Справа № 345/2898/14-а
Суддя: Гавриленко В. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/2898/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2014 року
м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області Гавриленко
В. Г., розглянувши у порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення про визнання дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання дій відповідача по виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік неправомірними та зобов'язання
провести виплату з урахуванням
виплачених сум, посилаючись на те, що
являється особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія 1) та інвалідом ІІІ групи.
Відповідно до п.2 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» Управління
праці та соціального захисту населення
Калуської міської ради було
зобов'язане виплатити йому за 2013 рік
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 4-х мінімальних заробітних
плат, визначених Законом, однак
відповідачем було виплачено йому
щорічну допомогу на оздоровлення за 2013
рік в розмірі 90 гривень. Просить
визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради щодо невиплати
йому щорічної допомоги на оздоровлення
за 2013 рік неправомірними та зобов'язати
відповідача виплатити йому щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, встановленої Законом
України «Про Державний бюджет України»
на момент проведення виплати з
врахуванням виплачених сум.

Відповідачем 31.07.2014 року до суду подано
відзив на позов, в якому зазначено, що
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської міської
ради 10.07.2013 року виплатило ОСОБА_1
щорічну допомогу на оздоровлення за 2013
рік в розмірі 90 гривень, що визначений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Згідно положень ч.2 ст.99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлено шестимісячний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Перебіг
позовної давності розпочався 11.07.2013
року, а позивач звернувся до суду 18.07.2014
року, тобто в даному випадку було
пропущено строк звернення до суду.
Оскільки позивач не вказав у позовній
заяві причину пропуску даного строку,
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, а провадження в справі
закрити.

01.10.2014 року позивачем було подано до
суду заяву, в якій він просить поновити
йому процесуальний строк звернення до
суду. Своє прохання аргументує тим, що
кошти в розмірі 90 грн., які були
виплачені як щорічна допомога на
оздоровлення за 2013 рік, були
перераховані відповідачем на
картковий рахунок, на який приходять і
інші платежі. Тому про те, що
вищезазначена допомога була йому
виплачена відповідачем, він дізнався
із листа Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради від 26.05.2014 року.
Тому саме з цього часу, коли він
офіційно дізнався про порушення його
прав, розпочався перебіг позовної
давності.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, однак подав суду
заяву, в якій зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить їх задоволити.

Представником відповідача було подано
заяву, в якій вона просить проводити
розгляд справи без її участі та
відмовити в задоволенні позову на
підставі викладених в запереченні
відомостей.

Вивчивши подані сторонами докази, суд
приходить до висновку, що позов слід
задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 1 Конституції України
Україна є соціальною, правовою
державою.

Положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №230/96-ВР від 06.06.1996 року, а
саме частиною 2 статті 48, передбачено
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення вищезазначеній категорії
осіб - у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Копією посвідчення серії А №422409 (а.с.5)
підтверджено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи - категорія 1, інвалід
третьої групи (а.с.6), і має право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Даний факт відповідачем не
оспорюється.

22.05.2014 року позивач звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської міської
ради із заявою, в якій просив провести
перерахунок та виплатити недоплачену
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 4-х мінімальних заробітних плат
у відповідності до норм ст.48 Закону за
2013 рік, а також надати інформацію про
дату та суму фактично виплаченої
допомоги за 2013 рік (а.с.8).

Листом Управління праці та соціального
захисту населення Калуської міської
ради №М-38 від 26.05.2014 року (а.с.9) ОСОБА_1
було повідомлено, що виплата
одноразової допомоги на оздоровлення
за 2013 рік йому проведена згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 90 гривень. Також
було зазначено, що ч.4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» передбачено,
що у 2013 році норми і положення ст.48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються в порядку
та розмірах, передбачених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України на 2013 рік. Враховуючи
наведене, позивачу було відмовлено в
проведенні перерахунку та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік в розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат на момент виплати.

Ч.2 ст.99 КАС України передбачає, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Так, згідно ст.46 Конституції України
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У п.4.1 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 19.06.2001
року № 9-рп/2001 зазначено, що «в правовій
державі існує сувора ієрархія
нормативних актів, відповідно до якої
постанови та інші рішення органів
виконавчої влади мають підзаконний
характер і не повинні виправляти
сутність і зміст законів».

Згідно статті 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу.

Виходячи з принципів
адміністративного судочинства -
верховенства права та пріоритетності
Законів над іншими нормативними
актами, суд вважає, що державою
забезпечені правові гарантії захисту
прав і свобод людини, у тому числі і
відносно осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
які визначаються відповідною статтею
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тому дії відповідача щодо
відмови виплати позивачу допомоги на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі,
визначеному ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
протиправними, а порушені права
позивача є такими, що підлягають
відновленню в судовому порядку, шляхом
визнання протиправними дій Управління
праці та соціального захисту населення
Калуської міської ради щодо відмови у
нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік як
інваліду ІІІ групи, постраждалої
внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до
положень ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати на момент виплати, з
врахуванням виплачених сум.

З метою не обмеження особи позивача у
праві доступу до правосуддя, суд
приходить до висновку, що позивачу слід
поновити процесуальний строк
звернення до суду за захистом
порушених прав, так як він пропущений з
поважних причин.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 70, 99, 102, 158-163, 183-2 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк
звернення до суду за захистом
порушених прав.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Калуського міської ради щодо
невиплати щорічної грошової допомоги
на оздоровлення ОСОБА_1 як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2013 рік у розмірі 4-х мінімальних
заробітних плат, неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Калуського міської ради нарахувати та
виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік,
відповідно до вимог статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в розмірі 4-х мінімальних заробітних
плат, виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати на момент виплати, з
врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з часу отримання її копії.

Суддя