Справа № 6/601/08
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/14921/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Миколаївській області на
постанову господарського суду
Миколаївської області від 12.02.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2011

у справі № 6/601/08

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

до Первомайської об'єднаної
державної податкової інспекції у

Миколаївській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до господарського суду
Миколаївської області з позовом до
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції у Миколаївській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення №/0 від
26.05.2008.

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 12.02.2009
позовні вимоги задоволено скасовано
податкове повідомлення - рішення
№/0 від 26.05.2008.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2011
постанову господарського суду
Миколаївської області від 12.02.2009
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судом першої та апеляційної інстанцій
при вирішенні спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, Вищий адміністративний
суд України вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, відповідачем
проведено планову документальну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2007 по 31.12.2007 та складено акт
№ 2110/17, від 15.05.2008.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
26.05.2008, яким донараховано позивачу
податкове зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на суму 38949 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.1 Указу Президента України
„Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" щодо перевищення
обсягу виручки від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
рік на 346211 грн. 00=346211).

Виходячи з цього, відповідач дійшов
висновку про необхідність
оподаткування доходів суб'єкта
підприємницької діяльності, що
перевищують 500000 грн. за загальними
правилами, згідно до пп. 9.12.2 п. 912. ст.9
Закону України „Про податок з доходів
фізичних осіб".

В ході перевірки встановлено, що у
період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року
позивачка здійснювала оптову торгівлю
сільськогосподарською продукцією,
дослідження ринку та надання
маркетингових послуг та подала звіт
платника єдиного податку за четвертий
квартал 2007 року.

Згідно до звіту, обсяг виручки від
реалізації товарів (робіт, послуг) за
звітний квартал дорівнює 846211 грн.

Так, положеннями статті 1 Указу
Президента України „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" (далі - Указ)
передбачено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується, у тому числі для
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів
їхніх сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Отже, реалізація права суб'єкта малого
підприємництва на запровадження
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності залежить від
виконання таким суб'єктом установлених
Указом вимог.

При цьому єдиний податок сплачується
виключно з доходів, одержаних фізичною
особою - суб'єктом підприємницької
діяльності з додержанням вимог цього
Указу, зокрема, якщо виручка платника
єдиного податку за рік не перевищує 500
тис. гривень.

Відповідно до пункту 1 Указу виручкою
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) вважається сума,
фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Наведеним приписом не передбачено
можливості кваліфікації фактично
отриманих платником коштів від
реалізації товарів (послуг) як його
виручку в залежності від виду
правочину, на підставі якого отримані
такі кошти, та від їх подальшого
спрямування.

А відтак спірні кошти, отримані
позивачем в рамках здійснення оптової
торгівлі сільськогосподарської
продукції, дослідження ринку та
надання маркетингових послуг, є
виручкою позивача у розумінні пункту 1
Указу.

Згідно зі статтею 5 Указу в разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ не містить
положень, які б регулювали питання
оподаткування сум, що перевищують
граничний обсяг виручки, встановлений
законодавцем.

А відтак оподаткування доходів,
отриманих платником єдиного податку з
порушенням умов перебування на
спрощеній системі оподаткування,
повинно здійснюватися із
застосуванням правил загальної
системи оподаткування.

У зв'язку з цим відповідачем об'єктивно
донараховано позивачуі оспорювану
суму податку з доходів фізичних осіб,
застосовуючи правила, визначені
Декретом Кабінету Міністрів України
„Про прибутковий податок з громадян"
для оподаткування доходів, отриманих
від підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 229 Кодексу
адміністративного суду України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції у Миколаївській
області на постанову господарського
суду Миколаївської області від 12.02.2009
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2011 у
справі № 6/601/08 слід задовольнити,
постанову суду першої інстанції та
постанову суду апеляції інстанції
скасувати, прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Миколаївській області
задовольнити.

Постанову господарського суду
Миколаївської області від 12.02.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2011 у
справі № 6/601/08 скасувати.

Прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В задоволенні позовних вимог про
скасування податкового повідомлення -
рішення №/0 від 26.05.2008 відмовити.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення, але може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та порядку,
передбачених статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко