Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/68147/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
у попередньому судовому засіданні
касаційні скарги Львівської митниці та
Державної митної служби України на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправним наказу,
поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом
до відповідачів. Просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від 24
листопада 2010 року № 2189-к "По особовому
складу митних органів" в частині
припинення перебування ОСОБА_4 на
держаній службі в митних органах
України відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України "Про державну службу",
поновити його на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 2 митного поста «Краковець»
Львівської митниці, стягнути з
Львівської митниці на його користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу та з Державної митної служби
України моральну шкоду у розмірі 3000
грн.

Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29
вересня 2011 року, позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано наказ Державної митної
служби України від 24 листопада 2010 року
№ 2189-к в частині припинення з 25
листопада 2010 року перебування на
державній службі в митних органах
ОСОБА_4, старшого інспектора відділу
митного оформлення № 2 митного поста
«Краковець» Львівської митниці.
Поновлено позивача на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 2 митного поста «Краковець»
Львівської митниці та стягнуто з
Львівської митниці на користь ОСОБА_4
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 17618 грн. 62 коп.
Постанову суду в частині поновлення
позивача на посаді та виплати
заробітної плати за час вимушеного
прогулу в межах суми стягнення за один
місяць у розмірі 3540 грн. 19 коп. допущено
до негайного виконання.

У касаційних скаргах Львівська митниця
та Державна митна служба України
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах, встановлених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
в митних органах України з липня 1994
року, 1 травня 2010 року призначений на
посаду старшого інспектора відділу
митного оформлення № 2 митного поста
«Краковець» Львівської митниці.

Наказом Державної митної
служби України від 24 листопада 2010 року
№ 2189-К ,,По особовому складу
Львівської митниці" за порушення
Присяги державних службовців,
відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України ,,Про державну службу"
припинено з 25 листопада 2010 року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_4,
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 2 митного поста
«Краковець» Львівської митниці.

Підставою для звільнення стали
висновки акту перевірки № 21/2010-п,
проведеної на основі наказу Державної
митної служби України від 16 листопада
2010 року № 311-в. У розділі 4.3 акту
зазначено, що комісією з проведення
перевірки проведено звірку даних з
польськими митними органами щодо
в"їзду в Україну з території Республіки
Польща транспортних засобів з товарами
через МППАС «Корчова-Краковець» за
період з 1 листопада 2010 року по 15
листопада 2010 року. За результатами
співставлення даних виявлено 32
транспортних засоби, які не обліковані
Львівською митницею. Згідно
затверджених графіків у період, що
досліджувався комісією, в пункті
пропуску «Краковець» працювали
співробітники оперативного відділу
СБК та ПМП Львівської митниці, які не
виявили вищезазначених порушень.
Зокрема, в акті зазначено, що ОСОБА_4,
старшим інспектором в"їзду «червоного
коридору» не було здійснено митного
оформлення транспортних засобів, що є
порушенням п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.7
посадової інструкції старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 2 митного поста «Краковець»
Львівської митниці.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачами не доведено факт
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця, рішення про припинення
державної служби позивача в митних
органах прийняте з порушенням
процедури, передбаченої чинним
законодавством.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
"Про державну службу" та Дисциплінарним
статутом митної служби України (далі -
Дисциплінарний статут).

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
"Про державну службу". Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України "Про
державну службу" можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України
"Про державну службу" є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення є ретельне
службове розслідування, порядок
проведення якого регулюється
Інструкцією про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженою наказом
Державної митної служби України від 13
серпня 2010 року № 918. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 1
липня 2014 року (справа № 21-267а14).

За таких обставин, коли оскаржуваний
наказ не містить фактів порушення
присяги державного службовця, зокрема,
що державний службовець скоїв
проступок проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків, суд першої інстанції,
з яким погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов обґрунтованого
висновку, що спірний наказ Державної
митної служби України від 24 листопада
2010 року № 2189-к в частині звільнення
ОСОБА_4 із займаної посади на підставі
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України "Про державну службу" є
протиправним та прийнятим
необґрунтовано, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню, а позовні вимоги
задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційних скарг про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційних скарг
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Львівської митниці та
Державної митної служби України
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк