Справа № 875/146/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2014 року м. Київ
справа № 875/146/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді
Кравцова О.В.,

суддів
Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

секретаря судового засідання
Марчук Л.А.

за участю:

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача
Байдан С.М.,

представника третьої особи
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Центральної виборчої комісії на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 жовтня 2014
року у справі № 875/146/14 за позовом ОСОБА_2
до Центральної виборчої комісії, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - ОСОБА_6, про визнання
протиправною та скасування постанови
Центральної виборчої комісії від 29
вересня 2014 року № 1331 в частині,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1 жовтня 2014 року ОСОБА_2 (надалі -
позивач) звернулася до суду з позовом
до Центральної виборчої комісії
(надалі - ЦВК, відповідач), в якому
просила:

- визнати протиправною та скасувати
Постанову № 1331 від 29 жовтня 2014 року в
частині відмови позивачу у реєстрації
в кандидати у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 16
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року;

- зобов'язати ЦВК України прийняти її
заяву з пакетом документів;

- зобов'язати ЦВК України зареєструвати
ОСОБА_2 як кандидата в народні депутати
по одномандатному виборчому окрузі № 16
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідно до частини третьої статті 60
Закону України № 4061-VI від 17 листопада
2011 року «Про вибори народних депутатів
України» (надалі - Закон № 4061-VI) помилки
і неточності, виявлені в документах
поданих кандидатом на реєстрацію,
підлягають виправленню, і не є
підставою для відмови в реєстрації
кандидатом в депутати.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 жовтня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано
Постанову Центральної виборчої
комісії № 1331 від 29 вересня 2014 року в
частині відмови ОСОБА_2 у реєстрації в
кандидати у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 16 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.
Зобов'язано Центральну виборчу комісію
зареєструвати позивача кандидатом у
народні депутати в одномандатному
виборчому окрузі № 16 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною
постановою, ЦВК подала до Вищого
адміністративного суду України
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2

Свою апеляційну скаргу відповідач
обґрунтовує тим, що позивачем не подано
до ЦВК заяви про самовисування, що
передбачена статтею 55 Закону № 4061-VI, а
поданий ним документ з ідентичною
назвою є безособовим, не відповідає
законодавчо встановленим вимогам та за
своїм змістом не є заявою про
самовисування.

Отже, на думку відповідача, при
винесенні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, висновок суду не відповідає
обставинам справи, крім того, допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні представник
відповідача та представник третьої
особи підтримали вимоги апеляційної
скарги.

Позивач та її представник у судовому
засіданні просили відмовити у
задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення позивача, її
представника, представників
відповідача та третьої особи,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

24 вересня 2014 року ОСОБА_2 о 19 годині 36
хвилин подала, а ЦВК прийняла від неї
пакет документів щодо реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному окрузі № 16 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Згідно довідки ЦВК від 24 вересня 2014
року ОСОБА_2 подала наступні документи:

заяву про самовисування кандидатом у
народні депутати України від 24 вересня
2014 року;

автобіографію кандидата в депутати (на
паперовому носії, в електронному
вигляді);

документ про внесення грошової
застави;

чотири фотографії кандидата у депутати
4 х 6 см (на паперовому носії, в
електронному вигляді);

ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата у депутати;

передвиборну програму кандидата у
депутати (на паперовому носії, в
електронному вигляді).

29 серпня 2014 року ЦВК прийнято постанову
№ 1331, у якій, щодо ОСОБА_2, відмовлено у
реєстрації.

Підставою для прийняття спірної
постанови про відмову в реєстрації
кандидата у народні депутати України
відповідачем зазначено те, що зі змісту
заяви ОСОБА_2 неможливо встановити
особу, яка заявляє про самовисування та
дає зобов'язання у разі обрання
депутатом припинити діяльність чи
скласти представницький мандат, які
відповідно до Конституції України та
законів України несумісні з мандатом
народного депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
та інше.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_2,
виходив з того, що в заяві є дані
адресанта, тобто, хто саме звертається
до ЦВК із заявою( ОСОБА_2). Крім того,
заява особисто підписана адресантом із
зазначенням прізвища, отже, із заяви
позивача до ЦВК про самовисування від 24
вересня 2014 року чітко вбачається, що до
комісії звернулася саме ОСОБА_2 із
проханням зареєструвати її кандидатом
у народні депутати по одномандатному
виборчому округу № 16 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року.

Також, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що надані позивачем
документи відповідають вимогам Закону
№ 4061-VI і є підставами для зобов`язання
ЦВК зареєструвати ОСОБА_2 кандидатом в
народні депутати.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погоджується лише
частково.

Відповідно до пункту 2 частини другої
статті 55 Закону № 4061-VI Центральна
виборча комісія реєструє кандидата у
депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови отримання,
зокрема, заяви про самовисування,
датованої днем подання документів для
реєстрації його кандидатом у депутати
до Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає.)

Частиною четвертою статті 55 Закону №
4061-VI передбачено, що Центральна виборча
комісія видає особі, яка подала
документи, зазначені у частині першій
або частині другій цієї статті, довідку
про їх прийняття. Довідка має містити
перелік прийнятих документів, число,
місяць і рік, а також час їх прийняття,
посаду і прізвище особи, яка прийняла
документи.

Судом першої інстанції встановлено, що
24 вересня 2014 року ОСОБА_2 подала до
Центральної виборчої комісії
документи, передбачені частиною 2
статті 55 Закону № 4061-VI для реєстрації
кандидатом у народні депутати України
у одномандатному виборчому окрузі № 16
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Разом з тим, в тексті заяви про
самовисування позивач зазначила, що
саме вона звернулася із заявою, однак,
після слів "заява" і "я" не зазначила
своє прізвище, ім`я та по - батьков, як
було рекомендовано у бланку.

Відповідно до статті 60 Закону № 4061-VI
ЦВК відмовляє в реєстрації кандидата
(кандидатів) у депутати лише у разі:

1) порушення вимог частин четвертої,
п'ятої статті 52 цього Закону;

2) відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону;

3) припинення громадянства України
кандидата у депутати;

4) вибуття особи, висунутої кандидатом у
депутати, за межі України для
проживання чи з метою отримання
політичного притулку;

5) визнання особи, висунутої кандидатом
у депутати, недієздатною;

6) набрання щодо особи, висунутої
кандидатом у депутати, законної сили
обвинувальним вироком суду за вчинення
умисного злочину;

7) виявлення обставин, які позбавляють
особу, висунуту кандидатом у депутати,
права бути обраною депутатом
відповідно до статті 9 цього Закону.

Рішення про відмову в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати
повинно містити вичерпні підстави
відмови.

За змістом частини третьої статті 60
цієї норми, помилки і неточності,
виявлені в поданих кандидатами на
реєстрацію документах, підлягають
виправленню і не є підставою для
відмови в реєстрації кандидата в
депутати.

З аналізу вказаної норми вбачається, що
правовою підставою для відмови в
реєстрації позивача кандидатом у
депутати може бути лише відсутність
заяви, а не неточності у оформленні
такої.

Висновок суду першої інстанції про те,
що наявність у тексті заяви прізвища,
ім`я, та по-батькові особи, яка
звертається до ЦВК і відсутність таких
даних у подальшому тексті заяви не
змінює суті самої заяви, є зрозумілим,
вбачається ким подається, про що
просить заявник, які обов`язки бере на
себе. Відтак, таке рішення суду є
правильним, а відмова ЦВК у реєстрації
із підстав, наведених у оскаржуваній
постанові, - протиправною.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
висновок суду першої інстанції про
зобов`язання ЦВК зареєструвати ОСОБА_2
кандидатом у народні депутати в
одномандатному виборчому окрузі № 16 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року є
передчасним.

Частиною другою статті 30 Закону №
4061-VI передбачено, що, серед іншого, до
повноважень Центральної виборчої
комісії належить, зокрема, реєстрація
кандидатів у депутати, тобто лише
відповідач має виключне право щодо
прийняття рішення про таку реєстрацію.

Отже, вимога ОСОБА_2 щодо зобов`язання
ЦВК зареєструвати її кандидатом у
народні депутати в одномандатному
виборчому окрузі № 16 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року є необгрунтованою, а
належним способом захисту порушеного
права буде зобов`язання відповідача
повторно розглянути питання щодо
реєстрації ОСОБА_2

Відповідно до частини першої
статті 201 Кодексу адміністративного
судочинства України підставами для
зміни постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Таким чином, наявні підстави для
часткового задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 196, 198, 201, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної
виборчої комісії задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 жовтня 2014
року змінити, виклавши абзац третій
резолютивної частини в наступній
редакції :"Зобов`язати Центральну
виборчу комісію повторно розглянути
питання щодо реєстрації ОСОБА_2
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 16
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року".

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуючий
Кравцов О.В.

Судді
Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.