Справа № 826/9708/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9708/14
Головуючий у 1-й інстанції: Санін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Пилипенко О.Є.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ Інструменту
Україна» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
Інструменту Україна» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання незаконним та скасування
рішення щодо визначення митної
вартості товару, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Світ
Інструменту Україна» з
адміністративним позовом про визнання
протиправним та скасування рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №100270004/2014/000039/2 від
18.02.2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 року в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів неповного
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
порушення судом норм матеріального
права та прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Світ Інструменту Україна» уклало
з компанією MATRIZE Handels-GmbH, China (Китай)
зовнішньоекономічний контракт
№CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011 року, відповідно до
якого позивачу в Україну здійснювалась
поставка інструментів ручних в
асортименті.

Відповідно до п.1.2 Контракту №CH-MIU/28/0411
найменування, кількість товару, що
постачаються за даним контрактом, а
також ціна за одиницю товару по
артикулам зазначається в специфікації.

Згідно п.2.1 Контракту №CH-MIU/28/0411
продавець зобов'язується поставити
покупцю товар на загальну суму
Контракту, яка складає 1 000 000 доларів
США. Обумовлена сторонами ціна товару
встановлюється в доларах США та
зазначається в специфікаціях на кожну
окрему партію товару.

Пунктом 2.2 Контракту №CH-MIU/28/0411
визначено, що вартість кожної партії
товару, яка підлягає сплаті за товар, що
постачається, виокремлена із загальної
суми Контракту, зазначається в інвойсі
і входить в загальну суму контракту.

В той же час, п.5.1 Контракту №CH-MIU/28/0411 (з
врахуванням укладеної додаткової
угоди №4 від 28.04.2011 р.) визначено, що
оплата товару здійснюється в один етап
- 100% вартості відправленої партії
товарів мають бути оплачені протягом 180
календарних днів з моменту
відвантаження, підтверджені копіями
відвантажувальних документів, а саме
міжнародною морською накладною
(коносаментом) виписаною на ім'я
покупця.

Так, при розмитненні товару позивачем
було подано Київській міжрегіональній
митниці Міндоходів електронну митну
декларацію №100270004/2014/339445 від 18.02.2014 р.

При цьому, митна вартість товару була
визначена із застосуванням основного
методу - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

На підтвердження заявлених відомостей
додатково було надано, зокрема: картку
обліку особи, яка здійснює операції з
товарами №100/2012/0002688 від 02.11.2012 р.;
міжнародну автомобільну накладну (CMR)
№2705 від 13.02.2014 р.; Контракт №CH-MIU/28/0411;
коносамент від 02.02.2014 р. №WMS13120501B; інвойс
№13-1133-К137 від 26.12.2013 р.; договір про
надання послуг митного брокера №32Д від
27.03.2013 р.; довідку про транспортні
витрати б/н від 17.02.2014 р.; рішення
сертифікації №Т-02423 від 16.08.2013 р.;
пакувальний лист №13-1133-К137 від 26.12.2013 р.;
додаткові угоди до Контракту №CH-MIU/28/0411
б/н від 01.09.2011 р., від 28.04.2012 р., від 02.11.2012
р., від 01.09.2011 р., від 02.04.2013 р.;
специфікацію №13-1133-К137 від 26.12.2013 р.;
договір про перевезення №2512 від 25.12.2009
р., №256/11 від 01.06.2011 р., сертифікат
відповідності №UA-YT.194.09.001-14 від 10.02.2014 р.;
декларацію про відповідність
№UA-TR.076.D.0116-14 від 10.02.2014 р.; інформацію
про позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролюю
товару від 13.02.2014 р. №2730 та від 02.02.2014 р.
№2761.

Однак, у митного органу виникли сумніви
стосовно достовірності наданих
декларантом до митного оформлення
відомостей, оскільки на думку
відповідача, подані документи містять
неповні відомості та розбіжності.

Як наслідок відповідачем було
відмовлено у прийнятті митної
декларації №100270004/2014/339445 від 18.02.2014
року, проведено процедуру консультацій
з позивачем та електронним
повідомленням витребувано додаткові
документи, які підтверджують митну
вартість товарів.

Після проведення процедури
консультацій відповідачем було
прийнято Рішення №100270004/2014/000039/2, за
шостим резервним методом.

Згідно із вказаними рішеннями митна
вартість була скоригована у бік її
збільшення.

Як вбачається з оскаржуваного Рішення
№100270004/2014/000039/2 відповідачем було
запропоновано ТОВ «Світ Інструменту
Україна», відповідно до ч.3 ст.53 МК
України надати додаткові документи,
зокрема: копії бухгалтерської
документації, що підтверджує сплату за
поставлений товар у відповідності до
умов контракту; копію прайс-листа
постачальника; копію електронної
декларації відправника; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Супровідним листом №64 від 28.04.2014 року
позивачем було надіслано на адресу
відповідача додаткові документи,
зокрема:

копію Контракту №CH-MIU/28/0411;

копію прайс-листа постачальника;

копію Рішення №100270004/2014/310039/2;

копію комерційного інвойсу №13-1133-К137
від 26.12.2013 р.;

копію додаткової угоди від 02.04.2013 р. до
Контракту №CH-MIU/28/0411;

копію додаткової угоди №4 від 28.02.2014 р.
до Контракту №CH-MIU/28/0411;

копію експортної декларації
відправника №13751007 від 27.12.2013 р.,
№13751006 від 27.12.2013 р.

Розглянувши надані позивачем
додаткові документи, Київської
міжрегіональною митницею Міндоході
було надіслано на адресу позивача лист
№5704/1/26-70-63-04 від 13.05.2014 року, в якому було
зазначено про те, що позивачем не в
повному обсязі надано додаткові
документи, які вимагались митницею для
підтвердження заявленої митної
вартості, як наслідок Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів не
вбачає підстав для перегляду рішень
про коригування митної вартості,
зокрема, й рішення №100270004/2014/000039/2.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, ТОВ «Світ
Інструменту Україна» було подано до
Департаменту митної справи Міндоходів
скаргу №000039 від 22.05.2014 року.

Розглянувши подану позивачем скаргу на
рішення відповідача №5704/1/26-70-63-04 від
13.05.2014 року, Міністерство доходів і
зборів України листом №9973/6/99-99-24-02-06-15
від 04.06.2014 року повідомило останнього,
про відсутність підстав для розгляду
скарги по суті, оскільки позивачем не
було надано всіх документів, що
додатково витребовувались
відповідачем для підтвердження митної
вартості товару.

Позивач, не погоджуючись з такими діями
відповідача, звернувся до суду з
вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції вважав, що
застосування обраного позивачем
методу визначення митної вартості
товару за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартості операції) є
необґрунтованим та безпідставним, а
документи, подані позивачем до митного
органу, не відповідають вимогам
чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим
по справі обставинам та фактам, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 Митного Кодексу
України, декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що в разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 2 статті 54 Митного Кодексу
передбачається, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного Кодексу передбачено, що митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 58 Митного кодексу України
встановлено, що у разі якщо митна
вартість не може бути визначена за
основним методом, застосовуються
другорядні методи, зазначені у пункті 2
частини першої статті 57 цього Кодексу.

Статтею 58 Митного Кодексу
передбачено, що метод визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до наказу Міністерства
фінансів України «Про затвердження
форми рішення про коригування митної
вартості товарів, Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів та Переліку
додаткових складових до ціни договору»
від 24.05.2012 № 598 в графі 33 рішення про
коригування митної вартості товарів
«Обставини прийняття Рішення та
джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості»
зазначаються причини, через які митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі: неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у статті
53 Кодексу); невірно проведений
розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості. Зазначається послідовність
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом.

Отже, як вбачається з оскаржуваного
рішення про коригування митної
вартості товарів №100270004/2014/000039/2, з
метою правильного визначення митної
вартості товарів заявлених
декларантом до митного оформлення,
відповідачем було витребувано у ТОВ
«Світ Інструменту Україна» додаткові
документи, однак, позивачем не в
повному обсязі надано відповідачу для
митного оформлення імпортованого
товару документи, що передбачені ч.2
ст.53 МК, а саме, не надано: висновку про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, або інформації біржових
організацій про вартість товарів або
сировини.

Враховуючи викладене, митна вартість
імпортованих товарів не була визначена
за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, оскільки документи,
зазначені в ч. 2 ст. 53 МК України не
містили всіх відомостей, які б
підтверджували заявлену митну
вартість товарів і обраний метод її
визначення, а тому у відповідності до ч.
3 ст. 53 МК України, декларанту було
запропоновано надати додаткові
документи, які як було зазначено надані
були не в повному обсязі, що і стало
підставою для коригування
відповідачем митної вартості товару з
застосуванням резервного методу.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
Інструменту Україна» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 03.10.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
О.Є.Пилипенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.