Справа № 804/7043/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 р. Справа № 804/7043/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боженко Наталії
Василівни розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська до Державного
підприємства "Дніпропетровський
експериментальний виноробний завод"
про стягнення заборгованості в сумі
1310,42 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного Фонду України в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровська звернулося до суду
з адміністративним позовом до
Державного підприємства
«Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод», в якому просить
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 1310,42 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач не виконав обов'язків
покладених на нього законодавством,
внаслідок чого, виникла заборгованість
по відшкодуванню сум фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій на загальну суму 1310,42 грн..

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час судового
розгляду був повідомлений належним
чином. Надав до суду заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, шляхом направлення судової
кореспонденції на адресу відповідача,
яку повернуто на адресу суду з
відміткою «із закінченням терміну
зберігання». Відповідно до ч. 4 ст. 33
Кодексу адміністративного судочинства
України судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються юридичним
особам - за адресою місцезнаходження,
що зазначена в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином. Суд вважає, що вжив
усі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про розгляд даної
адміністративної справи із його участю
та реалізації ним права судового
захисту своїх прав та інтересів.

Згідно статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Згідно статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.

Державне підприємство
«Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод» є платником
страхових внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та зареєстроване в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровська.

Згідно розрахунку заборгованості з
жовтня 2009 року по липень 2010 року, через
те що Державне підприємство
«Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод» не сплачувало кошти,
призначені на покриття на виплату і
доставку пенсій застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2, за відповідачем
рахується заборгованість по фактичним
витратам на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на загальну суму 1310,42
гривень. Що також підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за жовтень 2009 року,
липень 2010 року, які було направлено на
адресу відповідача та отримано ним, що
підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно до ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Згідно статті 1 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Пунктом 1 статті 2 цього Закону
встановлено, що для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" для суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднань,
бюджетних, громадських та інші установ
та організації, об'єднань громадян та
інших юридичних осіб, а також фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників встановлюються
ставки збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 100
відсотків від об'єкта оподаткування,
визначеного абзацом четвертим пункту 1
статті 2 цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначено в Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р.
за №64/8663 (надалі Інструкції №21-1 від
19.12.2003 р.). Визначення сум до
відшкодування, формування розрахунків
фактичних витрат здійснюється
органами Фонду.

Відповідно до п.п. 6.1, п.6 Інструкції №21-1
від 19.12.2003 р., відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
Інструкції №21-1 від 19.12.2003 р.,
застрахованим особам які працювали або
працюють на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Згідно п.п. 6.2 п. 6 Інструкції №21-1 від
19.12.2003 р., витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах особам, які мають стаж, що дає
право на призначення цих пенсій на
декількох підприємствах, покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи.

При цьому стаж роботи на останньому
підприємстві враховується у повному
розмірі, а з попередніх місць роботи
осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Згідно пункту 6.4 Інструкції №21-1 від
19.12.2003 р. розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону № 1058- IV
(згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

У відповідності до п. п.6.8, п.6 Інструкції
№21-1 від 19.12.2003 р., підприємства та
організації зобов'язані щомісяця до
25-го числа вносити до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

П.п. 6.9 п.6 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 р.
передбачено, що у разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які
мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з
додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств,
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Пенсійним фондом своєчасно
надсилалось вказане повідомлення,
доказів оскарження розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій до суду не надано.
Доказів сплати суми, пред'явленої до
стягнення, відповідач не надав.

Статтею 23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що спори, що
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами
Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що на час розгляду справи сума
боргу відповідачем не сплачена,
відповідних доказів суду не надано, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного Фонду України в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровська до Державного
підприємства «Дніпропетровський
експериментальний виноробний завод»
про стягнення заборгованості в сумі
1310,42 грн. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Дніпропетровський експериментальний
виноробний завод» () на
користь Управління Пенсійного Фонду
України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська ()
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах (по списку №2) у
розмірі 1 310 (одна тисяча триста десять)
гривень 42 коп..

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В.
Боженко