Справа № 2а-1970/3996/11
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/3927/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Бережанського
районного центру зайнятості на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 грудня 2012
року у справі за позовом прокурора
Бережанського району Тернопільської
області в інтересах держави в особі
Бережанського районного центру
зайнятості до колективного
сільськогосподарського підприємства
"Птахофірма "Бережанська" про стягнення
коштів,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Бережанського району
Тернопільської області звернувся до
суду в інтересах держави в особі
Бережанського районного центру
зайнятості з позовом про стягнення з
колективного сільськогосподарського
підприємства "Птахофірма "Бережанська"
недоїмки по сплаті страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття у розмірі 554,12 грн. та пені у
сумі 108,37 грн.

Позовні вимоги монтовано відсутністю
факту добровільної сплати з боку
відповідача суми страхових внесків,
нарахованих згідно з актом перевірки
від 14.06.2011.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2011
року позов задоволено: стягнуто з
колективного сільськогосподарського
підприємства "Птахофірма "Бережанська"
на користь Бережанського центру
зайнятості заборгованість зі сплати
страхових внесків на суму 662,49 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 грудня 2012
року постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 26
грудня 2011 року скасовано, прийнято
нову, якою у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі
Бережанський районний центр
зайнятості із посиланням на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 14.06.2011 Бережанським
районним центром зайнятості як робочим
органом виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального старування на випадок
безробіття проведено перевірку
колективного сільськогосподарського
підприємства "Птахофірма "Бережанська"
з питань дотримання вимог
законодавства щодо правильності
нарахування та своєчасності сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття за результатами
якої складено акт перевірки від 14.06.2011
№35_2011. Згідно з актом перевірки
відповідач в день виплати заробітної
плати не проводив перерахування
страхових внесків до Фонду, у зв'язку з
чим відповідачу за період з 26.01.2010 по
31.12.2010 нарахована недоїмки зі сплати
страхових внесків у розмірі 554,12 грн. та
пеня у сумі 108,37 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позову, виходив з доведеності з боку
прокурора наявності підстав для
стягнення з відповідача недоїмки зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що перевірку
відповідача проведено в присутності
сторонньої особи ОСОБА_2, яка
представилась директором
підприємства, у той же час як період
перевірки згідно з довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців директором
відповідача була інша особа. Також,
судом апеляційної інстанції вказано на
передчасність звернення прокурора до
суду із позовом про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків з огляду на відсутність факту
прийняття рішення на підставі акту
перевірки.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття та обліку їх надходження до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
затвердженої Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.12.2000 №339, в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, у зв'язку з набранням
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" на період до
повного стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків та сум
фінансових санкцій, нарахованих та/або
не сплачених у період до 01 січня 2011
року, територіальні органи Державної
служби зайнятості в районах, містах,
районах у містах мають право
перевіряти правильність нарахування,
своєчасність і повноту перерахування
страхових внесків, у тому числі, коли за
даними перевірки була підтверджена
наявність заборгованості зі сплати
страхових внесків, строк сплати яких не
настав на 01 січня 2011 року, та
застосовувати фінансові санкції у
порядку, який діяв до набрання чинності
цим Законом.

Перевірка платників щодо правильності
нарахування, своєчасного і повного
перерахування страхових внесків за
період з дня проведення останньої
перевірки або з дати набуття статусу
платника страхових внесків (якщо
перевірка проводилась вперше) до 01
січня 2011 року здійснюється
територіальними органами Державної
служби зайнятості в районах, містах,
районах у містах одноразово.

За змістом пунктів 7.4, 7.5 Інструкції №339
за результатами перевірки складається
акт у двох примірниках і підписується
особами, які проводили перевірку,
керівником і головним бухгалтером
страхувальника. Один примірник акта
передається під розписку керівникові
або головному бухгалтеру
страхувальника, інший залишається в
центрі зайнятості, який проводив
перевірку Рішення про стягнення
простроченої заборгованості зі сплати
страхових внесків, у тому числі
донарахованих сум страхових внесків
(недоїмки), пені та штрафу (додаток 7)
(далі - рішення), приймається керівником
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду чи його заступником за
місцезнаходженням (місцем проживанням)
платника страхових внесків на підставі
акта перевірки.

Роботодавець протягом десяти робочих
днів, наступних за днем одержання
рішення, зобов'язаний сплатити суми
недоїмки, пені та штрафу або оскаржити
рішення у встановленому порядку.

Рішення про стягнення простроченої
заборгованості зі сплати страхових
внесків, у тому числі донарахованих сум
страхових внесків (недоїмки), пені та
штрафу, роботодавець також має право
оскаржити в судовому порядку, про що
він повідомляє центр зайнятості, який
прийняв зазначене рішення.

Відповідно до пункту 9.7 Інструкції №339
не сплачені в строк страхові внески,
пеня і штрафи стягуються в дохід Фонду
із страхувальника у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Аналіз наведених положень свідчить про
те, що необхідною умовою для вирішення
питання щодо примусового стягнення із
страхувальника страхових внесків є
відсутність факту сплати нарахованих
внесків та/або фінансових санкцій
протягом визначеного законодавством
строку. У той же час, зважаючи на те, що у
спірних правовідносинах обов'язок
страхувальника щодо сплати страхових
внесків та пені безпосередньо
пов'язаний із моментом одержання
відповідного рішення Фонду, колегія
суддів, з огляду на відсутність факту
прийняття такого рішення, погоджується
із висновками суду апеляційної
інстанції щодо передчасності подання
прокурором позову про стягнення
страхових внесків та фінансових
санкцій у судовому порядку.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом апеляційної інстанції
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення судом не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Бережанського
районного центру зайнятості відхилити,
а постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: