Справа № 826/12422/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 вересня 2014 року № 826/12422/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Келеберди В.І. ,
суддів Данилишин В.М. Качура І.А. при
секретарі судового засідання
Віруцькій О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства внутрішніх справ України
проскасування наказу, поновлення на
посаді О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Міністерства внутрішніх справ України
про скасування наказу від 13.08.2014 №1539
о/с, поновлення на посаді старшого
інспектора з особливих доручень
відділу планування та координації
спеціальних заходів Департаменту
організації діяльності підрозділів
міліції особливого призначення
Міністерства внутрішніх справ України.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що оскаржуваним
наказом його за відсутності підстав
визначених п. 45 Положення про
проходження служби особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 №114 без його згоди переміщено на
нижчу посаду.

Відповідач - Міністерство
внутрішніх справ України - заперечував
проти задоволення позовних вимог з
підстав викладених у письмових
запереченнях, які долучено до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
від 30.04.2014 №311 о/с ОСОБА_1 призначено на
посаду старшого викладача-методиста -
начальника кабінету педагогічної
майстерні навчального центру
підготовки працівників органів
внутрішніх справ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України.

В подальшому наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 25.07.2014 №1403
о/с ОСОБА_1 призначено старшим
інспектором з особливих доручень
відділу планування та координації
спеціальних заходів Департаменту
організації діяльності підрозділів
міліції особливого призначення МВС
України.

Наказом МВС України від 13.08.2014 №1539 о/с
скасовано пункт наказу МВС України від
25.07.2014 №1403 о/с щодо призначено ОСОБА_1
старшим інспектором з особливих
доручень відділу планування та
координації спеціальних заходів
Департаменту організації діяльності
підрозділів міліції особливого
призначення МВС України.

Отже, фактично позивач у період з 25.07.2014
по 13.08.2014 працював старшим інспектором
з особливих доручень відділу
планування та координації спеціальних
заходів Департаменту організації
діяльності підрозділів міліції
особливого призначення МВС України та
оскарженим наказом його понижено у
посаді шляхом скасування наказу про
призначення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України "Про міліцію" та
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 № 114.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
міліцію» порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ проходять
службу в порядку, визначеному
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затверджено
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 № 114 (далі - Положення).

Відповідно до п. 42 Положення
переміщення по службі осіб середнього,
старшого і вищого начальницького
складу провадиться:

а) на вищі посади - в порядку просування
по службі;

б) на рівнозначні посади - у разі
службової необхідності, проведення
планової заміни в місцевостях, що
зазнали радіоактивного забруднення в
результаті аварії на Чорнобильській
АЕС, а також для доцільнішого
використання з урахуванням їх ділових
і особистих якостей, стану здоров'я,
віку та підготовки за новою
спеціальністю;

в) у зв'язку з початком навчання у
закладах Міністерства внутрішніх
справ - при звільненні зі штатної
посади, а також у разі призначення на
посаду після закінчення навчання;

г) на нижчі посади - за підставами,
передбаченими пунктом 45 цього
Положення.

Рішення про переміщення по службі осіб
середнього, старшого або вищого
начальницького складу приймається
відповідним начальником з урахуванням
думки їх прямих начальників і
колективу працівників.

Згідно із п. 45 Положення переміщення
осіб середнього, старшого і вищого
начальницького складу з вищих посад на
нижчі провадиться:

а) при скороченні штатів;

б) за станом здоров'я згідно з висновком
військово-лікарської комісії;

в) за особистим проханням;

г) за службовою невідповідністю,
виходячи з професійних моральних і
особистих якостей;

д) у порядку дисциплінарного стягнення
відповідно до Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ або за
клопотанням товариського суду честі
середнього і старшого начальницького
складу.

Переміщення осіб середнього, старшого
і вищого начальницького складу на
нижчі посади при скороченні штатів і за
станом здоров'я провадиться прямими
начальниками в межах наданих їм прав за
умови, якщо немає можливості для
призначення на рівнозначну посаду.

Зниження в посаді в порядку
дисциплінарного стягнення провадиться
начальником, якому таке право надано
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ.

У наказах по особовому складу про
переміщення осіб середнього, старшого
і вищого начальницького складу на
нижчі посади зазначаються підстави
переміщення, передбачені цим пунктом.

Подальше просування по службі осіб
середнього, старшого і вищого
начальницького складу, які були
переміщені на нижчі посади провадиться
в порядку, встановленому пунктом 43
цього Положення і Дисциплінарним
статутом органів внутрішніх справ.

Суд зауважує, що ні Законом України "Про
міліцію", ні Положенням не передбачено
такий спосіб зниження у посаді, як
скасування наказу про призначення на
вищу посаду.

Скасовуючи наказ про призначення
позивача на посаду, відповідач
фактично вирішив правовідносини на
минуле.

За загальновизнаним принципом
права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності
і припиняється з втратою ним
чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце
(рішення Конституційного суду України
у справі за конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) справа N 1-7/99 N 1-рп/99).

Позивач з 25.07.2014 по 13.08.2014 позивач
фактично виконував посадові обов'язки,
оскільки позивача понижено у посаді
шляхом скасування наказу про
призначення на посаду, тобто фактично
вирішено правовідносини на минуле, що є
неприпустимим.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної
частини рішення Конституційного суду
України від 23.06.1997 №2-зп по справі №3/35-313
вказано, що за своєю природою
ненормативні акти, на відміну від
нормативних, встановлюють не загальні
правила поведінки, а конкретні приписи,
звернення до окремого індивіда чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово й після реалізації
вичерпують свою дію.

Також, в п. 5 рішення Конституційного
суду України від 22.04.2008 №9-рп/2008 в справі
№1-10/2008 вказано, що при визначенні
природи «правового акту
індивідуальної дії» правова позиція
Конституційного суду України
ґрунтується на тому, що «правові акти
ненормативного характеру
(індивідуальної дії)» стосуються
окремих осіб, розраховані на
персональне (індивідуальне)
застосування і після реалізації
вичерпують свою дію.

Наказ від 25.07.2014, яким позивача
призначено на вищу посаду є актом
індивідуальної дії, який вичерпав свою
дію з моменту його реалізації, таким
чином усунення відповідачем
ймовірного порушення призначення
позивача на вищу посаду, шляхом
скасування наказу про призначення є
неможливим, що свідчить про
протиправність оскарженого наказу.

Заперечуючи позовні вимоги
представник відповідача зазначає, що
оскаржуваний наказ прийнято у зв'язку з
тим, що наказом від 25.07.2014 №1403 о/с
позивача призначено на вищу посаду без
проведення атестації, що є порушенням
Положення.

З матеріалів справи вбачається та
сторонами не заперечується, що остання
атестація позивача проводилась в 2012
році, перед призначенням на ОСОБА_1 на
посаду старшого інспектора з особливих
доручень відділу планування та
координації спеціальних заходів
Департаменту організації діяльності
підрозділів міліції особливого
призначення МВС України - атестація не
проводилась.

Згідно із п. 43. Положення просування по
службі осіб рядового і начальницького
складу провадиться, як правило, на
конкурсній основі з урахуванням їх
ділових і особистих якостей,
результатів роботи і проявленої
здатності виконання обов'язків на
вищій посаді, а також висновків
атестації.

Згідно з п. 26 Положення начальники та
інші службові особи органів внутрішніх
справ несуть персональну
відповідальність за суворе дотримання
вимог цього Положення та інших
нормативних актів з питань проходження
служби і роботи з кадрами. Порушене
право особи рядового або
начальницького складу підлягає
негайному поновленню, а службові особи,
з вини яких допущено таке порушення,
притягаються до відповідальності в
установленому законодавством порядку.

На думку суду відповідальність за
порушення норм Положення в частині не
проведення атестації перед
призначенням позивача на вищу посаду
має покладатись саме на начальника та
інших службових осіб органів
внутрішніх справ по роботі з кадрами,
натомість таку відповідальність
фактично покладено на позивача шляхом
переміщення його на нижчу посаду, що є
неприпустимим.

Відповідачем не наведено та судом з
матеріалів справи не встановлено
наявності підстав для переміщення
позивача на нижчу посаду визначені п. 45
Положення.

Отже, оскаржуваним наказом вирішено
правовідносини щодо призначення
позивача на вищу посаду, які на час
прийняття наказу вичерпали свою дію,
тобто вирішено правовідносини на
минуле, позивача переведено на нижчу
посаду за відсутності підстав
визначених п. 45 Положення, що свідчить
про протиправність оскаржуваного
наказу та є підставою для його
скасування.

Згідно із п. 24 Положення у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Протиправність наказу від 13.08.2014 №1539
о/с прямо вказує на наявність підстав
для поновлення позивача на посаді
старшого інспектора з особливих
доручень відділу планування та
координації спеціальних заходів
Департаменту організації діяльності
підрозділів міліції особливого
призначення Міністерства внутрішніх
справ України та, як наслідок
задоволення позовних вимог у вказаній
частині.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва, з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи за межі позовних
вимог та з системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати наказ від 13.08.2014 №1539 о/с «По
особовому складу».

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді
старшого інспектора з особливих
доручень відділу планування та
координації спеціальних заходів
Департаменту організації діяльності
підрозділів міліції особливого
призначення Міністерства внутрішніх
справ України.

4. Відповідно до статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді старшого інспектора з
особливих доручень відділу планування
та координації спеціальних заходів
Департаменту організації діяльності
підрозділів міліції особливого
призначення Міністерства внутрішніх
справ України підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими
ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Головуючий Суддя
В.І. Келеберда

Судді
В.М. Данилишин

І.А. Качур

Повний текст постанови виготовлено
07.10.2014