Справа № 2а/487/350/13
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/10890/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Весельської Т.Ф.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва, треті особи -
Державна судова адміністрація України,
апеляційний суд Миколаївської області,
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва (далі - Управління)
на постанову Заводського районного
суду м. Миколаєва від 20
листопада 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді з 1 січня 2013
року.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 20 листопада
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є суддею у
відставці та йому призначене щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці у розмірі 90% заробітної плати
судді.

14 червня 2013 року позивач звернулася до
із заявою про перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у зв'язку зі зміною
заробітної плати суддів з 1 січня 2013
року.

Рішенням відповідача від 19 червня 2013
року №422 відмовлено ОСОБА_2 в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у зв'язку з тим, що статтею 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI (далі -
Закон №2453-VI) такий перерахунок
передбачений тільки для суддів
Конституційного Суду України.

Згідно з частиною четвертою статті 43
Закону України «Про статус суддів» від
15 грудня 1992 року №2862-XII (чинній на
момент виходу позивача у відставку)
судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

В частині третій статті 138 Закону №2453-VI,
який набрав чинності з 30 липня 2010 року,
також було закріплено норму про те, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI, який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частину третю і п'яту статті 138 Закону
№2453-VI викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Рішенням Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону
№2453-VI у редакції Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи». В пункті 4 резолютивної
частини цього рішення також зазначено,
що воно має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

З огляду на викладене суди попередніх
інстанцій обґрунтовано виходили з
того, що право судді у відставці на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в разі зміни
грошового утримання працюючого судді
передбачено частиною третьою статті 138
Закону №2453-VI та визначається в розмірі
від 80% до 90% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва залишити без
задоволення.

Постанову Заводського районного суду
м. Миколаєва від 20 листопада
2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
Т.Ф.
Весельська

В.І. Ємельянова