Справа № 875/75/14
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/75/14

А/800/51/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (головуючий),

Лиски Т.О.,

Олендера І.Я.,

секретар судового засідання - Крапивка
Л.А.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_4,

представника відповідача - Сав’як
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку апеляційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_6 до Центральної
виборчої комісії про визнання
протиправною і скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернувся до Київського
апеляційного адміністративного суду,
як до суду першої інстанції, з позовом
до Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК) про визнання протиправною та
скасування постанови ЦВК №1155 від
25.09.2014 року "Про відмову в реєстрації
кандидатів у народні депутати України
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13" у частині
відмови в реєстрації кандидата у
народні депутати України ОСОБА_6 в
одномандатному виборчому окрузі №130 та
зобов'язання ЦВК зареєструвати його
кандидатом у народні депутати України
у зазначеному виборчому окрузі.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю постанови ЦВК №1155 від
25.09.2014 року в частині відмови в
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_6 як такої, що
винесена відповідачем на підставі
хибного висновку про відсутність у
документах, поданих позивачем для
реєстрації кандидатом у народні
депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, документів, зазначених
у пункті 1 частини другої статті 55
Закону України "Про вибори народних
депутатів України".

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2014 року у задоволенні даного позову
відмовлено.

Не погоджуючись із цією постановою
суду ОСОБА_4, як представник позивача
ОСОБА_6, 30 вересня 2014 року звернувся до
Вищого адміністративного суду України,
як до суду апеляційної інстанції, із
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржене судове рішення та
постановити нове рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представником
позивача зазначено, що при поданні до
ЦВК заяви про самовисування позивачем
використано зразок такої заяви, який
було розміщено на офіційному веб-сайті
ЦВК. У запропонованій формі заяви про
самовисування (реєстрацію кандидатом в
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі) ЦВК
вказано, що у разі відсутності іншого
представницького мандата, який згідно
з Конституцією України та законами
України несумісний з мандатом
народного депутата України,
зазначається: "Іншого представницького
мандата, який відповідно до
Конституції України та законів України
несумісний з мандатом народного
депутата України, не маю". У той же час,
відповідачем із посиланням на
відсутність у поданих позивачем
документах, зазначеної у пункті 1
частини другої статті 55 Закону України
"Про вибори народних депутатів
України", заяви про самовисування із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, відмовлено у
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України.

Крім того, представником позивача в
апеляційній скарзі зазначено, що
застосоване позивачем на підставі
пропозиції відповідача не достатньо
коректне формулювання одного речення
слід розцінювати як неточність, яка
відповідно до положень частини третьої
статті 60 Закону України "Про вибори
народних депутатів України" підлягає
виправленню і не може бути підставою
для відмови у реєстрації кандидатом у
народні депутати.

У поясненнях на апеляційну скаргу
представник Центральної виборчої
комісії апеляційну скаргу не визнав та
просив залишити оскаржуване рішення
без змін.

У судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав і
просив задовольнити її у повному
обсязі, а представник відповідача
вважав, що дану апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представника
позивача і представника відповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
і правильність правової оцінки
обставин справи та застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що дана скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
20 вересня 2014 року позивачем подано до
ЦВК заяву про реєстрацію його
кандидатом у народні депутати України
на позачергових виборах до Верховної
Ради України, що призначені на 26.10.2014
року, в порядку самовисування в
одномандатному виборчому окрузі №130.

Постановою ЦВК №1155 від 25.09.2014 року
позивачу відмовлено у реєстрації
кандидатом у народні депутати України
у вказаному виборчому окрузі.

Дана постанова ЦВК в частині відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України мотивована
тим, що подана ним заява про
самовисування кандидатом у народні
депутати України суперечить вимогам
пункту 1 частини другої статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України", а саме, не містить
зобов'язання позивача у разі обрання
його народним депутатом України
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата.

Відмовляючи у задоволенні позову,
Київський апеляційний
адміністративний суд виходив з
доведеності з боку ЦВК обставин, з
якими пункт 2 частини першої статті 60
Закону України "Про вибори народних
депутатів України" пов'язує наявність
підстав для відмови в реєстрації
кандидата у депутати.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно частини третьої статті 77
Конституції України порядок
проведення виборів народних депутатів
України встановлюється законом.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про Центральну виборчу
комісію» ЦВК є постійно діючим
колегіальним державним органом, який
діє на підставі Конституції України,
цього та інших законів України і
наділений повноваженнями щодо
організації підготовки і проведення
виборів Президента України, народних
депутатів України, депутатів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
депутатів місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів,
всеукраїнського і місцевих
референдумів в порядку та в межах,
встановлених цим та іншими законами
України.

Згідно пункту 6 статті 19 Закону України
«Про Центральну виборчу комісію» ЦВК
реєструє кандидатів у народні депутати
України в порядку, встановленому
законом.

У відповідності з пунктом 2 частини
першої статті 60 Закону України "Про
вибори народних депутатів України" ЦВК
відмовляє в реєстрації кандидата
(кандидатів) у депутати в разі
відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону.

Частиною другою статті 55 Закону
України "Про вибори народних депутатів
України" встановлено, що ЦВК реєструє
кандидата у депутати, який балотується
в одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови пред'явлення
ним особисто одного із документів,
передбачених пунктами 1 або 2 частини
третьої статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4 х 6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

Відповідно до частини четвертої статті
55 Закону України "Про вибори народних
депутатів України" ЦВК видає особі, яка
подала документи, зазначені у частині
першій або частині другій цієї статті,
довідку про їх прийняття. Довідка має
містити перелік прийнятих документів,
число, місяць і рік, а також час їх
прийняття, посаду і прізвище особи, яка
прийняла документи.

Згідно із наявною у матеріалах справи
довідкою про прийняття документів
позивачем 20 вересня 2014 року для
реєстрації кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №130 відповідно до
частини другої статті 55 Закону України
"Про вибори народних депутатів України"
особисто пред'явлено паспорт та подано,
а ЦВК прийнято, такі документи: заява
про самовисування кандидатом у народні
депутати України; автобіографія
кандидата в депутати на паперовому
носії та в електронному вигляді;
документ про внесення грошової
застави; 4 фотографії кандидата
розміром 4х6 сантиметрів на паперовому
носії та в електронному вигляді;
ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата; передвиборна програма
кандидата у депутати на паперовому
носії та в електронному вигляді;
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем в заяві про самовисування
надано згоду на оприлюднення його
біографічних відомостей і зазначено
про відсутність у нього іншого
представницького мандату, який
відповідно до Конституції України та
законів України несумісний з мандатом
народного депутата, а також
відсутність належних йому підприємств
і корпоративних прав, але при цьому не
зазначено зобов'язання у разі обрання
його народним депутатом України
припинити діяльність, яка відповідно
до Конституції України та законів
України несумісна з мандатом народного
депутата України.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 60
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» ЦВК відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі відсутності
документів, зазначених у частині
першій статті 54 чи частинах першій або
другій статті 55 цього Закону.

Таким чином, документи подані
позивачем для реєстрації його, як
кандидата у народні депутати України, у
розумінні пункту 1 частини 2 статті 55
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», не відповідають
визначеним Законом вимогам, оскільки у
заяві про самовисування відсутнє одне
з обов'язкових за Законом зобов'язань, і
це виключає можливість розглядати
відповідний документ як такий, що
відповідає вимогам Закону до його
змісту.

Враховуючи викладене і встановлені на
підставі доказів обставини, які
досліджені під час судового розгляду
справи, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
обгрунтованості відмови у реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_6 з мотивів, викладених у
постанові ЦВК №1155 від 25.09.2014 року, та
про правомірність цієї постанови в
частині відмови в реєстрації кандидата
у народні депутати України ОСОБА_6 в
одномандатному виборчому окрузі №130 як
такої, що прийнята згідно з
передбаченими законом підставами і з
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

У відповідності до частини 9
статті 172 Кодексу адміністративного
судочинства України суд приймає
позовну заяву щодо рішення, дії чи
бездіяльності виборчої комісії,
комісії з референдуму або члена
відповідної комісії до розгляду
незалежно від сплати судового збору. У
разі несплати судового збору на момент
вирішення справи суд одночасно вирішує
питання про стягнення судового збору
відповідно до правил розподілу судових
витрат, встановлених цим Кодексом.

Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» станом на
1.01.2014 року мінімальну заробітну плату
встановлено у сумі 1218,00 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 частини 2
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» за подання до адміністративного
суду апеляційної скарги на рішення
суду немайнового характеру
встановлюється 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви.

За подання даної позовної заяви
підлягало сплаті судовий збір у сумі
73,08 грн., а тому за подачу апеляційної
скарги позивач повинен сплатити
судовий збір у сумі 36,54 грн.

Оскільки при подачі даної
апеляційної скарги судовий збір не
було сплачено, його має бути стягнено з
позивача на користь Державного бюджету
України у розмірі 36,54 грн.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 196, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, як
представника позивача ОСОБА_6, залишити
без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2014 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Державного бюджету України судовий
збір за подачу апеляційної скарги в
сумі 36,54 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер