Справа № 817/2034/14
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"08" жовтня 2014 р.
Справа № 817/2034/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "21" серпня
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про скасування вимоги та податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 позов
задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному від 11.07.2014 року № , вимогу
від 04.07.2014 року про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску № Ф-29,
рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування своєчасно не
нарахованого єдиного внеску від 11.07.2014
року № .

Присуджено на користь позивача із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 182 грн. 70 коп.

Не погоджуючись з ухваленою
постановою, відповідач у справі подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на недотримання судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
оскаржену постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, дослідивши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
відсутні підстави для її задоволення з
огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області з
позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному
№ від 11 липня 2014 року; скасування
Вимоги ДПІ у м. Рівному від 04.07.2014 року
про сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску та скасування Рішення
про застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску № від 11.07.2014 року.

В обґрунтування позову заперечував
висновки контролюючого органу,
викладені в акті про результати
документальної планової виїзної
перевірки ФОП ОСОБА_4 з питань щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. Стверджує,
що відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Як вбачається зі справи, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4
зареєстрований виконавчим комітетом
Рівненської міської ради Рівненської
області 11.9.2007 року за №0016041,
взятий на податковий облік в органах
державної податкової служби 12.09.2007 року
та перебуває на обліку в ДПІ у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області. ФОП
ОСОБА_4 зареєстрований платником
податку на додану вартість відповідно
до Свідоцтва про реєстрацію платника
ПДВ від 05.09.2012 року №200067009,
індивідуальний податковий номер
платника ПДВ НОМЕР_3. Позивач протягом
2012-2013р.р. здійснював господарську
діяльність з надання послуг вантажних
перевезень.

ОСОБА_4 протягом зазначеного періоду у
своїй діяльності використовував
вантажні сідлові тягачі, а саме:
власний вантажний сідловий тягач марки
DAF 2004 року випуску (реєстраційний номер
НОМЕР_4) з напівпричепом бортовим
тентовим марки KRONE (реєстраційний номер
НОМЕР_5), власний сідловий тягач марки DAF
2006 року випуску (реєстраційний номер
НОМЕР_6) з напівпричепом бортовим
тентовим марки Kogel., 2001 року випуску, №
НОМЕР_7 та ватажний автомобіль марки
RENAULT (реєстраційний номер НОМЕР_8).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем відповідно до
направлення №119/358/17-16-17-01 від 06.06.2014
року, була проведена планова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_4 з питань з питань
щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
і зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. За
результатами перевірки складено
відповідний акт від 04.07.2014 року
№101//17-117 (т.1 а.с.8-20), яким
встановлені порушення:

1. п. 138.2, п.138.4 ст. 138, п.177.4 ст. 177
Податкового кодексу України щодо
непропорційного списання ФОП ОСОБА_4
витрат по переїздам за 2012 рік на суму 30
521,00 грн. та за 2013 рік на суму 30 462,00 грн.,
внаслідок чого контролюючим органом
відповідно до п.164.1, п.164.3 ст. 164, п.167.1 ст.
167, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового
кодексу України донарахована сума
податку на доходи фізичних осіб від
зайняття підприємницькою діяльністю
за 2012 рік в розмірі 4 578,00 грн. та за 2013
рік в розмірі 4 569,00 грн.

2. п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", внаслідок чого
контролюючим органом донараховано
суму єдиного внеску 21 161,09 грн., в тому
числі за 2012 рік - 10 590,86 грн. та за 2013 рік -
10 570,23 грн.

04 липня 2014 року ДПІ у м. Рівному
винесено Вимогу про сплату боргу
(недоїмки) від 04.07.2014 року №Ф-29, згідно
якої належить до сплати 21 161,09 гривень
(т.1 а.с.22)..

11 липня 2014 року ДПІ у м. Рівному
винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
донараховано податкові зобов'язання із
податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності в сумі 11
434,00 грн. (в тому числі 9 147,00 грн.
основного зобов'язання та 2 287,00 грн.
штрафної санкції) (т.1 а.с.21).

11 липня 2014 року ДПІ у м. Рівному
винесено Рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
яким на підставі п.3 ч. 11 ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI у розмірі 1 587,60 грн. (т.1 а.с.23).

Судова колегія вважає за необхідне
зазначити таке.

Відповідно до п.177.1. ст.177 Податкового
кодексу України, доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

За змістом п.177.4. ст..177 ПК України, до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Фізичні особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи
(п.177.5 ст.177 ПК України).

Нормами Податкового кодексу України
встановлено, що доходи, які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з:

- доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються
відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за
винятком доходів, визначених у пункті
135.3 цієї статті та у статті 136 цього
Кодексу.

Доходи визначаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
отримання платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (пп.135.1., 135.2. ст..135 ПК
України).

Законодавцем встановлено, що дохід від
реалізації товарів визнається за датою
переходу покупцеві права власності на
такий товар.

Дохід від надання послуг та виконання
робіт визнається за датою складення
акта або іншого документа, оформленого
відповідно до вимог чинного
законодавства, який підтверджує
виконання робіт або надання послуг
(п.137.1 ст.137 ПК України).

Згідно із п.5 П(С)БО 15 "Доходи",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 29 листопада 1999
року N 290, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 1999 р. за N 860/4153,
дохід визнається під час збільшення
активу або зменшення зобов'язання, що
зумовлює зростання власного капіталу
(за винятком зростання капіталу за
рахунок внесків учасників
підприємства), за умови, що оцінка
доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в
цьому Положенні (стандарті),
застосовуються окремо до кожної
операції. Проте ці критерії потрібно
застосовувати до окремих елементів
однієї операції або до двох чи більше
операцій разом, якщо це випливає із
суті такої господарської операції
(операцій).

Апеляційним судом враховується те, що
контролюючим органом визнається факт
отримання доходів у звітному
(перевіряємому) періоді, в тому числі і
чистих доходів - відтак прибутковості
діяльності позивача.

Судом наголошується на нормах п.138.4
ст.138 ПК України, за якими витрати, що
формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно підпункту 14.1.27. пункту 14.1. статті
14 Податкового кодексу України витрати
- сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

За змістом п.138.1. ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, 138.11 цієї статті та інших витрат,
визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 -
138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і
статтею 141 цього Кодексу.

Згідно із п.138.2. ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.15.4 П(С)БО 16 «Витрати»
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31 грудня 1999 р. N318,
який зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248,
до складу загальновиробничих витрат
включаються витрати на утримання,
експлуатацію та ремонт, страхування,
операційну оренду основних засобів,
інших необоротних активів
загальновиробничого призначення.

Аналіз наведених норм дає підстави
стверджувати, що контролюючий орган не
вправі не визнавати факт понесення
витрат та отримання доходів з підстав
інших, ніж непредставлення до
перевірки відповідних первинних
документів.

В акті перевірки не вказується на
ненадання відповідних первинних
документів зі сторони позивача або їх
невідповідність встановленим вимогам.

Відповідно до ст.42 Господарського
кодексу України, підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Тобто, законодавець передбачає, що не
всі операції, які здійснюються
підприємцем можуть бути дохідними
(прибутковими), однак, основна мета
здійснення підприємницької діяльності
- одержання прибутку.

Необхідно зазначити, що суд
попередньої інстанції дійшов
правильного висновку, що надані
позивачем первинні документи, на
підставі яких ним формувались доходи
та витрати, відповідають встановленими
до них ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» вимогам.

Долучена до матеріалів справи копія
Книги обліку доходів і витрат, яку
ведуть фізичні особи-підприємці, а
також первинні документи, якими
зафіксовано результати операцій із
здійснення вантажних перевезень (акти
списання ТМЦ, звіти про використання
коштів, виданих під відрядження або
звіт на кожну поїздку, звіти по
використанню пального по шляхових
листах по кожній поїздці, фіскальні
чеки на оплату вартості палива,
уніфіковані митні квитанції МД-1,
оплата вартості послуг TIR, посвідчення
про відрядження, які містять відмітки
про вибуття / прибуття водія кожного
автомобіля, подорожні лиси вантажного
автомобіля у міжнародному сполученні
на кожен рейс), які відображені в Книзі
обліку доходів і витрат, надають суду
беззаперечні докази щодо
правомірності формування підприємцем
сум одержаних від здійснення
господарської діяльності доходів та
сформованих валових витрат.

При цьому, як вбачається із декларації
позивача за 2012 р., його діяльність
характеризується дохідністю, оскільки
за результатами звітного періоду,
позивач отримав доходу в розмірі 535994,00
грн., а витрат поніс лише в розмірі 522684,00
гривень, а з декларації за 2013 р.
вбачається, що позивач отримав дохід в
розмірі 754918,00 гривень, а витрат поніс на
суму 739416,00 гривень.

Долучений до матеріалів справи аналіз
Книги обліку доходів і витрат ФОП
ОСОБА_4 підтверджує позицію позивача
щодо дохідності його діяльності
протягом 2012-2013 років, в тому числі і в
помісячному розрізі.

Отже, діяльність позивача
характеризується прибутковістю, тобто
перевищенням суми доходів за звітний
період, яким є календарний рік, над
сумою понесених витрат.

Судом також враховується те, що в
порушення вимог пункту 5.2. розділу ІІ
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
Наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 984,
відповідно до якого: у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення, відповідач не наводить
жодного первинного документу,
сформовані витрати за яким не взято до
уваги.

З огляду на наведене ( як вважає суд
апеляційної інстанції, погоджуючись з
думкою окружного суду ), висновки
контролюючого органу щодо завищення
валових витрат, а відтак заниження
оподатковуваного доходу за 2012-2013 роки є
безпідставними, відтак, податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному
№ від 11 липня 2014 року яким
донараховано податкові зобов'язання із
податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності в сумі 11
434,00 грн. (в тому числі 9 147,00 грн.
основного зобов'язання та 2 287,00 грн.
штрафної санкції) підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку Вимозі ДПІ у м. Рівному
від 04.07.2014 року про сплату боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску
№Ф-29 та Рішенню про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
від 11.07.2014 року судовою колегією
враховується наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати,
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначено
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 №2464-VI.

Виключно даним Законом визначаються:
принципи збору та ведення обліку
єдиного внеску; платники єдиного
внеску; порядок нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску;
розмір єдиного внеску та пропорції
його розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; орган, що
здійснює збір та веде облік єдиного
внеску, його повноваження та
відповідальність; склад, порядок
ведення та використання даних
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; порядок
здійснення державного нагляду за
збором та веденням обліку єдиного
внеску (ч.2 ст.2 Закону №2464-VI).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 4 Закону №2464-VI,
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За змістом ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, базою
нарахування єдиного внеску для
фізичних осіб - підприємців є сума
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб.
Нарахування єдиного внеску
здійснюється в межах максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом.

Єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, не зменшені на суму
відрахувань податків, інших
обов'язкових платежів, що відповідно до
закону сплачуються із зазначених сум.

З огляду на не підтвердження в ході
судового розгляду правомірності
висновків ревізорів про збільшення
чистого оподатковуваного доходу ФОП
ОСОБА_4 за 2012 та 2013 роки, нарахування
єдиного внеску за ці роки є
неправомірним, оскільки відсутня база
для нарахування.

Отже, на думку колегії суддів, вимога
ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у
Рівненській області від 04.07.2014 року
№Ф-29 про сплату боргу (недоїмки) зі
сплати єдиного внеску та, як наслідок,
прийняте Рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
від 11.07.2014 року є протиправними та
підлягають скасуванню.

Необхідно зазначити, що суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Підсумовуючи вищевикладене, слід
наголосити, що оскаржена постанова
законна і обґрунтована, відповідає
матеріалам справи та вимогам чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не є
переконливими, спростовуються
матеріалами справи.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому апеляційний суд
залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"21" серпня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "09" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2,3 - позивачу Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1;
представнику позивача ОСОБА_5,33024
АДРЕСА_2

4- відповідачу Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,