Справа № 804/13046/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С. при
секретарі - Волкові В.В. за участю:
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - Волошина
С.О. представника третьої особи -
Гапченка В.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_4 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
про визнання дій протиправними та
скасування постанови, -
У серпні 2014 року позивач звернувся до
адміністративного суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначив,
що 11 серпня 2014 року державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 44344086, якою було
звернуто стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить йому на праві
власності. Постанову було винесено на
підставі виконавчого напису нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 17.02.2014
Позивач вважає, що відповідач порушив
його права та охоронювані законом
інтереси, оскільки останній виніс
11.08.2014 р. постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого напису від 17.02.2014 р., але не
врахував, що в провадженні
Шевченківського районного суду м.Києва
з квітня 2014 року знаходитися справа
«Надра» про зміну кредитного договору
у зв'язку з істотною зміною обставин.
Таким чином, відповідач розпочав
виконавче провадження за наявності
судового спору, який розглядається за
регламентом цивільного процесуального
законодавства у формі позовного
провадження. Крім того, державний
виконавець також не врахував вимог
прийнятого Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредиторів в іноземній валюті» від
03.06.2014 року № 1304-VІІ, який вступив в силу
За таких обставин позивач просив суд:
визнати протиправним дії відповідача
та скасувати повністю рішення
відповідача - постанову відділу
державної виконавчої служби
Ленінського району Дніпропетровського
міського управління юстиції «Про
відкриття виконавчого провадження» ВП
№ 44344086 від 11 серпня 2014 року здійснену
заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Ленінського району Дніпропетровського
міського управління юстиції
В судовому засіданні представник
позивача пред'явлені позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити з викладених у ньому
Представник відповідача в судовому
засіданні пред'явлені позовні вимоги
не визнав у повному обсязі та зазначив,
що з огляду на норми Закону України
«Про виконавче провадження»
оскаржувана постанова повністю
відповідає вимогам закону і підлягає
примусовому виконанню. Разом із цим,
даних щодо оскарження виконавчого
документу сторонами, у встановленому
законом порядку, або відомостей щодо
зупинення виконавчого провадження
відповідно до ст.ст.37, 47 Закону України
«Про виконавче провадження» у
державного виконавця та відділу не має,
а доводи позивача щодо відкритого
провадження за цивільною справою
зупинення даного виконавчого
провадження та скасування постанови
про його відкриття, а тому представник
відповідача просив суд у задоволенні
В судовому засіданні третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору позовні вимоги не
підтримав та зазначив, що державний
виконавець діяв у межах наданих йому
повноважень, підстави для скасування
спірної постанови відсутні. Крім того,
зазначив, що є необґрунтованими доводи
представника позивача стосовно
неправомірності подачі до Ленінського
ВДВС Дніпропетровського МУЮ
довіреності, засвідченої самим
представником від імені ПАТ «КБ
«Надра». Так як, згідно наданої
довіреності її представник має
засвідчувати власним підписом
вірність копій документів з
проставленням/без проставлення
відтиску печатки ПАТ «КБ
«Надра»/Відділення ПАТ «КБ «Надра»
Регіональну Управління в межах наданих
Заслухавши пояснення осіб, що
приймають участь у справі, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
Судом встановлено, що на примусовому
виконанні у Ленінському відділі
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження № 44344086 по
виконанню виконавчого напису № 559, який
був вчинений 17.02.2014 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про звернення стягнення на нерухоме
майно - квартиру АДРЕСА_2, що належить
ОСОБА_4 на праві приватної власності та
за рахунок коштів, отриманих від
реалізації задовольнити вимоги ПАТ КБ
«Надра» на суму 1 181 102, 45 грн.
За даним виконавчим провадженням
державним виконавцем, керуючись
ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про
виконавче провадження» була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 11.08.2014 року на підставі
заяви стягувача, а також винесена
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 11.08.2014 року, згідно до заяви
стягувача ст.ст 25, 57 Закону України «Про
виконавче провадження».

Позивач пов'язує порушення своїх прав з
діями відповідача щодо винесення
спірної постанови про відкриття
виконавчого провадження від 11.08.2014
року.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документу, зазначеного в ст.17 цього
закону за заявою стягувача або його
представника.

Згідно до п.4.ч.2 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» відповідно до
цього закону підлягають примусовому
виконанню зокрема і виконавчі написи
нотаріусів, які є виконавчими
документами.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документі і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до відповідного
органу державної виконавчої служби до
виконання.

Так, оскаржуваний виконавчий документ
відповідав вимогам чинного
законодавства і підлягає примусовому
виконанню.

Підстав, передбачених вимогами ст.37
Закону України «Про виконавче
провадження», що визначають
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, тобто заборони вчинення
певних дій суб'єктом владних
повноважень по стягненню на підставі
виконавчого документу, у тому числі на
підставі ухвали суду - відсутні.

Крім того, відсутні підстави, визначені
п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» щодо наявної
встановленою заборони щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника,
якщо у нього відсутнє інше майно чи
кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.25 вищевказаного
Закону боржнику було надано строк для
самостійного виконання рішення до
18.08.2014 року, але останнім вимоги
виконавчого документа виконанні не
були, тому державним виконавцем було
розпочато примусове його виконання.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом та
має право накладати стягнення у
вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Згідно зі ст.32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження», порядок
звернення стягнення на кошти та інше
майно боржника.

1. Звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

2. Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах

у депозитарних установах.

3. Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

4. На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті
після винесення постанови про
накладення арешту.

5. У разі відсутності у боржника коштів
та інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

6. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на

боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

7. У разі якщо сума, що підлягає
стягненню за виконавчим провадженням,
не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

Суд критично ставиться до доводів
позивача щодо відкритого провадження
за цивільною справою №761/11385/14ц
порушеної на підставі його позову,
оскільки вони не мають підстав для
зупинення даного виконавчого
провадження та скасування постанови
про його відкриття.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Скасування оскаржуваної постанови
призведе до порушення прав та законних
інтересів стягувача - ПАТ КБ «Надра»,
наданих останньому щодо відновлення
свого порушеного права та інтересів у
відповідності до закону.

Суд критично ставиться до посилання
представника позивача на Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» е може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку., оскільки судом було
встановлено, що відповідно до
інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна в порядку доступу
державних виконавців №68716066 від 04.09.2014
року, ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва
про право власності належить 1/3
квартири за адресою АДРЕСА_2.

В судовому засіданні було встановлено,
що вищевказана довідка була перевірена
відповідачем при відкритті
виконавчого провадження №44344086.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За викладених обставин, суд вважає за
необхідне у задоволенні позову ОСОБА_4
до Ленінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про визнання
дій протиправними та скасування
постанови відмовити.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої ухвалена постанова.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167, 181 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
про визнання дій протиправними та
скасування постанови - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 12
вересня 2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 12.09.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді Кучма
К.С. Кучма К.С.
Волков В.В.