Справа № 825/1742/14
Суддя: Смірнова О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року Чернігів
Справа № 825/1742/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Смірнової О.Є.,

за участю секретаря
Прокіної А.С.,

представника позивача
Кожем'яки Ю.М.,

представника відповідача
Євган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області до відділу освіти Ріпкинської
районної державної адміністрації про
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И
В:

20.05.2014 Державна фінансова інспекція в
Чернігівській області (далі - ДФІ в
Чернігівській області) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
відділу освіти Ріпкинської районної
державної адміністрації (далі - відділ
освіти Ріпкинської РДА) та просить
зобов'язати відділ освіти Ріпкинської
РДА виконати пункт 4 вимоги
Чернігівської міжрайонної державної
фінансової інспекції (далі -
Чернігівська МДФІ) про усунення
виявлених ревізією порушень від 13.01.2014
№ 7-18/71.

Свої вимоги мотивує тим, що посадовими
особами Чернігівської МДФІ проведена
ревізія фінансово-господарської
діяльності відділу освіти Ріпкинської
РДА за період з 01.08.2011 по 30.09.2013, за
результатами якої складено акт ревізії
від 26.12.2013 № 7-24/77. Ревізією встановлено
ряд порушень, у зв'язку з чим відділу
освіти Ріпкинської РДА направлено
вимоги Чернігівської МДФІ про усунення
виявлених ревізією порушень від 13.01.2014
№ 7-18/71. Представник позивача стверджує,
що на даний час залишається не
виконаним п. 4 вимог ДФІ в Чернігівській
області від 13.01.2014 № 7-18/71.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю та просив їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив
відмовити в його задоволенні.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що в задоволенні
позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю
у своїй діяльності керується
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Судом встановлено, що відповідно до п.
8.4.1.1 плану контрольно-ревізійної
роботи ДФІ в Чернігівській області на
III квартал 2013 року та на підставі
направлень на проведення ревізії від
25.09.2013 № 123, від 14.10.2013 № 129, від 30.09.2013 № 125
працівниками Чернігівської МДФІ
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
відділу освіти Ріпкинської РДА за
період з 01.08.2011 по 30.09.2013.

За результатами проведеної ревізії
було встановлено ряд порушень та
недоліків, що відображені в акті
ревізії фінансово-господарської
діяльності відділу освіти Ріпкинської
РДА від 26.12.2013 № 7-24/77 (а.с. 13-19).

Пунктом 7 ст. 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
передбачено право органів державного
фінансового контролю пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

З метою повного усунення виявлених
порушень, попередження їх виникнення в
подальшому відповідачу направлено
вимоги Чернігівської МДФІ про усунення
виявлених ревізією порушень від 13.01.2014
№ 7-18/71 (а.с. 8-12). Відповідача зобов'язано
надіслати інформацію про вжиті заходи
на виконання вимог ДФІ в Чернігівській
області до 03.03.2014.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
передбачено право органу державного
фінансового контролю звертатися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

У п. 4 вимог від 13.01.2014 № 7-18/71 зазначено,
що ревізією дотримання законодавства
щодо законного та цільового
використання коштів встановлено, що
колишнім начальником відділу освіти
ОСОБА_3 на підставі укладених договорів
з ТОВ «Технології гідроочищення» (м.
Київ) від 15.01.2009 № 228, від 15.01.2009 № 281, від
17.03.2009 № 229 взято зобов'язання без
відповідних бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами, чим порушено
п. 6 ст. 78 Бюджетного кодексу від 21.06.2001 №
2542-ІІІ (який діяв на момент взяття
зобов'язань). Відповідно до бюджетного
законодавства взяті зобов'язання не
вважаються бюджетними зобов'язаннями.

Внаслідок взяття головним
розпорядником коштів зобов'язань без
відповідних бюджетних асигнувань в 2008,
2009 роках, впродовж 2013 року з відділу
освіти стягнуто (здійснено видатків) на
користь ТОВ «Технології
гідроочищення» за вказаними
договорами грошових коштів на суму
112624,80 грн., чим завдано відділу освіти
збитків. Так як п. 4 ст. 48 Бюджетного
кодексу від 08.07.2010 № 2456-VI, передбачено,
що витрати бюджету на покриття
зобов'язань, взяті учасником
бюджетного процесу без відповідних
бюджетних асигнувань не здійснюються.
Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо
відшкодування збитків та/або шкоди за
зобов'язаннями, взятими розпорядниками
бюджетних коштів без відповідних
бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), стягуються з осіб,
винних у взятті таких зобов'язань, у
судовому порядку.

У зв'язку з чим вимагається стягнути з
особи, винної у взятті відділом освіти
зобов'язання без відповідних бюджетних
асигнувань на суму 112624,80 грн., шкоди у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130, 133, 136 Кодексу законів про працю
України.

На даний час п. 4 вимог не виконано.

Вимоги Чернігівської МДФІ від 13.01.2014 №
7-18/71 в судовому порядку не
оскаржувались та не скасовані.

Судом встановлено, що рішенням
Господарського суду Чернігівської
області від 30.06.2011 у справі № 13/81 з
відділу освіти Ріпкинської РДА
стягнуто на користь ТОВ «Технології
гідроочищення» борг в сумі 49980,00 грн.,
499,80 грн. державного мита та 236,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.11.2011 дане
рішення залишено без змін (а.с. 132-133,
134-137).

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 18.10.2011 у
справі № 11/90 з відділу освіти
Ріпкинської РДА стягнуто на користь
ТОВ «Технології гідроочищення» 61062,00
грн. заборгованості, 611,00 грн. на
відшкодування сплаченого держмита, 236,00
грн. на відшкодування оплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду у судах. Постановою Вищого
господарського суду від 10.04.2012 дане
рішення залишено без змін (а.с. 138-141,
149-152.

На підставі наказу Господарського суду
Чернігівської області від 20.12.2011 по
справі № 13/81 з відділу освіти
Ріпкинської РДА на користь ТОВ
«Технології гідроочищення» на
підставі меморіальних ордерів
Управління Державної казначейської
служби України в Ріпкинському районі
від 29.05.2013 № 2 на суму 1605,02 грн., від 26.07.2013
№ 3 на суму 42617,00 грн., від 07.08.2013 № 5 на
суму 6493,78 грн., за КФК 070201
«Загальноосвітні школи (в т.ч.
школа-дитячий садок, інтернат при
школі), спеціалізовані школи, ліцеї,
гімназії, колегіуми» КЕКВ 2240 «Оплата
послуг (крім комунальних)» з
розрахункового рахунку відділу освіти
Ріпкинської РДА № 2183 відкритому в
УДКСУ у Ріпкинському районі
Чернігівській області стягнуто кошти
на загальну суму 50715,80 грн., в тому числі:

- борг на суму 49980,00 грн. по договору
від 15.01.2009 № 281 на виконання підрядних
робіт з проведення поточного ремонту
очищення систем опалення
Новояриловецької ЗОШ І-ІІІ ступеня по
вул. 30 років Перемоги;

- на відшкодування сплаченого
держмита у сумі 499,80 грн.;

- на відшкодування оплати витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 236,00 грн.

Крім того, на підставі наказу
Господарського суду Чернігівської
області від 10.05.2012 по справі № 11/90 з
відділу освіти Ріпкинської РДА на
користь ТОВ «Технології
гідроочищення» на підставі
меморіальних ордерів від 07.08.2013 № 6 на
суму 36123,22 грн., від 23.06.2013 №7 на суму 25785,78
грн. за КФК 070201 «Загальноосвітні школи
(в т.ч. школа-дитячий садок, інтернат при
школі), спеціалізовані школи, ліцеї,
гімназії, колегіуми» КЕКВ 2240 «Оплата
послуг (крім комунальних)» з
розрахункового рахунку відділу освіти
Ріпкинської РДА № 2183 відкритому в
УДКСУ у Ріпкинському районі
Чернігівській області було стягнуто
коштів на загальну суму 61909,00 грн., в
тому числі:

- борг на суму 49860,00 грн. по договору
від 15.01.2009 № 228 з виконання робіт з
очищення каналізації ЗОШ І-ІІІ
ступенів в смт. Ріпки, с. Вербичі, смт.
Замглай та смт. Добрянка;

- борг на суму 11202,00 грн. по договору
від 17.03.2009 № 229 з виконання робіт з
очищення системи каналізації
Великозліївської ЗОШ І-ІІІ ступенів;

- на відшкодування сплаченого
держмита у сумі 611,00 грн.;

- на відшкодування оплати витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 236,00 грн.

Враховуючи, що відділом освіти
Ріпкинської РДА не реєструвались та
відсутні в наявності договори,
укладені з ТОВ «Технології
гідроочищення», та акти виконаних
робіт, чи будь-які інші документи, що
підтверджують господарські відносини
між відповідачем та ТОВ «Технології
гідроочищення», в ході ревізії
проведено зустрічну звірку в ТОВ
«Технології гідроочищення».

Зустрічною звіркою встановлено, що ТОВ
«Технології гідроочищення»
виконувались роботи по очищенню
каналізації та системи опалення на
підставі договорів, а саме:

- договір підряду від 15.01.2009 № 228 по
очищенню системи каналізації ЗОШ І-ІІІ
ст. в смт. Ріпки, ЗОШ І-ІІІ ст. в с.
Вербичі, ЗОШ І-ІІІ ст. в смт. Замглай, ЗОШ
І-ІІІ ст. в смт. Добрянка на суму 49860,00
грн. (а.с. 33-34);

- договір підряду від 17.03.2009 № 229 по
очищенню системи каналізації
Великозліївської ЗОШ І-ІІІ ст. на суму
11202,00 грн. (а.с. 35-36);

- договір підряду від 15.01.2009 № 281 по
поточному ремонту - очищенню системи
опалення Новояриловецької ЗОШ І-ІІІ ст.
на суму 49980,00 грн.

Всі вищезазначені договори укладено
між ТОВ «Технології гідроочищення», в
особі директора Овчиннікова С.П., та
відділом освіти Ріпкинської РДА, в
особі начальника ОСОБА_3 (начальник
відділу освіти Ріпкинської РДА з 11.08.2005
по 10.08.2010).

Суд встановив, що Чернігівською МДФІ до
Управління державної казначейської
служби в Ріпкинському районі
Чернігівської області надіслано запит
від 28.10.2013 № 7-18/1692 про надання
інформації щодо реєстрації відділом
освіти Ріпкинської РДА юридичних та
фінансових зобов'язань за договорами,
укладеними з ТОВ «Технології
гідроочищення», та за актами виконаних
робіт впродовж 2008-2009 років (а.с. 82).
Відповідно до отриманої відповіді від
31.10.2013 № 02-08/365 Управлінням державної
казначейської служби в Ріпкинському
районі Чернігівської області не
здійснювалась реєстрація юридичних та
фінансових зобов'язань відділу освіти
Ріпкинської РДА перед ТОВ «Технології
гідроочищення» за договорами,
укладеними з ТОВ «Технології
гідроочищення», та за актами виконаних
робіт впродовж 2008-2009 років (а.с. 83).

Чернігівською МДФІ до фінансового
управління Ріпкинської РДА надіслано
запит від 28.10.2013 № 7-18/1693 про надання
інформації щодо наявності в кошторисах
відділу освіти Ріпкинської
райдержадміністрації 2008-2009 років
запланованих видатків, в тому числі по
КЕКВ 1165 «Оплата інших комунальних
послуг», на проведення робіт по
очищенню системи опалення та очищення
каналізації шкіл Ріпкинського району
(а.с. 84). Відповідно до отриманої
відповіді в кошторисах відділу освіти
Ріпкинської РДА на 2008-2009 роки відсутні
кошторисні призначення на здійснення
видатків на проведення робіт по
очищенню систем опалення та очищення
каналізації шкіл Ріпкинського району
(а.с. 85).

Згідно п. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд звертає увагу, що вироком від 14.04.2014
у справі № 743/450/14-к, який набрав
законної сили (а.с. 128-129), Ріпкинський
районний суд Чернігівської області
визнав винним ОСОБА_3 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК
України та встановлено наступне:

«15.01.2009 ОСОБА_3, займаючи посаду
начальника відділу освіти Ріпкинської
РДА, будучи службовою особою, яка
виконує організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
умисно, з корисливих мотивів в
інтересах третіх осіб, використовуючи
службове становище, всупереч інтересам
служби, підриваючи авторитет і престиж
органів державної влади, порушуючи
вимоги п. 1 ст. 23, п. 5 ст. 51 Бюджетного
Кодексу України, наказу Державного
казначейства України від 09.08.2014 № 136,
уклав від імені відділу освіти з ТОВ
«Технології гідроочищення» договір №
228, згідно якого останнє мало провести
роботи по очищенню каналізації
Ріпкинської ЗОШ I-III ступенів № 2,
Вербицької ЗОШ І-ІІІ ступенів,
Замглайської ЗОШ І-ІІІ ступенів та
Добрянської ЗОШ І-ІІІ ступенів,
вартістю 49860,00 грн., незважаючи на те, що
кошторисами відділу на 2008-2009 роки,
видатків на проведення відповідних
робіт не передбачалось. 18.09.2009 ОСОБА_3
підписав акти приймання виконаних
робіт ТОВ «Технології гідроочищення»
за січень 2009 року та довідку про
вартість робіт, згідно яких
товариством виконано роботи за
договором на суму 49860,00 грн. (а.с. 45-49),
незважаючи на те що такі роботи не
проводились.

15.01.2009 ОСОБА_3, займаючи посаду
начальника відділу освіти Ріпкинської
РДА, будучи службовою особою, яка
виконує організаційно розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
умисно, з корисливих мотивів в
інтересах третіх осіб, використовуючи
службове становище всупереч інтересам
служби, підриваючи авторитет та
престиж органів державної влади,
порушуючи вимоги п. 1 ст. 23, п. 5 ст. 51
Бюджетного Кодексу України, наказу
Державного казначейства України від
09.08.2004 № 136, уклав від імені відділу
освіти Ріпкинської РДА з ТОВ
«Технології гідроочищення» договір №
281, згідно якого останнє мало провести
роботи по поточному ремонту - очищенню
системи опалення Новояриловицької ЗОШ
І-ІІІ ступенів, вартість яких становила
49980,00 грн., незважаючи на те, що
кошторисами відділу на 2008-2009 роки
видатків на проведення відповідних
робіт не передбачалось. 30.01.2009 ОСОБА_3
підписав акти приймання виконаних
робіт ТОВ «Технології гідроочищення»,
за січень 2009 року та довідку про
вартість робіт, згідно яких
товариством виконано передбачені
договором роботи, вартістю 49980,00 грн.,
незважаючи на те, що такі роботи не
проводились.

17.03.2009 ОСОБА_3, займаючи посаду
начальника відділу освіти Ріпкинської
РДА, будучи службовою особою, яка
виконує організаційно розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
умисно, з корисливих мотивів і
інтересах третіх осіб, використовуючи
службове становище всупереч інтересам
служби, підриваючи авторитет і престиж
органів державної влади, порушуючи
вимоги п. 1 ст. 23, п. 5 ст. 51 Бюджетного
Кодексу України, наказу Державного
казначейства України від 09.08.2004 № 136,
уклав від імені відділу освіти
Ріпкинської РДА з ТОВ «Технології
гідроочищення» договір № 229, згідно
якого останнє мало провести роботи по
очищенню каналізації в
Великозліївській ЗОШ І-ІІІ ступенів,
вартість яких становила 11202,00 грн.,
незважаючи на те, що кошторисами
відділу на 2008-2009 роки, видатки на
проведення відповідних робіт не
передбачались. 17.03.2009 ОСОБА_3 підписав
акти приймання виконаних робіт з ТОВ
«Технології гідроочищення» та довідку
про вартість виконаних робіт, згідно
яких товариством виконано, передбачені
договором роботи, вартістю 11202,00 грн.,
незважаючи на те, що такі роботи не
проводились.

Всі вказані вище договори не були
передані ОСОБА_3 до бухгалтерії відділу
освіти Ріпкинської РДА та для
подальшої реєстрації до Управління
Державного казначейства у
Ріпкинському районі.

ОСОБА_3, уклавши вказані договори та
підписавши акти виконаних робіт і
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт, взяв від імені відділу
освіти фінансові зобов'язання перед
ТОВ «Технології гідроочищення»,
внаслідок чого була створена
кредиторська заборгованість відділу
освіти перед ТОВ «Технології
гідроочищення», у загальному розмірі
111042,00 грн., а кошти були перераховані з
бюджету на користь ТОВ «Технології
гідроочищення».

Отже, колишнім начальником відділу
освіти ОСОБА_3 на підставі укладених
договорів з ТОВ «Технології
гідроочищення» від 15.01.2009 № 228, від
15.01.2009 № 281, від 17.03.2009 № 229 взято
зобов'язання без відповідних бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами,
чим порушено п. 6 ст. 78 Бюджетного
кодексу від 21.06.2001 № 2542-ІІІ, який діяв на
момент взяття зобов'язань ОСОБА_3
Відповідно до бюджетного
законодавства взяті зобов'язання за
договорами № 228, 229, 281 не вважаються
бюджетними зобов'язаннями.

Крім того, внаслідок взяття головним
розпорядником коштів - колишнім
начальником відділу освіти ОСОБА_3
зобов'язань без відповідних бюджетних
асигнувань в 2008, 2009 роках, впродовж 2013
року з відділу освіти стягнуто
(здійснено видатків) на користь ТОВ
«Технології гідроочищення» за
вказаними договорами грошових коштів
на суму 112624,80 грн., чим завдано відділу
освіти збитків.

Також судом встановлено, що 12.06.2014
Прокурор Чернігівської області подав
заяву № 05/2/1-43-14 про перегляд рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 18.10.2011 у справі № 11/90 за
нововиявленими обставинами, в якій
просив суд скасувати рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 18.10.2011 № 11/90 у справі за
позовом ТОВ «Технології
гідроочищення» до відділу освіти
Ріпкинської РДА про стягнення
заборгованості у сумі 61062, 00 грн.
Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 09.07.2014, яке
набрало законної сили, скасовано
рішення Господарського суду
Чернігівської області від 18.10.2011 та
прийнято нове рішення, яким відмовлено
у задоволенні позовних вимог (а.с. 157-163).

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 09.07.2014, яке
набрало законної сили, частково
задоволено заяву прокурора
Чернігівської області про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 30.06.2011 по справі 13/81;
скасовано рішення Господарського суду
Чернігівської області від 30.06.2011 по
справі 13/81 (164-169).

Згідно ст. 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» органу
державного фінансового контролю
надається право:

1) перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);

2) безперешкодного доступу в ході
державного фінансового контролю на
склади, у сховища, виробничі та інші
приміщення, що належать підприємствам,
установам та організаціям, що
контролюються; зупиняти в межах своїх
повноважень бюджетні асигнування,
зупиняти операції з бюджетними коштами
в установленому законодавством
порядку, а також застосовувати та
ініціювати застосування відповідно до
закону інших заходів впливу у разі
виявлення порушень законодавства;

3) залучати на договірних засадах
кваліфікованих фахівців відповідних
органів виконавчої влади, державних
фондів, підприємств, установ і
організацій для проведення
контрольних обмірів будівельних,
монтажних, ремонтних та інших робіт,
контрольних запусків сировини і
матеріалів у виробництво, контрольних
аналізів сировини, матеріалів і
готової продукції, інших перевірок;

4) вимагати від керівників
підконтрольних установ проведення
інвентаризацій основних фондів,
товарно-матеріальних цінностей, коштів
і розрахунків, у разі відмови у
проведенні таких інвентаризацій -
звернутися до суду щодо спонукання до
проведення таких інвентаризацій, а до
ухвалення відповідного рішення судом -
у присутності понятих та представників
зазначених підприємств, установ і
організацій, щодо яких проводиться
ревізія, опечатувати каси, касові
приміщення, склади та архіви на термін
не більше 24 годин з моменту такого
опечатування, зазначеного в протоколі.
Порядок опечатування кас, касових
приміщень, складів та архівів
встановлюється Кабінетом Міністрів
України;

при проведенні ревізій вилучати у
підприємств, установ і організацій
копії фінансово-господарських та
бухгалтерських документів, які
свідчать про порушення, а на підставі
рішення суду - вилучати до закінчення
ревізії оригінали первинних
фінансово-господарських та
бухгалтерських документів із
складенням опису, який скріплюється
підписами представника органу
державного фінансового контролю та
керівника відповідного підприємства,
відповідної установи, організації, та
залишенням копій таких документів
таким підприємствам, установам,
організаціям;

5) одержувати від Національного банку
України та його установ, банків та
інших кредитних установ необхідні
відомості, копії документів, довідки
про банківські операції та залишки
коштів на рахунках об'єктів, що
контролюються, а від інших підприємств
і організацій, в тому числі недержавної
форми власності, що мали правові
відносини із зазначеними об'єктами, -
довідки і копії документів про
операції та розрахунки з
підприємствами, установами,
організаціями. Одержання від банків
інформації, що становить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
"Про банки і банківську діяльність";

6) одержувати від службових і
матеріально відповідальних осіб
об'єктів, що контролюються, письмові
пояснення з питань, які виникають у
ході здійснення державного
фінансового контролю;

7) пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства;

8) порушувати перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства,
у судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти, отримані
підконтрольними установами за
незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства;

9) накладати у випадках, передбачених
законодавчими актами, на керівників та
інших службових осіб підконтрольних
установ адміністративні стягнення;

10) звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів;

11) одержувати від державних органів та
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій усіх
форм власності, інших юридичних осіб та
їх посадових осіб, фізичних осіб -
підприємців інформацію, документи і
матеріали, необхідні для виконання
покладених на нього завдань;

12) проводити на підприємствах, в
установах та організаціях зустрічні
звірки з метою документального та
фактичного підтвердження виду, обсягу
і якості операцій та розрахунків для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку підприємства,
установи та організації, що
контролюється;

13) при виявленні збитків, завданих
державі чи підприємству, установі,
організації, що контролюється,
визначати їх розмір у встановленому
законодавством порядку;

14) ініціювати проведення перевірок
робочими групами центральних органів
виконавчої влади;

15) порушувати перед керівниками
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
питання про притягнення до
відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях.

Пунктом 35 постанови Кабінету Міністрів
України від 20.04.2006 № 550 «Про
затвердження Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами» (далі - Порядок № 550)
встановлено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інші нормативно-правові
акти, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Відповідно до п. 36 Порядку № 550 акт
ревізії підписується посадовою особою
контролюючого органу та керівником і
головним бухгалтером об'єкта контролю
або особою, уповноваженою на ведення
бухгалтерського обліку, а також за
необхідності іншими працівниками
об'єкта.

У разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб (п. 49 Порядку N 550).

Згідно із п. 50 Порядку N 550 за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю; звернення до суду в інтересах
держави щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів, а також стягнення у дохід
держави коштів, одержаних за
незаконними договорами, без
встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Окрім того, нормами Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» та
Порядку № 550 на посадових осіб ДФІ, що
проводять інспектування, не покладено
обов'язку самостійного визначення та
поіменного зазначення в акті ревізії
кожної з осіб, винних у допущених
порушеннях.

Так, загальні підстави і умови
матеріальної відповідальності
працівників визначені ст. 130 Кодексу
законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.

Частинами 1 - 3 ст. 136 КЗпП України
встановлено, що покриття шкоди
працівниками в розмірі, що не перевищує
середнього місячного заробітку,
провадиться за розпорядженням
власника або уповноваженого ним
органу, а керівниками підприємств,
установ, організацій та їх
заступниками - за розпорядженням
вищестоящого в порядку підлеглості
органу шляхом відрахування із
заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або
уповноваженого ним органу або
вищестоящого в порядку підлеглості
органу має бути зроблено не пізніше
двох тижнів з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди і звернено до
виконання не раніше семи днів з дня
повідомлення про це працівникові. Якщо
працівник не згоден з відрахуванням
або його розміром, трудовий спір за
його заявою розглядається в порядку,
передбаченому законодавством.

У решті випадків покриття шкоди
провадиться шляхом подання власником
або уповноваженим ним органом позову
до районного, районного у місті,
міського чи міськрайонного суду.

Згідно ст. 138 КЗпП України для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
статтею 130 цього Кодексу.

Отже, обов'язок по визначенню осіб,
винних у вчиненні порушень фінансової
дисципліни, обсягу завданої кожної з
них шкоди та наявності у їх діях вини,
пов'язаної із заподіяною шкодою,
законодавством покладено саме на
роботодавця, тобто, в даному випадку -
Ріпкинська районна державна
адміністрація Чернігівської області.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, особою, яка винна в порушенні
відповідачем законодавства ревізорами
було зазначено начальника відділу
освіти Ріпкинської районної державної
адміністрації ОСОБА_3 (дану посаду
займав з 11.08.2005 по 10.08.2010).

Тобто, всупереч вищевказаним нормам
законодавства, Чернігівська МДФІ у
вимозі від 13.01.2014 № 7-18/71 сама визначила
особу, яку вимагає притягнути до
відповідальності в порядку,
встановленому ст. ст. 130 - 136 КЗпП України
та обсяг завданої нею шкоди. Отже,
спірна вимога є такою, що прийнята поза
межами компетенції Чернігівської МДФІ.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що при
виявленні збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю, орган державного
фінансового контролю має право
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України, та звернутися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

У відповідності до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Позивач як суб'єкт владних повноважень
не довів правомірність та
обґрунтованість п. 4 вимог
Чернігівської МДФІ від 13.01.2014 № 7-18/71 про
усунення виявлених ревізією порушень.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ДФІ в
Чернігівській області є
обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.Є. Смірнова