Справа № 751/9844/14
Суддя: Косач І. А.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/9844/14
Провадження №2-а/751/263/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року в м.Чернігові суддя
Новозаводського районного суду м.
Чернігова Косач І. А. розглянувши у
скороченому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради про
визнання незаконними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

Встановив:

15.09.2014 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м.Чернігові ради про
визнання незаконними дій та
бездіяльності відповідача,
зобов'язання відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
ОСОБА_1, суми щорічної допомоги на
оздоровлення, на підставі. У порядку та
розмірах, встановлених Законом № 796 у
редакції діючих Законів № 230/96 від 06
червня 1993 року, № 563 від 25 березня 1999
року, № 2638 від 11 липня 2001 року, № 2638 від
11 липня 2001 року та пов'язаними із ним
Законами, а саме в розмірі 5 (п'яти)
мінімальних заробітних плат за 2014 рік,
з урахуванням виплачених сум щорічної
допомоги на оздоровлення. Стягнути з
відповідача у порядку негайного
виконання, передбаченого статтею 256 КАС
України на його користь суму боргу за
компенсаційними виплатами, що виник за
весь період порушення та невиконання
Відповідачем вимог Конституції та
Законів України щодо визначення,
нарахування та перерахунку соціальних
гарантій позивача, передбачених ст. 48
Закону № 796.

Відповідач, у встановлений
десятиденний строк з дня отримання
ухвали, надав письмові заперечення
проти позову, відповідно до яких
просить в задоволенні позову відмовити
повністю, посилаючись на те, що
допомогу на оздоровлення за 2014 рік
позивачу нараховано та виплачено у
встановленому, згідно постанови
Кабінету Міністрів України №562 від
12.07.2005 року, розмірі 120 грн.

Суддя за результатами розгляду справи
в порядку скороченого провадження,
оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, вважає їх
достатніми для прийняття рішення.

Позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії, є інвалідом 2
групи за захворюванням, пов'язаним з
наслідками аварії на ЧАЕС , що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1, копією вкладки НОМЕР_2 до
вказаного посвідчення та копією
довідки МСЕК від 17.03.2011 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачу за 2014 рік, відповідачем була
нарахована 30.01.2014 року та 15.04.2014 року
виплачена щорічна допомога на
оздоровлення у розмірі 120 грн., тобто у
розмірі, що визначений Постановою
Кабінету міністрів України № 562 від
12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а саме статтею 48,
передбачено виплату щорічної допомоги
на оздоровлення інвалідам 2 групи - у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного суду України
від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) п. 4 розділу 7
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
визнано правомірними повноваження КМУ,
як державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розміру
соціальних виплат, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету.

Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, ч. 1, 2, 3 ст. 95, ч. 2 ст. 96, п. 2,3,6 ст.
116, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції
України, п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу
України, п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України в
системному зв'язку з окремими
положенням Конституції України від
25.01.2012 року № 3-рп/2012 встановлено, що
нормативно - правові акти КМУ, якими
регулюються бюджетні відносин, зокрема
питання соціального захисту за рахунок
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України, під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно - правові акти КМУ, прийняти
на підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Проте, на час призначення позивачу
допомоги на оздоровлення за 2014 рік, а
саме станом на 30.01.2014 року КМУ не
приймав відповідної постанови щодо
порядку та розміру виплати такої
допомоги у 2014 році. А тому відповідач
повинен був керуватися вимогами Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідачем не надано суду доказів та
не доведено правомірності свого
рішення щодо не нарахування позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік відповідно до ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому
позовні вимоги в цієї частині
підлягають задоволенню.

Разом з тим, правових підстав для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача у порядку
негайного виконання, передбаченого
статтею 256 КАС України суму боргу за
компенсаційними виплатами, що виник за
2014 рік порушення та невиконання
Відповідачем вимог Конституції та
Законів України щодо визначення,
нарахування та перерахунку соціальних
гарантій позивача, передбачених ст. 48
Закону № судом не встановлено, сума
позивачем не визначена і в цій частині
позов не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач відноситься до особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та є інвалідом 2 групи, що
підтверджується копією посвідчення,
відповідно до Закону України "Про
судовий збір", судові витрати необхідно
віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, 69-72, 99, 197 ч. 2, 100, 122,
104-106, 158-163, 183-2 КАС України, Конституцією
України, Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Законом України "Про
судовий збір", -

Постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати незаконними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у місті
Чернігові ради щодо нарахування ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік в меншому розмірі, ніж
передбачено статтею 48 Закону № 796 для
відповідної категорії громадян.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у місті
Чернігові ради зробити нарахування,
перерахунок та виплату ОСОБА_1, суми
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік на підставі, у порядку та
розмірах, встановлених ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 796, а саме
в розмірі 5 (п'яти) мінімальних
заробітних плат, з урахуванням
виплачених сум щорічної допомоги на
оздоровлення.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Новозаводський районний суд м.
Чернігова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
І. А. Косач