Справа № 754/14700/14-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/700/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.09.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Клочко І.В.

розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій та бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним
позовом в якому просить визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
та одноразову компенсацію в розмірі 45
мінімальних заробітних плат в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період починаючи з 1996
року і до моменту розгляду справи та в
подальшому нараховувати і виплачувати
щорічну допомогу на оздоровлення у
вказаному розмірі.

Свої вимоги мотивує тим, що віднесена
до категорії 1 осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та має статус інваліда 2 групи, а тому на
підставі ст. 48 Закону №796 має право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат та одноразової
компенсації в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат.

На звернення представника позивача до
відповідача - УПСЗН Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації з приводу порушення прав
позивача, було надано відповідь, в якій
зазначено, що законних підстав для
перерахунку одноразової компенсації
за втрату годувальника, одноразової
компенсації за шкоду заподіяну
здоров'ю та щорічної допомоги на
оздоровлення - немає (а.с.7).

18.09.2014 року Управлінням праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації до суду надано
письмові заперечення з проханням
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Положеннями статті 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивача
віднесено до 1 категорії осіб,
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується копією посвідчення
НОМЕР_1 від 21.03.2007 року (а.с.10).

Відповідно до довідки МСЕК №011245,
ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності з 26.02.2007
року, в зв'язку з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.12).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації.

Відповідно до положень ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з ст. 48 Закону №796 виплата в
розмірі 45ти мінімальних заробітних
плат одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю проводиться на
момент встановлення групи
інвалідності учасникам ліквідації, які
стали інвалідами 2 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

У запереченнях від 18.09.2014 року УПСЗН
зазначає, що при встановленні
первинної другої групи інвалідності у
2007 року, проведено призначення
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю в сумі 284,40 грн, в
розмірі призначеному постановою КМУ
України від 26.07.1996 року №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та розпорядженням від
29.03.2007 року направлена до Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат (а.с.19).

Згідно ст. 62 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
та місцевими органами виконавчої
влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12.07.2005 року № 562,
Установити громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
такий розмір щорічної допомоги на
оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120
гривень; учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії - 100 гривень; інвалідам III
групи та дітям-інвалідам - 90 гривень;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 3 категорії,
кожній дитині, яка втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з
батьків, та евакуйованим із зони
відчуження у1986 році, включаючи дітей, -
75 гривень.

Як вбачається із відповіді наданої
УПСЗН від 04.04.2014 року, ОСОБА_1 призначена
допомога на оздоровлення за 2000-2005 роки
в сумі - 26,70 грн та за 2006-2013 роки в сумі -
120 грн в розмірі призначеному
постановою КМУ України від 26.07.1996 року
№836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
розпорядженням від 29.03.2007 року
направлена до Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат (а.с.7).

Також позивачу була призначена
одноразова компенсація сім'ям, які
втратили годувальника у 2010 році в сумі
7586 грн в розмірі визначеною постановою
КМУ від 20.04.2007 року №649 «Про
встановлення розмірів виплат деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(а.с.7).

Таким чином, виплати були нараховані на
підставі та відповідно до чинного
законодавста України.

Згідно частини 1 ст.6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Тобто, на час звернення до
адміністративного суду вже повинно
відбутися порушення конкретного права
особи або її свобода чи інтересу,
іншими словами, повинен існувати
предмет судового захисту, особа
повинна звертатися на захист свого
порушеного права, інтересу чи свободи.

В даному ж випадку позивач просить суд
захистити її права та інтереси, які, на
її думку, можуть бути порушені
відповідачем в майбутньому.

Приймаючи до уваги наведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги щодо захисту прав та інтересів
на майбутній час не можуть бути
задоволені, оскільки не ґрунтуються на
процесуальному законі та не
відповідають адміністративно-правовим
способам захисту прав та інтересів
адміністративним судом.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити, оскільки не вбачає
обґрунтованих підстав для їх
задоволення.

Керуючись ст. 117 Конституції України,
ст. 48, 62 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 р. N562, ст. ст. 8, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 100, 122, 128,
158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

В И Р І Ш
И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя: