Справа № 819/1937/14-а
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1937/14-a

"30" вересня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання
Скочиляс І.В.

за участю представників

позивача : Попович І.В.

відповідача Креховець В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державне
підприємство «Тернопільський науково -
дослідний та проектний інститут
землеустрою» до Державна фінансова
інспекція в Тернопільській області про
визнання незаконним та скасування
пункту 2 вимоги Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Тернопільський
науково - дослідний та проектний
інститут землеустрою» (далі - ДП
«Тернопільський інститут
землеустрою», позивач) звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області (далі - ДФІ в
Тернопільській області, відповідач) в
якому просить скасувати пункт 2 вимог
«Про усунення порушень фінансової
дисципліни» від 13.03.2014р. №19-07-13-14/2015.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. В обґрунтування
позовних вимог вказав, що відповідачем
було проведено планову ревізію з
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Тернопільський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» за
період з 01.04.2010р. по 30.12.2013 року за
результатами якої було складено акт
від 28.02.2014р. №07-22/29 та пред'явленого
Вимогу від 13.03.2014 року № 19-07-13-14/2015 «Про
усунення порушень фінансової
дисципліни». Зокрема п.2 вказаної
вимоги ДП «Тернопільський інститут
землеустрою» (далі - ДП «Головний
інститут землеустрою») зобов'язано
стягнути з Державного підприємства
«Головний науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» кошти
в розмірі 10031,34грн. за договором про
надання послуг від 31.12.2009 року.

Позивач не погоджується з висновком
відповідача так-як, 31 грудня 2009 року між
ДП «Тернопільський інститут
землеустрою» та ДП «Головний інститут
землеустрою» укладено договір на
надання послуг. Відповідно до п. 1.1
даного договору ДП «Головний інститут
землеустрою» зобов'язується за плату
надати ДП «Тернопільський інститут
землеустрою» на його письмовий та
усний запит послуги.

Представник позивача стверджує, що ДП
«Головний інститут землеустрою»
виконало умови договору, надало ДП
«Тернопільський інститут землеустрою»
передбачені договором послуги, на
підтвердження чого сторонами договору
був підписаний Акт виконаних робіт від
18.03.2011 року.

Таким чином позивач вважає
необгрунтованими та незаконними
викладені у Вимозі відповідача
твердження стосовно того, що під час
ревізії ДП «Тернопільський інститут
землеустрою» не було надано первинних
бухгалтерських документів, які б
підтверджували факт надання послуг за
Договором. Позов просить задоволити.

Представник відповідача - Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області в судовому засіданні проти
позову заперечив з підстав, викладених
у поданому запереченні, просить
відмовити в задоволенні позову.
Зазначив, що вимога ДП «Тернопільський
інститут землеустрою» пред'явлена
відповідно до норм чинного
законодавства, є правомірною та
скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Головними завданнями органу
державного фінансового контролю
відповідно до статті 2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" є: здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення інспектування
державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2006 року № 550 із
відповідними змінами та доповненнями
(далі Порядок).

Згідно з п.1 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, визначає процедуру
проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку
Інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Відповідно до п.35 Порядку результати
ревізії оформляються актом, який
складається на паперовому носії
державною мовою і повинен мати
наскрізну нумерацію сторінок. На
першому титульному аркуші акта
ревізії, який оформляється на бланку
контролюючого органу, зазначається
назва документа (акт), дата і номер,
місце складення (назва міста, села чи
селища) та номер примірника.

Акт ревізії містить: - вступну частину,
в якій зазначаються підстава для
проведення ревізії, тема ревізії, повна
назва об'єкта контролю, його
місцезнаходження, відомості про
організаційно-правову форму та форму
власності, дати початку і закінчення
ревізії, період, який підлягав ревізії,
перелік посадових осіб служби та
залучених спеціалістів, що проводили
ревізію, перелік посадових осіб, які
відповідали за фінансово-господарську
діяльність об'єкта контролю у період,
що підлягав ревізії; - констатуючу
частину, в якій наведено інформацію про
результати ревізії в розрізі кожного
питання програми із зазначенням, за
який період, яким способом (вибірковим,
суцільним) та за якими документами
перевірено ці питання, а також висновок
про наявність або відсутність порушень
законодавства.

Виявлені порушення законодавства,
допущені об'єктом контролю, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції служби, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Згідно п.36 Порядку Акт ревізії
підписується посадовою особою служби,
після чого керівник, головний
бухгалтер та інші визначені працівники
об'єкта контролю зобов'язані
ознайомитися з актом ревізії та у разі
погодження з викладеними у ньому
фактами підписати отримані примірники
акта. У разі наявності заперечень
(зауважень) щодо змісту акта ревізії
керівник, головний бухгалтер чи інші
особи підписують його із
застереженням.

Судом встановлено, відповідно до п.1.2.5.1
Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області на І квартал 2014
року на підставі направлень на
проведення ревізії №77 від 25.01.2014р. та
№78 від 25.01.2014 року Головним державним
інспектором відділу інспектування в
АПК, сфері використання природних
ресурсів, матеріального виробництва і
фінансових послуг Олійник Г.М. та
провідним державним інспектором
Вацлавським О.І. проведено планову
ревізію фінансово-господарської
діяльності державного підприємства
«Тернопільський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» за
період з 01.04.2010 року по 31.12.2013 року. За
наслідками ревізії складено акт № 07-22/29
від 28.02.2014 року.

Згідно зазначеного вище акту, ревізією
правильності та обґрунтованості
віднесення інших витрат до
собівартості реалізованої послуг і
виконаних робіт встановлено наступне.

Між позивачем та ДП «Головний
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» 31.12.2009р. укладено
договір б-н на надання послуг,
відповідно до якого останній
зобов'язується за плату «надати
Інституту послуги із надання правової
допомоги застосування чинного
законодавства України з питань
отримання і використання бюджетних
коштів, щотижнево обробляти відомості
шляхом здійснення електронної
перевірки звітності по отриманню та
використанню бюджетних коштів в рамках
реалізації Постанови КМУ від 05.08.2009 №844
«Деякі питання реалізації права
власності на землю громадянами
України» (із змінами), щотижнево
здійснювати аналіз відомостей
Інституту щодо його
фінансово-господарської діяльності з
наданням аналітичних записок та
рекомендацій по веденню
фінансово-господарської діяльності,
здійснення порівняльного аналізу
запланованих даних з фактичним
результатом за напрямками діяльності
замовника, інші постлуги.».

Для підтвердження виконання
вищезазначеного договору позивач
надав акт виконаних робіт від 18.03.2011р.
на суму 10031,34 грн., оплата по якому
проведена в повній сумі.Інших
первинних документів на підтвердження
надання послуг не надано.

В акті зазначено, що надання послуг
(виконання робіт) було здійснено в
період з 01.07.2010р. по 30.09.2010р. Проте, які
саме послуги надавались позивачем
зазначено не було.

Як встановлено актом ревізії, останні
надходження бюджетних коштів
Інституту згідно Постанови №844 «Деякі
питання реалізації права власності на
землю громадянами України» і їх
використання були в грудні 2009 року.

Крім того, звітність по використанню
коштів була надана за 2009 рік в лютому 2010
року в термін надання річної
фінансової звітності. Також жодними
нормативними чи внутрішніми
документами Держземагентства не
передбачена щотижнева звітність,
жодних аналітичних записок та
рекомендацій, що засвідчували б факт
надання послуг в період з липня по
вересень 2010 року позивачем не подано.

Враховуючи вищенаведене, в порушення
п.2.3 Договору, п.1 ст.193 Господарського
Кодексу України від 16.01.2003р. №436, ст.629
Цивільного кодексу України від 16.01.2003
№435 та ст.6 П(С)БО №16 «Витрати»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.12.1999 №318, за
період з березня по вересень 2011 року
Інститутом прийнято до оплати роботи,
послуги з інформаційного
обслуговування в сумі 10031,34 грн.

Зайві витрати по оплаті послуг
віднесені до складу витрат
підприємства і відображені по дебету
рахунку 23.1.1 «Виробництво» та кредиту
рахунку 63.1.1 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками».

Порушення призвело до матеріальної
шкоди (збитків) підприємства на суму
10031,34 гривень.

В результаті допущеного порушення в
Звіті про фінансові результати за 2011
рік (ф.№2) на суму 10031,34 грн. внесено
недостовірні дані, що призвело до
порушення вимог п.1 ст.3, п.7 ст.8 та п.п.1,8
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 року №996.

Суд зазначає, що доказом підтвердження
(визнання)позивачем допущеного
порушення є те, що на виконання
спірного п.2 вимог Відповідача щодо
усунення вказаного порушення
(пред'явлених керівнику Підприємства
на підставі п. 7 ст. 10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні») Підприємством за підписом
директора направлено ДП «Головний
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» претензію про
перерахування коштів в сумі 10031,34 грн.
на розрахунковий рахунок Підприємства.

На підставі зазначених в Акті ревізії
№ 07-22/29 від 28.02.2014 року порушень,
Державною фінансовою інспекцією в
Тернопільській області з метою повного
усунення виявлених порушень,
попередження їх виникнення в
подальшому, керуючись п.7 ст.10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993р. №2939, на адресу
позивача направлено лист від 13.03.2014
року № 19-07-13-14/2015 з вимогами усунути
вищезазначені порушення фінансової
дисципліни, пунктом 2 яких зобов'язано:
забезпечити стягнення в установленому
законом (судовому порядку) з ДП
«Головний науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» кошти
в сумі 10031,34 грн. В іншому випадку, в тому
числі в разі пропуску термінів
позовної давності, стягнути з особи,
яка допустила порушення, в порядку та
спосіб, передбачений ст.ст. 130-136 КЗпП.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" метою ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності є надання
користувачам для прийняття рішень
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства.

Відповідно до п.7 ст.8 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" головний
бухгалтер або особа, на яку покладено
ведення бухгалтерського обліку
підприємства (далі - бухгалтер):

· забезпечує дотримання на
підприємстві встановлених єдиних
методологічних засад бухгалтерського
обліку, складання і подання у
встановлені строки фінансової
звітності;

· організує контроль за
відображенням на рахунках
бухгалтерського обліку всіх
господарських операцій;

· бере участь в оформленні
матеріалів, пов'язаних з нестачею та
відшкодуванням втрат від нестачі,
крадіжки і псування активів
підприємства;

· забезпечує перевірку стану
бухгалтерського обліку у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах
підприємства.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно до п. 8 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», копії первинних
документів та регістрів
бухгалтерського обліку можуть бути
вилучені у підприємства лише за
рішенням відповідних органів,
прийнятим у межах їх повноважень,
передбачених законами. Обов'язковим є
складання реєстру документів, що
вилучаються у порядку, встановленому
законодавством. Вилучення оригіналів
таких документів та регістрів
забороняється, крім випадків,
передбачених кримінальним
процесуальним законодавством.

Таким чином, внаслідок вищезазначених
порушень закону позивачем зайво
сплачено за послуги з інформаційного
обслуговування в сумі 10031,34 грн.

Суд враховує, що сам акт ревізії №
07-22/29 від 28.02.2014 року підписаний
керівником А.Б. Шмігель та головним
бухгалтером О.В. Доміницькою ДП
«Тернопільський інститут землеустрою»
- без заперечень, що підтверджує факт
згоди позивача з викладеними у акті
ревізії обставинами.

Суд вважає, що позивачем не доведено
відсутність в його діях порушень
стосовно зайво сплачених коштів за
послуги з інформаційного
обслуговування в сумі 10031,34 грн.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов`язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1-2 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення; в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, вимоги Державної
фінансової інспекції в
Тернопільській області про усунення
порушень фінансової дисципліни від
13.03.2014р. за №19-07-13-14/2015 винесені
відповідно до вимог чинного
законодавства, а тому позовні вимоги ДП
«Тернопільський науково - дослідний та
проектний інститут землеустрою» про
скасування п.2, вимог про усунення
порушень фінансової дисципліни - не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
03.10.2014 року.

Головуючий суддя
Ходачкевич Н.І.

копія вірна:

Суддя

Ходачкевич Н.І.