Справа № 805/6865/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/41784/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Моторного
О.А. - головуючого,

Вербицької
О.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Торезької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2013

у справі № 805/6865/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сніжнянський завод
хімічного машинобудування"

до Торезької об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області Державної податкової служби

про визнання недійсними та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2013 в
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 07.05.2013 відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2013
скасовано постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
10.06.2013 та прийнято нову постанову, якою
позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2013 та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з доводами та вимогами
скаржника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржуване
рішення - без змін.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, у зв'язку з чим, касаційний
розгляд справи проведено в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами відповідно до п. 2 ч.
1 ст. 222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26.01.2006 між Сніжнянською
міською радою (орендодавець) та
позивачем (орендар) укладено договір
оренди земельної ділянки площею 32,866 га,
предметом якого є строкове платне
користування земельною ділянкою для
обслуговування основних, підсобних і
допоміжних будівель і споруд
промислового майданчику у м. Сніжне,
вул. Радянська, 101. Строк дії договору 50
років.

Також, 09.08.2006 між Сніжнянською міською
радою (орендодавець), позивачем і
Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком
(орендарі) укладено договір оренди
земельної ділянки, предметом якого є
строкове платне користування
земельною ділянкою для реконструкції
та обслуговування будинку під житлові
приміщення та відділення банку, яка
знаходиться у м. Сніжному вул.
Декабристів, 16. Об'єктом договору є
земельна ділянка площею 2807 га, з якої
доля землекористування позивачем
становить 47,3 %. Строк дії договору 49
років.

Річний розмір орендної плати за
земельні ділянки, відповідно до умов
договорів оренди складає 1 відсоток
нормативної грошової оцінки землі.

Відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства з плати за
землю за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт №
277/22-2/00217662 від 18.04.2013, в якому
встановлені порушення пп. 288.5.1 п. 288.5 ст.
288 ПКУ, в результаті чого занижено
податок з орендної плати за землю за
2011-2012 роки на суму 2216562,64 грн., при цьому,
в обґрунтування цих висновків
покладено обставини невідповідності
розміру орендної плати за договорами
оренди земельних ділянок приписам
Податкового кодексу України, яким
встановлено мінімальний розмір
орендної плати не менше 3 % від грошової
оцінки земель.

На підставі вказаного акта перевірки,
відповідачем прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення №
від 07.05.2013, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з земельного податку (орендна плата з
юридичних осіб) у розмірі 2632167,66 грн., в
тому числі основний платіж - 2216562,64 грн.
та штрафні санкції - 415605,02 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції погодився з доводами
податкового органу, що збільшення
мінімального розміру орендної плати за
землю відбулося у зв'язку зі зміною
мінімального розміру орендної плати
відповідно до Податкового кодексу
України, а тому необхідність сплати
орендної плати за земельну ділянку
державної та комунальної власності у
новому розмірі виникла в орендаря
незалежно від внесення змін до
договорів оренди за ініціативою сторін
договору оренди землі.

Суд апеляційної інстанції не погодився
з наведеним висновком суду першої
інстанції, зазначивши, що орендна плата
за користування земельними ділянками
має договірне походження і її
збільшення органами державної
податкової служби України, всупереч
умовам договору, суперечить визначеним
законом повноваженням податкових
органів.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції вважає такі висновки судів
попередніх інстанцій передчасними та
такими, що зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин у
справі.

Порядок оподаткування землі в Україні,
починаючи з 01.01.2011, визначається
розділом ХІІІ «Плата за землю»
Податкового кодексу України. Питання
орендної плати за землю врегульовані
статтею 288 Податкового кодексу України.

Відповідно до норм Податкового кодексу
України, який визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, річна сума платежу, що
підлягає перерахуванню до бюджету
суб'єктами господарювання, які
орендують земельні ділянки державної і
комунальної власності, визначається
відповідно до умов договору, але з
урахуванням вимог підпункту 288.5.1
пункту 288.5 статті 288 Податкового
кодексу України, тобто, не може бути
меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу;
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди при вирішенні справи повинні
дослідити умови договорів оренди землі
комунальної власності щодо розміру
орендної плати, яку зобов'язаний був
вносити орендар, порядку перегляду
розміру орендної плати, чи передбачав
він внесення відповідних змін до
договорів, чи ні.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі, щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч. 2 ст.
227 КАС України.

При новому розгляді, слід взяти до
уваги вищезазначене та прийняти
законне і обґрунтоване рішення
відповідно до норм матеріального,
процесуального права, надати належну
правову оцінку обставинам справи, з
урахуванням чого встановити
правомірність прийняття податковим
органом спірного податкового
повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2013 та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2013
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) О.В. Вербицька
(підпис) В.В. Кошіль