Справа № 2а-2316/11
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-2316/11
інстанції: Соколов О.М.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року у справі за заявою
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Магди Світлани Григорівни про
зміну способу та порядку виконання
постанови Печерського районного суду
м. Києва від 22 грудня 2011 року в
адміністративній справі №2-а-2316/11 за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
недоотриманих сум державної та
додаткової пенсії особі, яка
постраждала внаслідок катастрофи на
Чорнобильській АЕС, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року заявник - Головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Магда Світлана Григорівна
звернулася до Печерського районного
суду м. Києва із поданням про зміну
способу та порядку виконання постанови
суду, в зв'язку з відсутністю коштів у
боржника, що унеможливлює виконання
постанови.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року змінено
спосіб і порядок виконання постанови
Печерського районного суду м. Києва від
22 грудня 2011 року в адміністративній
справі № 2-а-2316/11 за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату недоотриманих сум державної та
додаткової пенсії особі, яка
постраждала внаслідок катастрофи на
Чорнобильській АЕС.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва звернулося
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 10 квітня 2014
року.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 10 квітня 2014
року - залишити без змін, виходячи із
наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник - головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Магда
Світлана Григорівна у своїй заяві
просить змінити спосіб виконання
рішення суду, шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва на користь
ОСОБА_3 коштів в сумі 10 751,70 грн., які
нараховані Управлінням Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що в
провадженні відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві перебуває
виконавчий лист Печерського районного
суду м. Києва від 21 травня 2013 року по
справі № 2-а-2316/11 про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва здійснити
ОСОБА_3 перерахунок та виплату
недоотриманих сум державної та
додаткової пенсії, як особі віднесеної
до 1 категорії, інваліду ІІ групи у
розмірі 75% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до вимог ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 21 травня 2011
року по 22 липня 2011 року з урахування
проведених нарахувань.

На виконання рішення суду пенсійним
фондом проведено перерахунок пенсії
стягувачу в сумі 10 571,00 грн., проте
зазначені грошові кошти не виплачені. У
зв'язку з набранням чинності Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», відповідно
до якого виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду, заявник просить змінити спосіб
виконання постанови Печерського
районного суду м. Києва шляхом
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_3 нарахованих відповідно до
рішення суду коштів.

Обговорюючи правомірність зазначеного
клопотання, колегія суддів приходить
до наступного.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 22 грудня 2011 року в
адміністративній справі № 2-а-2316/11
частково задоволено позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату недоотриманих сум державної та
додаткової пенсії особі, яка
постраждала внаслідок катастрофи на
Чорнобильській АЕС.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Печерському районі м. Києва зазначено,
що у зв'язку з фінансування зазначених
виплат, що здійснюються за рахунок
коштів Державного бюджету України,
фактична виплата на даний час не
проводилась. Виплата відбудеться
негайно у разі поновлення фінансування
відповідних видатків Пенсійного фонду
України з Державного бюджету України.

Так, згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за яким є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

В такому випадку зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі
проти Італії" зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Дана правова позиція також
узгоджується із позицією викладеною в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 08 липня 2014 року, у справі №
К/800/21217/14.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва - залишити
без задоволення, а ухвалу Печерського
районні суду м. Києва від 10 квітня 2014
року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Печерському
районі м. Києва - залишити без
задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є. Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест Головуючий суддя

Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.