Справа № 2а-5981/12/1070
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4311/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Шведа Е.Ю.,

Гончар Л.Я.,

Горбатюка С.А.,

Калашнікової О.В.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства
«Техмашремонт» про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
червня 2014 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області до
Публічного акціонерного товариства
«Техмашремонт» про стягнення
заборгованості,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
червня 2014 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2013
року у справі №2а-5981/12/1070, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2013
року у зазначеній справі, позовні
вимоги задоволено: стягнуто з
відповідача заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за Списком № 1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18 червня 2014 року рішення
судів попередніх інстанцій залишено
без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: пункту «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
частини другої Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 02
червня 2011 року № К-31337/10, ухвалу від 28
жовтня 2010 року № К-23801/10, ухвалу від 20
березня 2014 року № К/9991/9528/12, ухвалу від 04
вересня 2013 року № К/9991/64388/12, постанову
від 27 лютого 2013 року № К/9991/61358/12.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 2 «Про судову практику
застосування статей 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справах, на яку
посилається заявник в обґрунтування
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судом
касаційної інстанції, не є подібними,
оскільки у наведених рішеннях органи
пенсійного фонду звертались з позовами
до суду з різних підстав, так як
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій виникла в
результаті призначення різних видів
пенсій, що в свою чергу і обумовило
застосування судами різних правових
норм.

Крім того, не може бути підставою для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України постанова
Верховного Суду України від 28
листопада 2011 року, яка прийнята після 30
липня 2010 року, оскільки приймаючи таке
рішення Верховний Суд України діяв не
як суд касаційної інстанції, що є
необхідною умовою для допуску справи
до провадження з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що відповідно
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Також, суд не приймає до уваги
посилання заявника на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 20
листопада 2013 року № К/800/42493/13, якою
справу направлено до суду першої
інстанції на новий розгляд та на ухвали
від 12 жовтня 2012 року № К/9991/62327/12, від 11
лютого 2014 року № К/800/6861/14, від 16 липня 2014
року № К/800/38406/14, від 08 жовтня 2012 року №
К/9991/61339/12, якими відмовлено у відкритті
провадження у справі на підставі
пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС
України, як на підставу неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права у
подібних правовідносинах, з огляду на
те, що такі ухвали не розв'язують спір
по суті, тому в них не відбулося
застосування норм матеріального права,
що є необхідною умовою для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, суд дійшов
висновку про відмову в допуску даної
справи до провадження.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області до Публічного акціонерного
товариства «Техмашремонт» про
стягнення заборгованості, для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
червня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Е.Ю. Швед

Л.Я. Гончар

С.А. Горбатюк

О.В. Калашнікова

Л.Т. Черпіцька