.

Керуючись ст. ст. 172, 177, 184, 195, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна