Справа № 687/1174/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/51578/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Левіної А. А.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Вишнівчицької сільської ради
Чемеровецького району Хмельницької
області, Вишнівчицького сільського
голови Чемеровецького району
Хмельницької області Столаби Галини
Миколаївни про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

ОСОБА_5 звернулась з позовом до
Вишнівчицької сільської ради
Чемеровецького району Хмельницької
області, Вишнівчицького сільського
голови Чемеровецького району
Хмельницької області Столаби Г. М. про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Чемеровецького районного
суду Хмельницької області від 19 серпня
2013 року адміністративний позов
задоволено: визнано бездіяльність
Вишнівчицької сільської ради
Чемеровецького району Хмельницької
області в особі Столаби Г. М. щодо
відмови у встановлені меж між
земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_7;
зобов'язано Вишнівчицьку сільську раду
Чемеровецького району Хмельницької
області встановити межі та межові
знаки на земельних ділянках, які є в
користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_7, за
адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нове
рішення про відмову в позові.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернулася з касаційною скаргою, в якій
просила його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

В запереченнях відповідач просить
залишити скаргу без задоволення, а
рішення суду апеляційної інстанції -
без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що згідно із
рішенням Чемеровецького районного
суду від 15 березня 2012
року за позивачем визнано право
власності на житловий будинок та
господарські споруди в порядку
спадкування, що розміщенні по АДРЕСА_1.

Згідно архівного витягу № 123 від 27
травня 2013 року за рішенням 13-ї сесії
Вишнівчицької сільської ради народних
депутатів від 26 листопада 1993 року № 3
позивачу передано в приватну власність
та користування безкоштовно земельну
ділянку, загальною площею 0,52 га, в тому
числі на додатку 0,25 га, в приватну
власність 0,52 га.

Позивач звернулася до відповідача із
заявами від 05 липня 2013 року та від 21
червня 2013 року про встановлення
межових знаків між спірними суміжними
землекористувачами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за
адресою: АДРЕСА_1.

Листом б/н та б/д на лист від 21 червня 2013
року рада повідомила позивача про
неможливість встановлення межових
знаків.

Вважаючи бездіяльність відповідача
незаконною, позивач звернулася до
адміністративного суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що сільська
рада в особі голови не довела
правомірність своєї бездіяльності
відповідно до вимог приписів ст. 71 КАС
України, оскільки не встановила межові
знаки між спірними суміжними
землекористувачами.

Суд апеляційної інстанції дійшов
протилежного висновку, тому у позові
відмовив.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 120 Земельного
кодексу України до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, установлених договором. У
випадку, якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначено,
до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Статтею 377 Земельного кодексу України
встановлено, що до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, установлених договором. Якщо
договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначений, до
набувача споруди переходить право
власності на ту частину земельної
ділянки, яка зайнята житловим будинком,
будівлею або спорудою, та на частину
земельної ділянки, яка є необхідною для
їх обслуговування.

Погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами передбачено ст. 198
Земельного кодексу України при
кадастровій зйомці як комплексу робіт,
виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок.
Інші норми законодавства погодження
меж земельної ділянки з суміжними
власниками не передбачають.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
до виключної компетенції міських рад
відноситься вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу
України земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

Таким чином, саме рада повинна була
вирішити питання про розмір земельної
ділянки, а також вирішити спір, що виник
між сторонами у справі щодо узгодження
меж земельної ділянки.

Між тим, як встановлено судами,
відповідач відмовив позивачу в у
встановлені межових знаків на
місцевості з посиланням на Постанову
КМ України від 23 травня 2012 року.

Водночас, ч.ч. 1 і 2 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування"
передбачено, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень. Рішення ради
приймається на її пленарному засіданні
після обговорення більшістю депутатів
від загального складу ради, крім
випадків, передбачених цим Законом.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано встановив
неправомірну бездіяльність
відповідача.

Разом з цим, відмова у встановлені
межових знаків на місцевості, на
підставі, про яку відповідач зазначив у
листі - відповіді, не узгоджується із
правовою природою регулювання
Постанови КМ України від 23 травня 2012
року, оскільки остання застосовується
до правовідносин із інвентаризацією
земель, тоді як позивач просив
встановити межі без їх інвентаризації.

Колегія суддів зазначає, що у разі
визнання судом неправомірними дій чи
бездіяльності відповідача суд може
зобов'язати його вчинити чи утриматися
від вчинення певних дій у спосіб,
визначений чинним законодавством, яким
може бути захищено/відновлено порушене
право.

Таким чином, за для захисту порушених
прав позивача є цілком вірне рішення
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання
Вишнівчицької сільської ради
Чемеровецького району Хмельницької
області встановити межі та межові
знаки на земельних ділянках, які є в
користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_7, за
адресою: АДРЕСА_1, а відтак помилково
скасована постанова суду першої
інстанції про задоволення позову
підлягає залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року скасувати.

Постанову Чемеровецького районного
суду Хмельницької області від 19 серпня
2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: