Справа № 2-а-3/11
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3/11
Провадженя№ 2-а/266/1/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року

м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі головуючого
судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі
Сидоровій Н.В., за участю позивачки
ОСОБА_1, її представників ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представників відповідача
Бобришової А.В., Асланової Н.С., Такаджі
Є.Ф., Бастриги С.М., 3-ї особи ОСОБА_8, його
представників ОСОБА_9, ОСОБА_10,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, про визнання протиправним та
скасування Рішення колегії
Приморської районної адміністрації
Маріупольської міської ради № 142 від
28.07.2010 р., зобов'язання вчинити певні
дії, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
адміністративним позовом, який в
наступному неодноразово уточнювала та
збільшувала розмір позовних вимог,
посилаючись на те, що Рішенням колегії
Приморської районної адміністрації
Маріупольської міської ради № 91 від
26.05.2010 р. їй, як власниці земельної
ділянки АДРЕСА_2, були надані
містобудівні умови та обмеження
забудови зазначеної земельної ділянки.
Позивачкою планувалося будівництво
нового будинку на відстані 1 метра від
межи із земельною ділянкою АДРЕСА_1.
Однак, Рішенням колегії Приморської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради № 142 від 28.07.2010 р. ОСОБА_8
також були надані містобудівні умови
та обмеження забудови земельної
ділянки АДРЕСА_1, які були надані на вже
самовільно збудований ОСОБА_8 будинок,
про що відповідач був достовірно
обізнаний, як про те, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_8 виник цивільний спір, де
відповідач є третьою особою. Це
призвело до порушення прав позивачки
тим, що вона не може тепер побудувати
свій будинок у тому вигляді, який вона
хотіла, оскільки тепер від самовільно
збудованого будинку ОСОБА_8 треба
відступати згідно протипожежних норм.
Таким чином, площа запланованого
будівництвом нового будинку позивачки
від цього має зменшитися на 108 кв.м., що у
грошовому еквіваленті складає 734 400 грн.
Також зменшилася ринкова вартість
земельної ділянки на 84 076 грн., що є для
позивачки збитками (упущеною вигодою).
Крім того, порушення прав позивачки
відповідачем потягнуло за собою
відволікання часу позивачки на
численні судові засідання,
відстоювання своїх прав у інший спосіб,
у зв'язку із чим позивачка не могла весь
цей час працювати та отримувати
заробітну плату. Збитки у цій частині
становлять 58 787 гривень. Зазначені
збитки були завдані відповідачем
позивачці у зв'язку із прийняттям ним у
незаконний спосіб Рішення № 142. Тому
позивачка просила визнати
протиправним зазначене рішення
відповідача, скасувати його разом із
додатком, зобов'язати відповідача
утриматися від ухвалення рішень про
надання містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки НОМЕР_2,
відшкодувати завдані збитки. Також
позивачка просила стягнути з
відповідача відшкодування спричиненої
їй незаконним рішенням відповідача
моральної шкоди в розмірі 210 000 гривень,
а також судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник адвокат ОСОБА_2 позов
підтримали, пояснивши відповідно до
позовної заяви, просили позов
задовольнити.

Представники відповідача Приморськой
райадміністрації Маріупольської
міськради - Бобришова А.В., Асланова Н.С.,
Такаджі Є.Ф., Бастрига С.М. в судовому
засіданні позов не визнали, пояснили,
що райадміністрація не мала права
відмовити ОСОБА_8 у наданні
містобудівних умов та обмежень,
оскільки це не передбачено положенням
про райадміністрацію, колегія
райадміністрації діяла відповідно до
закону, тому просили в позові
відмовити.

Третя особа ОСОБА_8 та його
представники ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судовому
засіданні пояснили, що підстав для
задоволення позову немає. Треті особи
ОСОБА_12, ОСОБА_13 також надали свої
письмові заперечення проти позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку про
часткове задоволення позову з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Закону України від
21.05.1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» основним з
принципів місцевого самоврядування є
законність.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Рішенням
колегії Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради (далі - Відповідач) № 142 від 28 липня
2010 року ОСОБА_8, за його зверненням і
поданням Головного управління
містобудування і архітектури
Маріупольської міської ради, були
надані містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки АДРЕСА_1 для
здійснення будівництва житлового
будинку (т. 1 а.с. 11-13). Рішенням
Відповідача № 91 від 26 травня 2010 року
позивачці ОСОБА_1 також були надані
містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки АДРЕСА_2 для
здійснення будівництва житлового
будинку (т. 1 а.с. 32, 235).

З висновку Інституту
«Маріупольцивільпроект» від 12 травня
2010 р. випливає, що на земельній ділянці
АДРЕСА_1 в період з 2009 року будується
двоповерховий жилий будинок на
відстані 0,8 м. від межі із земельною
ділянкою НОМЕР_1, його будівництво не
відповідає п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування
та заудова міських та сільських
поселень», проектування та бдівництво
нового жилого будинку НОМЕР_1 згідно
генерального плану 2010-АС не можливо у
зв'язку із порушенням норм
протипожежної безпеки забудовником
будинку НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 27).

З листа Головного управління
містобудування і архітектури
Маріупольської міської ради (далі -
ГУМА) від 30 липня 2010 р. вбачається, що
для забезпечення протипожежного
розриву при забудові земельної ділянки
АДРЕСА_2 відступ проектуємого будинку
від суміжної межі з домоволодінням
НОМЕР_2 має складати не менш 4 метрів (т. 1
а.с. 106).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 30
вересня 2011 р. з урахуванням Рішення
колегії Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради № 142 від 28 липня 2010 року
будівництво нового будинку на
земельній ділянці АДРЕСА_2 відповідно
до генерального плану 2010-АС не можливо,
оскільки для забезпечення
протипожежного розриву при забудові
земельної ділянки АДРЕСА_2 відступ
проектуємого будинку від суміжної межі
з домоволодінням НОМЕР_2 має складати
не менш 4 метрів (т. 2 а.с. 17-20).

З численних відповідей на ім'я
позивачки ОСОБА_1 з боку відповідача,
інших органів місцевого
самоврядування м. Маріуполя, актів,
інших документів випливає, що ще
задовго до прийняття оскаржуваного
рішення відповідачем, відповідачеві
достовірно було відомо про
незаконність самовільного будівництва
по АДРЕСА_1, про наявність цивільного
спору між ОСОБА_14 та ОСОБА_8, який
розглядається в суді (т. 1 а.с. 14-26, 28-31,
72-82).

Не зважаючи на це, відповідач ухвалює
Рішення, яким порушуються права ОСОБА_14
та породжується низка судових справ.

При цьому суд зауважує, що оскаржуване
Рішення прийнято відповідачем з
порушенням процедури підготовки
проектів документів (пункти 4.6.11, 4.6.15,
4.6.154.6.21, 4.6.26, 5.10., 5.16.4.1 діючого на момент
прийняття Рішення Положення про
колегію районної адміністрації
Маріупольської міської ради,
затвердженого Рішенням Маріупольської
міської ради 27 червня 2006 року № 5/3-206),
які виносяться на розгляд колегії (т. 2
а.с. 215-220), про що свідчать проект
Рішення та Протокол № 11 від 28 липня 2010
року засідння колегії
райадміністрації (т. 3 а.с. 177-180).

Від цього суд не приймає до уваги
доводи представників відповідача про
те, що відповідч не мав права відмовити
наданні ОСОБА_8 містобудівних умов і
обмежень, оскільки це спростовується
наведеними доказами.

Крім того, суд зауважує, що оскаржуване
Рішення прийнято без урахування норм
діючого законодавства, які регулюють
будівництво, а саме:

ч. 7 ст. 23, ч.ч. 1-3 ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій», п. 2.15.
ДБН А.2.2.-3-2004 «Проектування, склад,
порядок розробки, узгодження і
затвердження проектної документації
для будівництва» - планування
земельної ділянки НОМЕР_2, будівництво
на ній здійснено без урахування
законних інтересів власника земельної
ділянки НОМЕР_1; земельна ділянка
НОМЕР_2 забудовувалася без
попереднього надання містобудівних
умов і обмежень, без звернення
забудовника до відповідного органу
місцевого самоврядування із заявою
щодо намірів забудови земельної
ділянки, та без визначення
відповідності намарав містобудівній
документації; початок будівництва
після затвердження проектної
документаці.

Обставини, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України, встановлені судовим рішенням
в адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Наступне узгодження робочого проекту
«Коригування проекту будівництва
житлового будинку по АДРЕСА_1»,
виконаного Товариством з обмеженою
відповідальністю «Шаніс», за яким
будівництво жилого будинку по АДРЕСА_2
«виявилося» можливим, постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2011
року у справі за позовом начальника
Головного управління містобудування
та архітектури Маріупольської міської
ради до прокурора м.Маріуполя, треті
особи ОСОБА_8, ОСОБА_1, про визнання
протиправним та скасування припису
прокурора м. Маріуполя від 22.11.2010 р. про
усунення порушень вимог Закону України
«Про планування і забудову територій»,
яке набрало законної сили, визнано
незаконним та встановлено, що
коригування проекту будівництва
жилого будинку по АДРЕСА_1 було
складено до отримання вихідних даних
на проектування, ГУМА Маріупольської
міськради не мало законних підстав для
погодження такої проектної
документації (т. 2 а.с. 21-33).

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач при підготовці і ухваленні
оскаржуваного Рішення діяв не на
підставі закону, порушивши права
позивачки, тому Рішення має бути
визнане незаконним та скасовано.

Відповідач - Приморська районна
адміністрація Маріупольської міської
ради, заперечуючи проти позову, не
виконав передбачений ч. 2 ст. 71 КАС
України обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності.

Однак, не можна визнати протиправним та
скасувати виконані Головним
управлінням містобудування та
архітектури Маріупольської міської
ради «Містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки по
АДРЕСА_1», оскільки данийдокумент не є
актом відповідача -Приморської
районної адміністрації. Як неможна
зобов'язати відповідача утриматися від
винесення рішень про надання
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки по АДРЕСА_1, оскільки
вони вже надані.

Суд також вважає, що не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди,
оскільки, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 ЦК
України, збитками є доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено. Позивачка в суді не довела
того, що вона могла би отримати реальні
доходи від продажу земельної ділянки
або запланованого будівництвом
будинку. Суд також не вважає
переконливими посилання позивачки на
те, що відстоювання її інтересів
заважало їй працевлаштуватися.

Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

У відповідності ст.ст. 23, 1167 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що протиправними діями
відповідача, наслідком чого є душевні
страждання, позивачці безумовно
завдано моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд спирається на
наведені норми закону, приймає до уваги
обставини справи, враховує наведені
позивачем доводи, характер його
душевних страждань, характер
правопорушення, та вважає за розумне та
справедливе визначити розмір
відшкодування в розмірі 10 000,00 грн. та
покладає його на відповідача.

Таким чином позов підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання про відшкодування
судових витрат позивачки, суд виходить
з наступного.

Оскільки позов задоволено частково, то
підлягають відшкодуванню судові
витрати позивачки, пов'язані із
задоволеними вимогами, а також із
проміжними судовими рішеннями у даній
справі, ухвалених на користь позиачки.

Такими витратами є: судовий збір
(ізкомісією) за подання позовної заяви
до суду в розмірі 5,40 грн., витрати на
правову допомогу - 4500,00 грн., витрати на
судову експертизу від 30 вересня 2011 р. -
2500,00 грн., проїзд - 78,60 грн., проїзд - 84,67
грн., судовий збір - 117,70 грн., а всього - 7
286,37 гривень.

Судові витрати має відшкодувати
позивачці відповідач.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 158-163 КАС України,
ст. 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст. 23, 1167,
1173 ЦК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, про визнання протиправним та
скасування Рішення колегії
Приморської районної адміністрації
Маріупольської міської ради № 142 від
28.07.2010 р., зобов'язання вчинити певні
дії, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення колегії Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради № 142 від 28 липня 2010 р.

Стягнути з Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради на коритсь ОСОБА_1 відшкодування
моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять
тисяч грн. 00 коп.) гривень.

Стягнути з Приморської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради на коритсь ОСОБА_1 відшкодування
судових витрат в загальному розмірі 7
286,37 (сім тисяч двісті вісімдесят шість
грн. 37 коп.)гривень.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного адміністративного суду
Донецької області через Приморський
районний суд м. Маріуполя в 10-денний
строк з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після
спливу строку подачі апеляційної
скарги. В разі подачі апеляційної
скарги постанова, якщо вона не
скасована, набуває законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
Пантелєєв Д. Г.