Справа № 2а/0370/2758/12
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення заяви про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання

рішення суду про поновлення на роботі
без розгляду

04 липня 2014 року Справа № 2а/0370/2758/12

Волинський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

суддів Мачульського В.В., Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Міністерства
доходів і зборів України Андросюка М.А.,

представника відповідача Ягодинської
митниці Міндоходів Шпура Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1
про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення про
поновлення на роботі в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства доходів і
зборів України, Ягодинської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування наказу про звільнення,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Волинського окружного
адміністративного суду із заявою про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства доходів і
зборів України, Ягодинської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування наказу про звільнення,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Заяву мотивує тим, що постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 18.09.2012 року,
яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 28.01.2014 року, визнано
протиправними та скасовано накази
Державної митної служби України від
02.08.2012 року №1586-к «По особовому складу
Ягодинської митниці» в частині
припинення з 02.08.2012 року перебування на
державній службі в митних органах
ОСОБА_1 - головного інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці та наказ
Ягодинської митниці від 02.08.2012 року №
663-к «Про оголошення наказу Державної
митної служби України» від 02.08.2012 року
№ 1586-к «По особовому складу
Ягодинської митниці» в частині, що
стосується ОСОБА_1 - головного
інспектора відділу митного оформлення
№1 митного поста «Устилуг» Ягодинської
митниці. Його поновлено на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення №1 митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці. Стягнуто з
Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 6 022 (шість тисяч двадцять
дві) гривень 68 копійок, рішення в цій
частині не виконано. Постанову в
частині поновлення на роботі та
присудження виплати заробітної плати у
межах суми стягнення за один місяць
звернуто до негайного виконання. На
виконання зазначеної постанови митним
органом 10.06.2013 року видано наказ № 991-к
про поновлення ОСОБА_1 на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення №1 митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці з 03.08.2012 року.
Оскільки митним органом постанова
Волинського окружного
адміністративного суду від 18.09.2012 року
фактично виконана 10.06.2013 року частково,
тому ОСОБА_1 просить стягнути з
Ягодинської митниці Міндоходів
середній заробіток за час вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
суду про поновлення на посаді,
починаючи з 18.09.2012 року до моменту
поновлення його на роботі 10.06.2013 року в
сумі 35 147,52 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на посаді підтримав з
підстав, у ній викладених, просив її
задовольнити. Підтвердив що, з 10.06.2013
року був поновлений на посаді, а з 01.10.2013
року був звільнений з роботи у зв'язку з
скороченням штату. Після цього
рішенням суду, яке набрало законної
сили з розглядом апеляційною
інстанцією, був знову поновлений на
роботі. В судовому засіданні будь-яких
доказів неможливості звернення з часу
поновлення на посаді - з 10.06.2013 року по
даний час та поважності пропуску
строку звернення в суд з заявою про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на посаді, не подав.

Представники відповідачів в судовому
засіданні та в поданих суду письмових
запереченнях заяву про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
суду про поновлення на роботі не
визнали та зазначили, що наказом
Ягодинської митниці поновлено ОСОБА_1
на посаді головного інспектора відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці з 12.06.2013
року. А з заявою про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі за період з 18.09.2012 року по
10.06.2013 року звернувся лише в червні 2014
року, тобто з пропуском як 6-місячного
строку звернення передбаченого ч. 2 ст.
99 КАС України, так і 3-місячного строку
передбаченого ст. 233 КЗпП України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, суд приходить до
висновку, що заяву ОСОБА_1 про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
про поновлення на роботі слід залишити
без розгляду у зв'язку з пропуском
строку звернення в суд з заявою.

Згідно із статтею 236 КЗпП України у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Отже, питання про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
при затримці виконання судового
рішення про поновлення на роботі
необхідно розглядати в межах
адміністративної справи, у якій судом
прийнято постанову про поновлення на
роботі, а не як новий публічно-правовий
спір, та вирішувати таке питання по
суті шляхом прийняття судового рішення
у формі ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 18.09.2012 року,
яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 28.01.2014 року, визнано
протиправними та скасовано накази
Державної митної служби України від
02.08.2012 року №1586-к «По особовому складу
Ягодинської митниці» в частині
припинення з 02.08.2012 року перебування на
державній службі в митних органах
ОСОБА_1 - головного інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці та наказ
Ягодинської митниці від 02.08.2012 року №
663-к «Про оголошення наказу Державної
митної служби України від 02.08.2012 року №
1586-к «По особовому складу Ягодинської
митниці» в частині, що стосується
ОСОБА_1 - головного інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці,
поновлено на посаді головного
інспектора відділу митного оформлення
№1 митного поста «Устилуг» Ягодинської
митниці. Стягнуто з Ягодинської
митниці на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 6 022 (шість тисяч двадцять дві)
гривень 68 копійок. Постанову в частині
поновлення на роботі та присудження
виплати заробітної плати у межах суми
стягнення за один місяць звернуто до
негайного виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
24.09.2013 року Волинським окружним
адміністративним судом за заявою
позивача вх. 13169/12 від 24.09.2013 року було
видано виконавчі листи про поновлення
на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу, що й не
заперечується позивачем та
представниками відповідачів.

Наказом Державної митної служби
України від 10.06.2013 року № 991-к «По
особовому складу митних органів»
скасовано пункт 1 наказу Державної
митної служби України від 02.08.2012 року №
1586-к «По особовому складу Ягодинської
митниці» в частині звільнення позивача
та поновлено ОСОБА_1 на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення № 1 митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці з 03.08.2012 року.

Отже, постанова Волинського окружного
адміністративного суду від 18.09.2012 року
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
виконана відповідачем - Державною
митною службою України лише 10.06.2013 року
шляхом прийняття наказу від 10.06.2013 року
№ 991-к «По особовому складу митних
органів».

На думку суду, позивач пропустив строк
звернення до суду з вказаною заявою, з
огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 5 КАС
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи. Частиною
сьомою статті 9 КАС України визначено,
що у разі відсутності закону, що
регулює відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Згідно із частинами першою, другою
статті 233 КЗпП України працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки. У разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

При цьому, рішенням Конституційного
Суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012
дано офіційне тлумачення положень
статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з
положеннями статей 117, 237-1 цього
Кодексу. Зокрема, Конституційний Суд
України визначив, що в аспекті
конституційного звернення положення
частини першої статті 233 КЗпП України у
взаємозв'язку з положеннями статей 116,
117, 237-1 цього Кодексу слід розуміти так,
що для звернення працівника до суду з
заявою про вирішення трудового спору
щодо стягнення середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку при звільненні та про
відшкодування завданої при цьому
моральної шкоди встановлено
тримісячний строк, перебіг якого
розпочинається з дня, коли звільнений
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про те, що власник або
уповноважений ним орган, з вини якого
сталася затримка виплати всіх належних
при звільненні сум, фактично з ним
розрахувався.

На думку суду, у даних правовідносинах
слід застосовувати встановлений
статтею 233 КЗпП України тримісячний
строк звернення до суду, оскільки
позивачем заявлена вимога про
стягнення з відповідача Ягодинської
митниці на його користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку з невиконанням рішення суду про
поновлення на посаді, а не про
стягнення належної позивачу
заробітної плати. Заробітна плата
виплачується працівнику за вже
виконану роботу, а у даному випадку
позивач не виконував роботу в період з
18.09.2012 року по 09.06.2013 року, з огляду на що
ним поставлено питання про оплату
вимушеного прогулу у розмірі
середнього заробітку, що не є
ідентичними поняттями з виплатою
заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 100
КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Таким чином, оскільки КАС України та
КЗпП України не врегульовують питання
подання заяви про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на посаді з
пропуском строку звернення до суду,
тому, на думку суду, у даному випадку за
аналогією закону слід застосувати
положення частини першої статті 100 КАС
України щодо наслідків пропущення
строку звернення до адміністративного
суду з позовною заявою.

Про порушення своїх прав позивач
дізнався 14.06.2013 року - з дня, коли був
ознайомлений із наказом Державної
митної служби України від 10.06.2013 року №
991-к «По особовому складу митних
органів», проведення будь-яких
розрахунків із ОСОБА_1 за час
вимушеного прогулу у зв'язку із
невиконанням судового рішення у даному
наказі не було передбачено. Проте, із
заявою до суду про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на посаді позивач звернувся лише 18.06.2014
року, тобто з пропуском, як
тримісячного строку звернення до суду
із заявленою вимогою передбаченого ст.
233 КЗпП України так і 6-ти місячного
строку звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів,
передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Крім того, судом не береться до уваги
посилання в судовому засіданні
позивача на захворювання та тяжку
хворобу члена його сім`ї - лікування та
отримання інвалідності матір`ю, як на
підставу пропуску строку, оскільки
дана обставина не є належним доказом
пропуску строку звернення в суд з
заявою про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на посаді.

В судовому засіданні позивач не навів
жодних поважних причин пропуску строку
звернення до суду з вимогою про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на посаді, з огляду на що суд
приходить до висновку про залишення
без розгляду заяви ОСОБА_1 у зв'язку із
пропущенням строку звернення до суду
із вказаною заявою.

Керуючись статтями 9, 100, частинами 3, 5, 7
статті 160, статтею 165 КАС України, на
підставі статей 233, 236 КЗпП України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
при затримці виконання рішення про
поновлення на роботі залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Волинський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали, яка буде складена у
повному обсязі 09 липня 2014 року. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич

Судді
В.В. Мачульський

В.М. Валюх