Справа № 194/1390/14-а
Суддя: Пономаренко І. П.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/1390/14-а
Провадження № 2-а/194/120/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
м.
Тернівка

Тернівський міський суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді

Пономаренко І.П.

при секретарі

Ощепковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Тернівського міського
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Тернівка
Дніпропетровської області про
визнання дії неправомірними та
спонукання до перерахунку пенсії, суд, -

В
С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпропетровської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що з 15.10.1998
року по 27.12.2001 року він отримував пенсію
по інвалідності в наслідок трудового
каліцтва. 27.12.2001 року він звернувся з
заявою до відповідача про переведення
з пенсії по інвалідності на пенсію за
віком на пільгових умовах, внаслідок
чого, йому був здійснений перерахунок
пенсії 01.01.2004 року, 01.05.2006 року, 01.01.2008
року та 16.09.2008 року відповідно до
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Вважає, що відповідач не
вірно перерахував та встановив йому
розмір пенсії з 16.09.2008 року
застосувавши не вірний індивідуальний
коефіцієнт середньої заробітної плати.
У зв'язку з чим, просить визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області щодо
перерахунку пенсії з 16.09.2008 року та
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок пенсії з 16.09.2008 року, з
урахуванням вимог абз. 2, 3 ч.1 ст.28 та ч.2
ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
доплати, виходячи з нового розміру
пенсії, а також стягнути судові витрати
по справі.

Позивач надав до суду письмову
заяву, згідно якої позов підтримав,
просив позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, а також розглядати
справу за його відсутності.

Представник відповідача надала до
суду заяву, в якій просила слухати
справу за її відсутності та
заперечення на адміністративний позов,
відповідно до змісту якого просила суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог, так як вважає свої дії такими, що
відповідають чинному законодавству
України, а позовні вимоги
безпідставними та необґрунтованими.

У зв'язку з вищевикладеним, згідно
ст.ст.41, 122 ч.4 КАС України, суд розглядає
справу за відсутності сторін в порядку
письмового провадження та фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи письмові докази, приходить до
висновку про те, що в задоволені
позовних вимог необхідно відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.58 Конституції України
Закони та інші нормативно - правові
акти не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.8 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» мінімальний розмір пенсії
шахтарям, які відпрацювали на
підземних роботах не менш як 15 років
для чоловіків та 7,5 років для жінок за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників (36-2003-п),
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, встановлюється незалежно від
місця останньої роботи, у розмірі 80
відсотків середньої заробітної плати
шахтаря, але не менш як три розміри
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність.
Для обчислення розміру пенсії за віком
за кожний повний рік стажу роботи на
підземних роботах до стажу роботи на
підземних роботах до страхового стажу
додатково зараховується по одному
року.

Згідно ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

В судовому засіданні встановлено,
що з 15.10.1998 року позивач ОСОБА_1
перебував на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області та
отримував пенсію по інвалідності в
наслідок трудового каліцтва
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», але при цьому з
03.11.2000 року продовжував працювати на
підприємствах вугільної промисловості
на посадах, не пов"язаних з підземними
роботами.

З 27.12.2001 року управлінням Пенсійного
фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області ОСОБА_1 було
переведено з пенсії по інвалідності на
пенсію за віком на пільгових умовах на
підставі його особистої заяви
відповідно до ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Дослідженням матеріалів пенсійної
справи встановлено, що на даний час
розмір пенсії позивача становить 2847
грн, що відповідає вимогам ст.8 Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці».

Згідно до пункту 37 постанови
Пенсійного фонду України № 22-1 від
25.11.2005 року "Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення ( перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" орган, що призначає
пенсію, розглядає питання про її
перерахунок (призначення) тільки при
зверненні особи з відповідною заявою,
передбаченою в додатку № 4.

У зв"язку з чим, згідно особистої
заяви ОСОБА_1 від 27.02.2004 року № 549 було
здійснено перерахунок пенсії у
зв"вязку з підвищення заробітку та
збільшенням стажу, з урахуванням
довідки про заробітну плату від 23.02.2004
року № 409 за період роботи з 01.10.1991 року
по 30.09.1996 року відповідно до ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати пісдя перерахунку склав 3,95359.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 12.05.2006
року № 1539 йому знову було здійснено
перерахунок пенсії відповідно до ст.42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням стажу та
заробітної плати після останнього
перерахунку.

Але, з врахуванням того, що позивач
працював, відповідачем було взято
трудовий стаж позивача за весь період
роботи.

Тобто, перерахунок пенсії
позивачеві на підставі його заяви від
12.05.2014 року був здійсненній управлінням
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області з
урахуванням індивідуального
коефіцієнту середньої заробітної
плати 2,80698, який був визначений після
перерахунку пенсії за заявою ОСОБА_1 за
період з 01.10.1991 року по 30.04.1996 року та за
період з 03.11.2000 року по 30.04.2006 року.

В подальшому перерахунок пенсії
позивачеві з 01.01.2008 року за матеріалами
пенсійної справи проводився
відповідачем з урахуванням ч.4 розділу 3
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів в Україні» . При
цьому середній розмір заробітку ОСОБА_1
для обчислення пенсії склав з
розрахунку: 2,80698*928, 81 (середня
заробітна плата по Україні на момент
перерахунку) = 2607 грн. 15 коп.

Вказаний коефіцієнт заробітку було
обгрунтовано використано відповідачем
й при здійсненні перерахунку пенсії
позивачеві станом на 16.09.2008 року.

Таким чином, дії відповідача щодо
перерахунку пенсії 16.09.2008 року є
правомірними, так як перерахунок
проводився відповідно до особисто
наданих заяв позивача ОСОБА_1 на
підставі наданих ним документів та з
врахуванням страховго стажу і
заробітної плати позивача.

У зв'язку з чим, аналізуючи
досліджені в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Також, з врахуванням
вищевикладеного, відповідно до вимог
ст. 94 КАУ України, не підлягають
стягненню на користь позивача понесені
по справі судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ч. 2 ст. 19, п. 6 ст. 92, Конституції України,
ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 41, 69, 104, 122, 159-163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпропетровської області
про визнання дій неправомірними та
спонукання до перерахунку пенсії -
відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Тернівський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги у десятиденний
строк з дня отримання її копії. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:

І.П.Пономаренко