Справа № 2а/0470/10126/12
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/30569/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Цвіркуна Ю.І., Юрченко В.П.,розглянувши у
порядку письмового провадження
касаційну скаргу Криворізької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року та заяву
Міністерства доходів і зборів України
про приєднання до касаційної скарги

у справі № 2а/0470/10126/12

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Метал
Маркет»

до Криворізької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного

управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

третя особа Міністерство
доходів і зборів України

про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метал Маркет» (далі -
ТОВ «Метал Маркет», позивач) звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступник -
Криворізька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області; далі - ДПІ),
третя особа Державна податкова служба
України (правонаступник - Міністерство
доходів і зборів України) про визнання
протиправними дій щодо блокування
можливості здійснення реєстрації
податкових накладних у Єдиному реєстрі
податкових накладних, поданих
позивачем за період з 21 лютого 2012 року
по 20 березня 2012 року, та зобов'язання
відповідача прийняти до реєстрації та
здійснити реєстрацію податкових
накладних з продажу
товарно-матеріальних цінностей за
вказаний період.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
грудня 2012 року
адміністративний позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії
службових осіб ДПІ, що призвели до
неможливості виконання ТОВ«Метал
Маркет» свого обов'язку по реєстрації
податкових накладних з податку на
додану вартість, що подавалися ним в
електронній формі засобами
телекомунікаційного зв'язку за період
з 22 лютого по 19 березня 2012 року, в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
зобов'язано ДПІ вчинити дії щодо
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних на
централізованому рівні податкових
накладних з податку на додану вартість,
що подавалися ТОВ «Метал Маркет» в
електронній формі засобами
телекомунікаційного зв'язку за період
з 22 лютого по 19 березня 2012 року, у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року апеляційну скаргу
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби залишено без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року - без змін.

ДПІ в касаційній скарзі, вказуючи на
допущені судами першої та апеляційної
інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Міністерство доходів і зборів України
в заяві про приєднання до касаційної
скарги просить скасувати оскаржувані
судові рішення та прийняти рішення про
відмову у задоволенні позову.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач просить залишити касаційну
скаргу без задоволення, а оскаржувані
судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та заяви про приєднання до касаційної
скарги, перевіривши за матеріалами
справи правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, Вищий
адміністративний суд України звертає
увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до податкової
накладної до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів, що
настають за датою їх складання.

З огляду на викладене реєстрація
податкової накладної в Єдиному реєстрі
податкових накладних є обов'язком
постачальника товарів чи послуг.

Цьому обов'язку кореспондує обов'язок
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
прийняти та зареєструвати надану
платником податку-продавцем податкову
накладну в Єдиному реєстрі податкових
накладних.

Відмовити у прийнятті для реєстрації
наданих платником податку податкових
накладних центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, може лише в
разі, якщо надіслані податкові
накладні та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
Податкового кодексу України. У такому
разі протягом операційного дня
продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді в текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин такого неприйняття.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Податковим кодексом України визначено
правові наслідки відсутності факту
реєстрації податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних.
Така податкова накладна не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних, у свою
чергу, є підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

Таким чином, відсутність реєстрації
податкової накладної в Єдиному реєстрі
податкових накладних впливає на
правовий стан платників податків.
Покупець товарів позбавляється права
на формування податкового кредиту за
рахунок відповідних сум, а продавець
може зазнати небажаних для нього
наслідків у вигляді проведення його
позапланової перевірки.

З огляду на це правовідносини щодо
реєстрації податкових накладних у
Єдиному державному реєстрі податкових
накладних і, зокрема, щодо
безпідставного неприйняття податкових
накладних для їх реєстрації є
предметом розгляду в адміністративних
судах відповідно до статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а відтак, не знаходять свого
підтвердження доводи Криворізької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та Міністерства доходів і
зборів України, наведені в касаційній
скарзі та заяві про приєднання до
касаційної скарги, про те, що
відсутність факту реєстрації
податкових накладних не спричиняє
негативних наслідків для позивача. З
урахуванням наведеного, попередні
судові інстанції відповідно до вимог
процесуального закону здійснювали
розгляд вказаного адміністративного
спору.

Перевіряючи дотримання відповідачем
положень частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
при прийнятті рішень про відмову у
прийнятті податкових накладних
попередніми судовими інстанціями
встановлено наступне.

Фактичною підставою відмови у
прийнятті до реєстрації, поданих з 21
лютого 2012 року по 20 березня 2012
року засобами телекомунікаційного
зв'язку податкових накладних (від 13
лютого 2012 року № 17 на суму 126204,38 грн. та
№ 20 на суму 248160 грн.; від 14
лютого 2012 року № 18 на суму 121102,32 грн., №
22 на суму 120808,61 грн., № 23 на
суму 152680,18 грн., № 25 від 116619,6 грн.; від 15
лютого 2012 року № 21 на суму
141655,21 грн., № 26 на суму 63031,5 грн., № 27 на
суму 156121,61 грн.,№ 28 на суму 125000
грн.; від 16 лютого 2012 року № 29 на суму 80000
грн., № 31 на суму 62086,5 грн., № 32 на суму
141372 грн., № 33 на суму 316600,2 грн.; від
17 лютого 2012 року - № 30 на суму 121268
грн., № 38 на суму 123000 грн., № 43 на суму
139036,2 грн., № 55 на суму 160000 грн.; від 20
лютого 2012 року - № 35 на суму 127000 грн., № 36
на суму 112409 грн., № 39 на суму 123917,58 грн.,),
стали висновки відповідача про
невідповідність місцезнаходження ТОВ
«Метал Маркет», зазначеному у
документах, інформації, що міститься в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

При цьому, в судовому процесі
встановлено, що такі висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи з огляду на те, що за
результатами перевірки фактичного
місцезнаходження ТОВ «Метал Маркет»
службовими особами ВПМ Південної МДПІ
у м. Кривому Розі були
складені довідки від 20 лютого 2012 року,
від 28 лютого 2012 року, від 7 березня 2012
року про відсутність підприємства за
місцезнаходженням, після чого до
державного реєстратора, на виконання
вимог пункту 12.5 розділу 12 Порядку
обліку платників податків і зборів,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України №1588 від 9 грудня 2011
року., зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29 грудня 2011 року за №
1562/20300 були направлені повідомлення за
формою 18-ОПП про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням.

Як слідує із встановлених попередніми
судовими інстанціями обставин, в ході
перевірки Прокуратурою м. Кривого Рогу
встановлено факт неналежного
виконання службових обов'язків
співробітниками ВПМ Південної МДПІ в м.
Кривому Розі, а саме, порушення вимог
пункту 4.2, 4.5, 4.7 розділу IV «Положення
про організацію взаємодії підрозділів
податкової міліції з іншими
структурними підрозділами органів
державної податкової служби для
встановлення місцезнаходження
платників податків», затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України № 336 від 17 травня
2010 року, зокрема, при проведенні
перевірочних заходів за адресою
місцезнаходження ТОВ «Метал Маркет» по
вул. Орджонікідзе, 80, у зв'язку з цим,
Прокуратурою м. Кривого Рогу стосовно
співробітників ВПМ Південної МДПІ в м.
Кривому Розі старшого
оперуповноваженого ОСОБА_4 та
оперуповноваженого ОСОБА_5 порушено
дисциплінарне провадження, яке
направлено до розгляду першому
заступнику голови-начальнику УПМ ДПС в
Дніпропетровській області
генерал-майору податкової міліції
ОСОБА_6

Після направлення кожного з
повідомлень за формою 18-ОПП, відповідно
до вимог абзацу 2 частини 12 статті 19
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», державним
реєстратором на адресу позивача
надсилалися запити на підтвердження
місцезнаходження підприємства, після
отримання яких позивач кожного разу
протягом щонайбільш тижня
підтверджував своє місцезнаходження,
про що вносилися відповідні записи до
Єдиного державного реєстру (зокрема,
від 27 лютого 2012 року, від 6 березня 2012
року, від 16 березня 2012 року, тощо).

Крім того, зі статутних документів
позивача слідує, що з 26 вересня 2011 року
адресою місцезнаходження підприємства
є м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе буд. 80
(а.с. 27 том 1); обставина фактичного
розташування підприємства за адресою
місцезнаходження, яка зазначена у
статутних документах, підтверджується
належними письмовими доказами, які
були досліджені судами попередніх
інстанцій у судовому (а.с. 28-32, 87-94, том 1).

Відтак, з урахуванням наведеного,
висновки відповідача про
невідповідність фактичної адреси
позивача інформації, що міститься в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців не
підтвердилися у зв'язку із чим суди
попередніх інстанцій дійшли юридично
правильного та обґрунтованого
висновку про протиправність дій
ДПІ щодо неприйняття податкових
накладних.

Проте колегія Вищого
адміністративного суду України вважає
помилковим зазначення судом першої
інстанції в резолютивній частині
постанови про визнання неправомірними
дій службових осіб ДПІ, що призвели до
неможливості виконання ТОВ«Метал
Маркет» свого обов'язку по реєстрації
податкових накладних з податку на
додану вартість, що подавалися ним в
електронній формі засобами
телекомунікаційного зв'язку за період
з 22 лютого по 19 березня 2012 року, в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
зобов'язано ДПІ вчинити дії щодо
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних на
централізованому рівні податкових
накладних з податку на додану вартість,
що подавалися ТОВ «Метал Маркет» в
електронній формі засобами
телекомунікаційного зв'язку за період
з 22 лютого по 19 березня 2012 року,
враховуючи наступне.

Як випливає зі змісту пункту 201.10 статті
201 Податкового кодексу України, за
відсутності квитанції про прийняття
або неприйняття податкової накладної,
така податкова накладна вважається
зареєстрованою в Єдиному реєстрі
податкових накладних протягом
операційного дня, коли її було
надіслано продавцем.

Натомість предметом спору в даному
випадку є правомірність поведінки
суб'єкта владних повноважень щодо
неприйняття податкової накладної для
реєстрації.

У такому разі належним способом
захисту порушених прав та/або
інтересів платника податків у
розглядуваній ситуації є визнання
неправомірним неприйняття податкової
накладної для реєстрації.

У свою чергу визнання неправомірним
неприйняття податкової накладної для
реєстрації тягне настання наслідків,
передбачених п. 201.10 статті 201
Податкового кодексу України. Отже,
податкова накладна вважається
прийнятою протягом того операційного
дня, коли вона була надіслана платником
податків для реєстрації.

Зважаючи на викладене, резолютивна
частина постанови адміністративного
суду про задоволення позовних вимог у
справі, предметом оскарження в якій є
протиправність неприйняття податкової
накладної для реєстрації, з
урахуванням вимог пункту 1 частини
другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинна містити висновок про визнання
протиправним неприйняття податкової
накладної для реєстрації, а також
зазначення того, що податкову накладну
потрібно вважати зареєстрованою
протягом операційного дня, коли її було
надіслано платником податку (із
зазначенням дати).

З огляду на те, що попередніми судовими
інстанціями наведеному оцінки не
надано та не встановлено коли саме
надсилались позивачем податкові
накладні, з приводу реєстрації яких
виник спір, а у суду касаційної
інстанції відсутні повноваження щодо
встановлення та визнання доведеними
обставин, що не були встановлені у
рішеннях, які переглядаються,
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій не було встановлено всіх
важливих обставин справи, що призвело
до не обґрунтованих належним чином
висновків щодо прав і обов'язків сторін
у даному спорі, а також те, що
передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до
положень частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Криворізької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та заяву Міністерства доходів
і зборів України про приєднання до
касаційної скарги задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
грудня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року скасувати.

Справу № 2а/0470/10126/12 направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
Ю.І. Цвіркун

В.П. Юрченко