Справа № 2а-5190/12/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2012-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-5190/12/1470

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

07 грудня 2012 року Справа № 2а-5190/12/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мельника О. М.

за участю секретаря судового засідання Зощака В.В. розглянувши адміністративну справу

про

визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання незаконними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції по винесенню постанови від 26.09.2012р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №13412642 та постанови від 26.09.2012р. ВП №1342642 про стягнення з боржника виконавчого збору та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 6.09.2012р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №13412642 та постанови від 26.09.2012р. ВП №1342642 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем стягнуто виконавчий збір більше ніж через 3 роки після відкриття провадження, в розмірі більшому ніж сума стягнення, виконавче провадження фактично не завершено, жодних дій щодо стягнення боргу з боку державного виконавця не зроблено. Крім того, застосовано норми закону, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідач в судове засідання не з’явився, просив розглядати справу за його відсутності, заперечень не надав.

Суд вивчив доводи сторін, дослідив фактичні обставини та дійшов висновку про обґрунтованість позову з огляду на таке.

Господарським судом Миколаївської області 03.06.2008року було видано виконавчий лист по адміністративній справі №3/357/08. Суд зобов'язав комунальну установу «Миколаївська обласна психіатрична лікарня №2» виконати вимогу №15-14/142 від 03.04.08р. в частині вжиття заходів по відшкодуванню незаконних витрат по заробітній платі в сумі 655,26грн.

Відповідно до ч.2 ст.3О ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Нормами п. 4.16.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом МЮУ N 74/5 від 15.12.1999р. визначено: «Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю після завершення строку, наданого для добровільного виконання, та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано. Розмір виконавчого збору визначається відповідно до вимог Закону. При подальших пред’явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.»

26.09.2012 року державним виконавцем було винесено Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору - в сумі 1360,00грн.; Постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій - в сумі 40,00грн.

Таким чином, державним виконавцем через більш ніж три роки після відкриття виконавчого провадження було безпідставно винесено дані постанови.

Крім того, як вбачається зі змісту виконавчого листа та самої постанови про стягнення з боржника виконавчого збору - в сумі 1360,00грн.- сума, яка підлягала стягненню складає - 655,26грн.

Норами статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено: «У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.»

Таким чином, 10 відсотків від 655,26 грн. складає 65,52 гривні, сума в 1360грн. визначена виконавцем за не зрозумілих причин та підстав протиправно, а відтак ця постанова від 26.09.2012р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №13412642 є неправомірною та підлягає скасуванню.

У постанові від 26.09.2012 Про стягнення виконавчого збору стосовно виконавчого провадження ВП №134126642 від 15.06.2009 року державний виконавець посилається на статтю 28 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на редакцію закону, яка була чинна на момент винесення постанови (26.09.2012р.).

До виконавчого провадження ВП №134126642 відкритого 15.06.2009, має застосовуватись редакція Закону України «Про виконавче провадження», яка була чинною на момент його відкриття, тобто на 15.06.2009 року, а саме редакція від 11.06.2009 року. Застосування редакції Закону України «Про виконавче провадження», пізнішої за редакцію від 11.06.2009 року, суперечить нормам Конституції України

Так, статтею 58 Конституції України, передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 4, 6 Закону (чинного на момент відкриття виконавчого провадження), виконавчий збір стягується у розмірі 10% від фактично стягненої суми.

Однак, доказів фактичного стягнення державним виконавцем не надано, за твердженням позивача сума лишається не стягнутою, тому стягнення виконавчого збору є не правомірним.

Таким чином, постанови від 26.09.2012р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №13412642 та постанови від 26.09.2012р. ВП №1342642 про стягнення з боржника виконавчого збору є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції по винесенню постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та стягнення виконавчого збору - незаконними, суд зазначає.

Дії державного виконавця знайшли своє відображення в постановах від 26.09.2012р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №13412642 від 26.09.2012р. ВП №1342642 про стягнення з боржника виконавчого збору. Протиправність даних дій призвела до скасування протиправних рішень державного виконавця судом.

Тому в частині позову щодо визнання незаконними дій належить відмовити, оскільки скасування постанов є достатнім та необхідним способом захисту прав позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 6.09.2012р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №13412642.

Визнати протиправною та скасувати постанову виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 26.09.2012р. ВП №1342642 про стягнення з боржника виконавчого збору.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.М. Мельник