Справа № 826/12889/14
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

22 вересня 2014 року м. Київ№
826/12889/14Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючої судді
Кузьменко А.І., при секретарі Яцюті М.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1доГоловного
управління Міндоходів у місті
Києвіпровизнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - Мартинюк Л.М.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач,
ОСОБА_1.) звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі по тексту - відповідач, ГУ
Міндоходів у м. Києві), в якому просив
визнати відмову ГУ Міндоходів у м.
Києві у повернення грошових коштів у
сумі 324700,00 грн., які були вилучені 10
липня 2012 року у автомобілі марки «Volkswagen
Touareg» д.н.з. НОМЕР_1, та які знаходяться
на депозитному рахунку на підставі
постанови слідчого Слідчого відділу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби Зері К.Ф.
від 20 липня 2012 року незаконною та
протиправною, а також протиправними
дії щодо відмови у поверненні
зазначених коштів, та зобов'язати
відповідача повернути ОСОБА_1 грошові
кошти у сумі 324700,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 вересня 2014 року
відкрито провадження у справі та
призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 11 вересня 2014 року.

У судовому засіданні 11 вересня 2014 року
судом оголошувалась перерва до 22
вересня 2014 року у зв'язку з
витребуванням у позивача додаткових
документів.

У судовому засіданні 22 вересня 2014 року
представником відповідача подано
клопотання про закриття провадження у
справі.

Розглянувши клопотання представника
відповідача, наявні у справі документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

Як вбачається зі змісту позову,
підставою для звернення до суду стала
відмова ГУ Міндоходів у м. Києві у
поверненні грошових коштів у сумі 324700,00
грн., що були вилучені з автомобіля
марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 під час
обшуку, проведеного в рамках
криміналом справи №80-0280 та передані на
зберігання на депозитний рахунок
Державної податкової служби у м. Києві
згідно постанови старшого слідчого СВ
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
підполковника податкової міліції Зері
К.Ф. від 20 липня 2012 року.

В обґрунтування заявленого позову,
ОСОБА_1 посилається на винесення
Шевченківським районним судом міста
Києва 18 травня 2013 року вироку, яким
затверджено мирову угоду про визнання
винуватості, укладену між прокурором
Молованюком А.В. та ОСОБА_1 за
результатами розгляду кримінальної
справи, в рамках якої було вилучено
зазначені грошові кошти.

З метою повернення коштів у порядку,
визначеному Кримінальним
процесуальним кодексом України, ОСОБА_1
звернувся до Шевченківського
районного суду міста Києва з
відповідною заявою, за результатами
розгляду якої ухвалою від 07 серпня 2014
року у її задоволенні відмовлено.

Такого висновку суд дійшов у зв'язку з
тим, що грошові кошти в сумі 324700,00 грн.,
вилучені під час обшуку, проведеного 10
липня 2012 року в автомобілі, який
належить ОСОБА_1, не є речовими доказами
та не перебувають під арештом.

Проводячи аналіз вимог позивача та
вивчивши матеріали справи, суд звертає
увагу на таке.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо
вирішення справи необхідно виходити з
характеру спірних правовідносин, прав
та інтересів, за захистом яких
звернувся позивач, суб'єктного складу
сторін, предмета спірних
правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є не будь-який публічно-правовий спір, а
лише той, який випливає із здійснення
суб'єктом владних повноважень своїх
владних управлінських функцій.

Водночас, згідно з вимогами частин 1 та 2
статті 3 Кримінально-процесуального
кодексу України, провадження в
кримінальних справах на території
України здійснюється за правилами
цього Кодексу незалежно від місця
вчинення злочину. При провадженні в
кримінальній справі застосовується
кримінально-процесуальний закон, який
діє відповідно під час дізнання,
досудового слідства або судового
розгляду справи.

Завданнями кримінального судочинства,
відповідно до статті 2
Кримінально-процесуального кодексу
України, є охорона прав та законних
інтересів фізичних і юридичних осіб,
які беруть у ньому участь, а також
швидке і повне розкриття злочинів,
викриття винних та забезпечення
правильного застосування Закону з тим,
щоб кожний, хто вчинив злочин, був
притягнутий до відповідальності і
жоден невинний не був покараний.

Отже, кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів,
їхніх представників та інших осіб з
метою захисту своїх конституційних
прав, свобод та законних інтересів.

У зв'язку з цим необхідно зазначити, що
захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості при розслідуванні
кримінальної справи права оскаржити до
суду окремі процесуальні дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури.
Але таке оскарження окремих
процесуальних актів, дій чи
бездіяльності органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури до
суду може здійснюватися у порядку,
встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб має свої особливості, не належить
до сфери управлінської діяльності і не
може бути предметом оскарження в
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Беручи до уваги вищевикладене, а також
те, що фактично позивач оскаржує дії ГУ
Міндоходів у м. Києві щодо зберігання
грошових коштів на депозитному
рахунку, які вчинені на підставі
Інструкції про порядок вилучення,
обліку, зберігання та передачі речових
доказів у кримінальних справах,
цінностей та іншого майна органами
дізнання, досудового слідства і суду,
яка затверджена наказом від 27 серпня 2010
року №51/401/649/471/23/125 Генеральної
прокуратури України, Державної
податкової адміністрації України,
Верховного суду України, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
Безпеки України, Державної судової
адміністрації України, пунктом 1 якої
закріплено, що нею встановлюються
єдині правила вилучення, обліку,
зберігання та передачі речових
доказів, цінностей та іншого майна на
стадії дізнання, досудового слідства і
судового розгляду, а також порядок
виконання рішень органів досудового
слідства, дізнання і суду щодо речових
доказів у кримінальних справах,
цінностей та іншого майна, суд
приходить до висновку, що позовну заяву
ОСОБА_1 не належить розглядати у
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

На виконання приписів частини 2 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно яких якщо
провадження у справі закривається з
підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ, суд вважає за необхідне
роз'яснити позивачу, що вимоги про
повернення грошових коштів у сумі 324700,00
грн., які було вилучено в рамках та на
підставі Кримінального процесуального
кодексу України, підлягають розгляду у
порядку кримінального судочинства.

При цьому суд вважає за необхідне
зауважити, що постановлення
Шевченківським районним судом міста
Києва ухвали від 07 серпня 2014 року про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
повернення грошових коштів, вилучених
під час обшуку 10 липня 2012 року, містить
обґрунтування щодо відсутності
підстав для задоволення зазначеної
заяви саме в рамках певної
кримінальної справи, що не виключає її
розгляд в порядку кримінального
судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись
пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями
160, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника
Головного управління Міндоходів у
місті Києві задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №
826/12889/13-а за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

3. Копію ухвали про закриття
провадження у справі надіслати
сторонам.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.І. Кузьменко