Справа № 676/5648/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 676/5648/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шевцова Л.М.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Гонтарук В. М.

судді: Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янець- Подільському та Кам'янець-
Подільському районі Хмельницької
області на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 12 серпня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-
Подільському та Кам'янець-
Подільському районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29 липня 2014 року звернулась до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області в якому просила:
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі щодо
відмови включити до заробітньої плати,
з якої було визначено розмір пенсії
державному службовцю за період з 01
липня 2005 по 30 червня 2010 роки в сумі 13124,90
(матеріальна допомога та сума
індексації грошових доходів
населення); визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області щодо відмови
провести перерахунок пенсії;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області включити до
заробітньої плати, з якої було
визначено розмір пенсії державному
службовцю інші виплати за період з 01
липня 2005 по 30 червня 2010 року суму
індексації грошових доходів населення
та провести перерахунок пенсії, як
державному службовцю з 01 серпня 2014
року.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 серпня 2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають істотне
значення для вирішення спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомленні належним
чинном.

18 вересня 2014 року на адресу суду
надійшла заява (вих.21390/14) ОСОБА_2 про
розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце судового розгляду,
не перешкоджає судовому розгляду
справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи позивач працювала
на посаді секретаря судового засідання
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду, Хмельницької області.

30 липня 2010 року позивачу призначено
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 06
серпня 2010 року переведено на пенсію за
віком, відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Однак при призначенні пенсії
відповідачем не було враховано інші
виплати , які були виплачені позивачу
за період з липня 2005 року по червень 2010
року в сумі 13124.90 грн.

16 червня 2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку пенсії, відповідно до
довідки № 265 від 06 серпня 2010 року.

28 липня 2014 року отримала відповідь №
125/К-16, якою була проінформована про
відмову у розрахунку пенсії. Прийняте
рішення відповідач мотивував тим, що
матеріальні допомоги та індексація не
являються надбавкою чи премією і
включати їх у розрахунок заробітку для
обчислення пенсії немає законних
підстав.

Не погоджуючись з даним рішенням
відповідача позивач звернулась з
адміністративним позовом до суду .

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов`язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегія судів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
таких підстав.

За змістом статті 37 Закону N 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року N 108/95 ВР
"Про оплату праці" (далі - Закон N 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
05 листопада 1991 року N 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон N 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Саме до цього зводиться правова
позиція, висловлена Верховним Судом
України у постанові від 20 лютого 2012
року, яка згідно зі статтею 244 - 2 КАС
України є обов'язковою для суддів, які
зобов'язані привести судову практику у
відповідність до його рішень.

Стаття 33 Закону від 16 грудня 1993 року N
3723-XII визначає умови оплати праці
державних службовців, а не умови їх
пенсійного забезпечення, тому, якщо
державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у відповідному розмірі
від посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг (спеціальне звання), то
зазначений розмір цієї винагороди
(надбавки) повинен бути врахований і
при обчисленні пенсії державного
службовця.

Сума грошової винагороди включається
до фонду оплати праці та відповідно до
законодавства враховується під час
визначення бази (об'єкта) для
оподаткування, для нарахування
страхових внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та збору до
Пенсійного фонду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що оскільки
позивач подала відповідачу всі
необхідні документи для нарахування
пенсії, то відповідача слід
зобов'язати провести їй перерахунок
пенсії саме з 01 серпня 2014 року.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-
Подільському та Кам'янець-
Подільському районі Хмельницької
області , -залишити без задоволення, а
постанову Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 серпня 2014 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.