Справа № 0538/2545/2012
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0538/2545/2012
Провадження № 2-а/265/34/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради про визнання дій
протиправними та скасування рішення
дорадчого органу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до
Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя Донецької області з
адміністративним позовом до
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради про визнання дій неправомірними
та про скасування рішення дорадчого
органу. В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 26.10.2010 року рішенням
відповідача - дорадчим органом, яке
викладене у формі протоколу № 11
підтверджений факт існування
чорнового варіанту (тобто юридичної
недійсності) протоколу № 1 дорадчого
органу від 31.01.2008 року, який носив
зобова»язальний характер;
підтверджений факт легітимності
протоколу №1 від 31.01.2008 року, який носив
рекомендаційний характер, з текстом п.4
даного протоколу, згідно якого з 31.01.2008
року рекомендувати визначити місце
проживання неповнолітнього ОСОБА_2 з
батьком - ОСОБА_3; ОСОБА_3 зобов»язаний
вжити заходи щодо переведення хлопця в
загальноосвітню школу Жовтневого
району міста Маріуполя; до 10.02.2008 року
батьки хлопця спільно знаходять та
орендують квартиру в Жовтневому районі
міста Маріуполя для проживання батька
з сином; протягом 6 місяців поточного
року батьки вирішують питання
визначення місця проживання дитини у
встановленому законом порядку; після
вирішення питання щодо проживання
дитини з батьком, рекомендувати ОСОБА_3
звернутися до суду з позовом про
призначення аліментів на
неповнолітнього ОСОБА_2 у зв»язку з
тим, що дитина проживає з ним. Пунктом 3
цього протоколу вважити юридично
недійсним чорновий варіант протоколу
№1 районного дорачого органу від 31.01.2008
року з текстом п.4 даного протоколу: з
31.01.2008 визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_2 з батьком
ОСОБА_3; ОСОБА_3 зобов»язаний вжити
заходи щодо переведення хлопця в
загальноосвітню школу Жовтневого
району міста Маріуполя; до 10.02.2008 року
батьки хлопця спільно знаходять та
орендують квартиру в Жовтневому районі
міста Маріуполя для проживання батька
з сином; протягом 6 місяців поточного
року батьки вирішують житлове питання
та реєструють сина на житловій площі
батька; зобов»язати ОСОБА_1 написати
відмову від отримання аліментів на
неповнолітнього ОСОБА_2 та написати
заяву на призначення сплачувати
аліменти на дитину в
Орджонікідзевському районному суді з
причини того, що неповнолітній буде
проживати з батьком. Вважає, що
протокол № 11 від 26.10.2010 року, про який
вона дізналася тільки у листопаді 2011
року є незаконим та протиправним, так
як під час проведення засідання був
відсутній кворум; були відсутні особи,
безпосередніх прав та обов»язків яких
стосувались вирішувані на ньому
питання, тобто позивачка та її колишній
чоловік; скасування відповідачем
однієї з редакцій протоколу від 31.01.2008
року мало місце після спливу 3 років з
дня його прийняття. Просить визнати
неправомірними дії дорачого органу
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради щодо прийняття рішення,
викладеного у протоколі № 11 від
26.10.2010 року про визнання юридично
недійсним протколу засідання №1 від
31.01.2008 року з текстом зобов»язального
характеру та скасувати рішення
Маріупольської міської ради,
викладеного у формі протколу № 11 від
26.10.2010 року.

03.03.2012 року позивачка ОСОБА_1 доповнила
свої позовні вимоги та просила винести
окрему ухвалу щодо притягнення до
відповідальності посадових осіб
Орджонікідзевської адміністрації
Маріупольської міської ради по факту
порушення ними вимог чинного
законодавства.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1
будучи повідомлена про час та місце
розгляду справи до суду не з»явилася.
Раніше в судових засіданнях на
задоволені позовних вимог наполягала,
підтримавши їх у повному обсязі. Також
просила суд у випадку її неявки в
судове засідання, в з»язку зі станом
здоров»я розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів.

Представник відповідача -
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради до судового засідання також не
з'явився, повідомлений про час та
місце розгляду справи. Раніше в
судових засіданнях представник
відповідача ОСОБА_4 не визнала позовні
вимоги та заперечувала проти їх
задоволення, зазначала, що районний
дорадчий орган про порядок взаємодії
суб'єктів соціальної роботи із сім'ями,
які опинилися в складних життєвих
обставинах створений розпорядженням
голови Орджонікідзевської районної
адміністрації 30.10.2007 року, з метою
здійснення загальної координації між
суб'єктами соціальної роботи з сім'ями,
і комплексного підходу до вирішення
питань щодо цих сімей. Рішення
дорадчого органу для всіх учасників
процесу носять рекомендувальний
характер, виконання даних рекомендацій
повинно здійснюватися лише за умови
згоди сім'ї, справа, якій розглядається
на засіданні. 31.01.2008 року відбулося
засідання дорадчого органу, було
прийнято рішення яке носило
рекомендувальний характер, однак
існував чорновий варіант протокола № 1
від 31.01.2008 року який носив
зобов'язальний характер і саме 26.10.2010
року на засіданні дорадчого органу
було визнано, що єдиним легітимним є
протокол № 1 від 31.01.2008 року з текстом
рекомендувального характеру. Вважає,
що рішення дорадчого органу у вигляді
протоколу від 31.01.2008 року є
ненормативним правовим актом
місцевого самоврядування, але свою дію
не вичерпало фактом виконання.
Посилання позивачки на той факт, що при
винесенні оскаржуваного нею рішения не
було кворуму, необгрунтовано, оскільки
Положенням про районний дорадчому
органі по порядку взаємодії суб'єктів
соціальної роботи із сім'ями, які
опинилися в складних життєвих
обставинах, затвердженому
розпорядженням голови районної
адміністрації від 30.10.2007 року, не
оговарено мінімальної кількості
членів даного органу, присутність яких
на засіданні необхідна для прийняття
легітимного рішення. Крім того,
відповідно до п.4.3 вищевказаного
Положення розгляд питань можливо (а не
обов'язкове) в присутності сім»ї. З
урахуванням того, що на засіданні від
26.10.2010 року не вирішувалося питання про
взяття сім»ї ОСОБА_1 під соціальне
супроводження, не передбачалася дача
їм яких-небудь рекомендацій, не
вносилися зміни в раніше прийнятий
протокол, а тільки підтверджувався
факт наявності чорнового варіанту
протоколу №1 від 31.01.2008 року
(зобов'язального характеру) і
підтверджувалося, що єдиним
легітимним є протокол № 1 який носив
рекомендований характер, не було
необхідності запрошувати сім'ю. З
урахуванням даних заперечень, просить
в задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Як вбачається з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Розпорядженням голови
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради №187р від 30 жовтня 2007 року,
керуючись положеннями Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», було прийнято рішення «Про
створення районного дорадчого органу
щодо порядку взаємодії суб'єктів
соціальної роботи із сім'ями, які
опинились в складних життєвих
обставинах» (надалі дорадчий орган)
створено відповідний районний
дорадчий орган, затверджено положення
про районний дорачий орган та склад
новоутвореного органу.

Згідно п.4.3 Положення про районний
дорадчий орган щодо порядку взаємодії
суб'єктів соціальної роботи з сім»ями,
які опинилися в складних життєвих
обставинах, до завдань дорадчого
органу входить: розгляд питань
взаємодії між суб'єктами соціальної
роботи; розробка та контроль за
впровадженням механізмів соціального
інспектування та соціального
супроводу сімей, що опинились в
складних сімейних обставинах; розробка
загальної районної концепції роботи з
такими сім'ями. До складу дорачого
органу входить заступник голови
районної адміністрації, директор
Орджонікідзевського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, начальник служби у справах
дітей, досвідчені спеціалісти установ
та закладів району.

31 січня 2008 року відбулось засідання
дорадчого органу, згідно протоколу
засідання №1 сім`ї позивачки ОСОБА_1
було рекомендовано визначити місце
проживання неповнолітньої дитини
разом з батьком, батьку було
рекомендовано вжити заходи стосовно
переведення дитини до
загальноосвітньої школи Жовтневого
району м.Маріуполя та проживання
батька з сином; рекомендовано батькам
дитини протягом 6 місяців вирішити
житлове питання та провести реєстрацію
дитини на житловій площі батька.
Позивачці було рекомендовано, написати
письмову відмову від отримання
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, у зв'язку з проживанням дитини з
батьком. Таким чином, рішення
дорадчого органу носило
рекомендаційний характер.

Судом при розгляді справи
встановлено, що крім вищевказаного
протоколу існує ще варіант Протоколу №
1 від 31 січня 2008 року, який носить
зобов'язальний характер, але
зазначений протокол є чорновим
варіантом, який в подальшому було
скореговано та виключено вимоги
зобов'язального змісту.

26 жовтня 2010 року відбулося засідання
дорадчого органу щодо порядку
взаємодії суб'єктів соціальної роботи
з сім'ями, які опинилися в складних
життєвих обставинах, за результатами
засідання складено протокол № 11, яким
підтверджено, що єдиним легітимним є
протокол № 1 районного дорадчого
органу від 31.01.2008р. з текстом п.4 даного
протоколу: з 31.01.2008 рекомендувати
визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_2 з батьком -
ОСОБА_3, який зобов»язаний вжити заходи
щодо переведення хлопця в
загальноосвітню школу Жовтневого
району міста Маріуполя; до 10.02.2008 року
батьки хлопця спільно знаходять та
орендують квартиру в Жовтневому районі
міста Маріуполя для проживання батька
з сином; протягом 6 місяців поточного
року батьки вирішують питання
визначення місця проживання дитини у
встановленому законом порядку; після
вирішення питання щодо проживання
дитини з батьком, рекомендувати ОСОБА_3
звернутися до суду з позовом про
призначення аліментів на
неповнолітнього ОСОБА_2 у зв»язку з тим,
що дитина проживає з ним.

Пунтком 4.3. Положення про районний
дорадчий орган щодо порядку взаємодії
суб'єктів соціальної роботи з сім'ями,
які опинилися в складних життєвих
обставинах, визначені завдання,
діяльність та склад дорадчого органу.
Щодо вищезазначеного пункту Положення,
матеріали про стан сім'ї, яка опинилася
у складних життєвих обставинах
розглядаються на засіданні районного
дорадчого органу в присутності
суб'єктів соціальної роботи, при цьому,
можлива присутності сім'ї. Рішення про
взяття сім'ї під соціальний супровід
або відсутність такої необхідності,
приймається більшістю голосів.

Зазначене свідчить, що навіть при
вирішенні питання про взяття сім'ї під
соціальний супровід або відсутність
такої необхідності, присутність сім'ї
не є обов'язковою вимогою, а враховуючи,
що на засіданні 26.10.2010 року не
вирішувалося питання про взяття сім'ї
позивачки під соціальний супровід, не
передбачалося надання їм яких-небудь
рекомендацій, не вносилися зміни в
раніше прийнятий протокол, а тільки був
підтверджений факт наявності
чорнового варіанту протоколу № 1 від
31.01.2008 року (обов'язкового характеру) та
підтверджений факт легітимності
протоколу № 1 від 31.01.2008 року
(рекомендованого характеру).

Крім того, відповідно до Положення, не
зазначено мінімальна кількість осіб,
які повинні бути присутні на засіданні
дорачого органу, але для прийняття
легітимного рішення необхідна
більшість голосів осіб присутніх на
засіданні.

Отже, з огляду на наведене суд вважає,
що доводи позивачки щодо того, що
рішення дорадчого органу є незаконим
та протиправним, з тих підстав, що під
час проведення засідання був відсутній
кворум та відсутні особи,
безпосередніх прав та обов»язків яких
стосувались вирішувані на ньому
питання є необґрунтованими.

Разом з цим заслуговують на увагу суду
решта доводів позивачки ОСОБА_1

На підставі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов»язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Конституційний Суд України у справі
за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини 2 ст.19,ст.144 Конституції
України,ст.25, ч.14 ст.46, ч.ч.1,10 ст.59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» (справа про скасування актів
органів місцевого самоврядування)
рішення № 7-рп/2009 вирішив, що такий
орган має право приймати рішення,
вносити до них зміни та/чи скасовувати
їх на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Згідно ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
Законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

В п.5 рішення № 7-рп/2009 Конституційного
Суду України визначено, що органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити в них зміни, якщо відповідно до
приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов»язані з
реалізацією певних суб»єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб»єкти цих правовідносинх
заперечують проти їх зміни чи
припинення. Ненормативні правові акти
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вони
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, а тому не можуть бути
скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання.

При розгляді справи свідки ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 підтвердили суду факт
існування станом на 31 січня 2008 року 2
протоколів № 1 засідання дорадчого
органу щодо порядку взаємодії
суб»єктів соціальної роботи із
сім»ями, які опинились в складних
життєвих обставинах, один з яких
носить зобов»язальний характер, а
інший - рекомендаційний. А також те, що
26.10.2010 року рішенням відповідача -
дорадчим органом, яке викладене у формі
протоколу № 11, був підтверджений факт
існування чорнового варіанту (тобто
юридичної недійсності) протоколу № 1
дорадчого органу від 31.01.2008 року, який
носив зобова»язальний характер;
підтверджений факт легітимності
протоколу №1 від 31.01.2008 року, який носив
рекомендаційний характер.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що копію
протоколу № 1 від 31 січня 2008 року, який
носить зобов»язальний характер він
отримав наступного дня після
засідання дорадчого органу і саме він
використовував його при розгляді
інших справ в судах. Йому нічого не
відомо про те, що він є «чорновим
варіантом» і що його було скасовано.

Як свідчить доповідна записка
головного юрисконсульта ОСОБА_4 на
ім»я ОСОБА_5 при підготовці
спеціалістами Орджонікідзевського
районного центру соціальних служб
для сім»ї, дітей, молоді протокола
засідання дорадчого органу 31 січня 2008
року використовувався робочий
«чорновий» варіант протоколу № 1.
Метою його створення було погодження
організаційних, юридичних питань і
ефективного механізму взаємодії
суб»єктів соціальної роботи з сім»єю
ОСОБА_3, яка опинилася у складних
життєвих обставинах.

При ознайомленні з протоколом
юрисконсультом виявилося, що саме цей
робочий чорновий варіант протоколу
носить зобов»язальний характер, а не
рекомендаційний характер, що не
відповідає повноваженням дорадчого
органу.

Наполягала на юридичній його
недійсності, оскільки його функцією є
внутрішньо-службове використання. І
повідомлено, що єдиним легітимним є
протокол, який на руки отримала ОСОБА_1.
Також єдиним легітимним способом
врегулювання конфлікту з сім»єю
ОСОБА_1 вважає визнати недійсним на
засіданні дорадчого органу чорновий
варіант протоколу, а саме його п.4.

Ці обставини свідчать про те, що
рішення дорадчого органу визнано
чорновим варіантом (юридично
недійсним) фактично на підставі
доповідної записки юрисконсульта без
обґрунтування конкретних причин
визнання його таким, хоча містить
підписи посадових осіб - голови
комісії ОСОБА_5 та секретаря ОСОБА_7, з
ним ознайомлений ОСОБА_3 під підпис, а
обставини видачі йому цього протоколу
сторонам невідомі, неможливо їх
встановити суду і при розгляді справи.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що «чорновий» варіант
протоколу № 1 від 31 січня 2008 року
зобов»язального характеру не може бути
визнано юридично недійсним.

Встановлено при розгляді справи судом
також і те, що оскаржуваний протокол
вплинув на права та обов»язки
позивачки ОСОБА_1, зокрема ухвалою
Верховного Суду України від 24 лютого
2010 року скасовано рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 15 травня 2009 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 26 листопада 2009 року, якими у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про звільнення від сплати аліментів на
утримання сина та стягнення
безпідставно отриманих аліментів
відмовлено з тих підстав, що суд не взяв
до уваги рішення дорадчого органу від
31 січня 2008 року яким зобов»язано ОСОБА_1
написати відмову від отримання
призначених аліментів.

А рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 13
травня 2009 року свідчить, що рішення
дорадчого органу від 31 січня 2008 року
зобов»язального характеру щодо
визначення місця проживання дитини з
батьком ОСОБА_3 взято до уваги при
розгляді справи за позовом органу
опіки та піклування до ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 про відібрання дитини без
позбавлення батьківських прав та
передачу малолітнього ОСОБА_2 для
подальшого влаштування. Тобто рішення
дорадчого органу від 31 січня 2008 року
(«зобов»язального характеру») було
застосовано і в інших правовідносинах
та використовувалось при вирішенні
інших справ в судах.

Таким чином дорадчий орган фактично
скасував своє рішення у попередній
зобов»язальній редакції, здійснивши це
в спосіб не передбачений
законодавством України, що є підставою
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Щодо вимог позивачки винести окрему
ухвалу про притягнення до
відповідальності посадових осіб
Орджонікідзевської адміністрації
Маріупольської міської ради по факту
порушення ними вимог чинного
законодавства, то суд зазначає, що
вони задоволенню не підлягають, так як
застосування ст.166 КАС України є
правом, а не обов"язком суду, конкретних
підстав винесення такої ухвали та
відповідних осіб судом при розгляді
справи не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.159-163,167,186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради про визнання дій протиправними та
скасування рішення дорадчого органу,
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії дорачого
органу Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради щодо прийняття рішення,
викладеного у протоколі № 11 від 26.10.2010
року про визнання юридично недійсним
протоколу засідання №1 від 31.01.2008 року з
текстом зобов»язального характеру.

Скасувати рішення дорачого органу
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, викладене у формі протоколу № 11
від 26.10.2010 року про визнання юридично
недійсним протоколу засідання №1 від
31.01.2008 року з текстом зобов»язального
характеру.

В іншій частині задоволення позову
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови.

Суддя ________________________