Справа № 816/5524/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року. м.
Київ К/800/26321/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.02.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
про скасування наказів та поновлення
на посаді,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області, в якому просив
визнати незаконним і скасувати наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
від 16.08.2013р. №414о/с., визнати незаконним
і скасувати п. 1 наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області №949 від 31.07.2013р.
та зобов'язати відповідача поновити
його на службі в органах внутрішніх
справ на посаді старшого дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Карлівського РВ
УМВС України в Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.10.2013р. в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2014р.
скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
від 16.08.2013р. № 414 о/с про звільнення
старшого дільничного інспектора
міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Карлівського
районного відділу капітана міліції
ОСОБА_2 за пп.«є» п. 64 Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом з органів
внутрішніх справ у запас (за порушення
дисципліни). Визнано незаконним та
скасовано п.1 наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області від 31.07.2013р. № 949
про притягнення ОСОБА_2 до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_2 на
службі в органах внутрішніх справ на
посаді старшого дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Карлівського
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області. В решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судом апеляційної інстанції,
просить постанову суду апеляційної
інстанції скасувати та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області від 31.07.2013р. № 949
старшого дільничного інспектора
міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Карлівського
районного відділу капітана міліції
ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх
справ за порушення службової
дисципліни, що виявилося в
недотриманні вимог ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, пп. 2, 3, 4
наказу Міністерства внутрішніх справ
України від 22.02.2012р. №155 «Про
затвердження Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України» щодо
неінформування керівництва районного
відділу міліції про подію.

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області від 16.08.2013р. № 414 о/с позивача
звільнено з органів внутрішніх справ
за пп. "є" п. 64 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ у
запас (за порушення дисципліни).

Підставами для винесення
оскаржуваних наказів стали висновки
службового розслідування за фактом
нанесення тілесних ушкоджень
громадянином ОСОБА_3 громадянам ОСОБА_4
та ОСОБА_5 в присутності дільничного
інспектора Карлівського районного
відділу капітана міліції ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з достовірності показань
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в ході
судового засідання вказали на позивача
як на працівника міліції, який в ніч з 19
на 20 липня 2013р. був присутній під час
нанесення їм тілесних ушкоджень, проте
сам їх не бив, але й не реагував на усні
звернення про припинення протиправних
дій відносно них. З урахуванням
вказаного суд дійшов висновку про те,
що службове розслідування призначено
наказом уповноваженої особи, за
належних і достатніх для того підстав,
проведено з дотриманням прав позивача
на участь у службовому розслідуванні
та закінчено у встановлений законом
строк складенням висновку службового
розслідування.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що в ході судового розгляду
справи достовірно не встановлено
факту, що позивачем вчинено
дисциплінарний проступок, а саме, що
він був очевидцем будь-яких
конфліктних ситуацій і не вживав
відповідних заходів реагування.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції з
наступних підстав.

Порядок та умови проходження
служби в міліції згідно з ч.1 ст.18 Закону
України «Про міліцію» регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пп. «є» п. 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
внутрішніх справ особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

За змістом ст. 14 Закону України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає
розслідування. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Про накладення
дисциплінарного стягнення видається
наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх
справ. Зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. У разі звільнення з посади
або звільнення з органів внутрішніх
справ особі рядового або
начальницького складу видається витяг
з наказу. При визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У
разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції у своєму рішенні правильно
зазначив, що судом першої інстанції при
встановленні достовірності показань
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не наведено мотивів
неврахування інших доказів у справі,
зокрема, пояснень капітана міліції
ОСОБА_6, прапорщика міліції ОСОБА_7,
голови Ланнівської сільської ради
ОСОБА_8, ОСОБА_9, якими спростовується
те, що ОСОБА_2 був очевидцем будь-яких
конфліктних ситуацій і не вживав
відповідних заходів реагування.

При цьому, як вбачається із матеріалів
справи, висновки службового
розслідування про вчинення ОСОБА_2
дисциплінарного проступку базуються
лише на показаннях потерпілих осіб
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які звернулися до
швидкої допомоги з тілесними
ушкодженнями, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, та пояснили, що
при нанесенні їм тілесних ушкоджень
був присутній ОСОБА_2

Вказані обставини не підтверджені
матеріалами службового розслідування,
ОСОБА_2 їх заперечував, а свідки
конфліктної ситуації в ніч з 19 на 20
липня 2013р. громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_11,
на яких вказали потерпілі, дану
інформацію спростували.

Обгрунтованим є також висновок суду
апеляційної інстанції про те, що судом
першої інстанції дана неправильна
правова оцінка наявної в матеріалах
справи постанови прокуратури
Карлівського району Полтавської
області про закриття кримінального
провадження відносно ОСОБА_2, оскільки
підставою для прийняття цієї постанови
стала відсутність встановлення факту
вчинення громадянами кримінального
правопорушення в присутності ОСОБА_2, а
відтак і відсутність підстав для
притягнення ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності за ч.1 ст. 367
Кримінального кодексу України
(службова недбалість).

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову. Доказування правомірності
рішення означає також і доказування
фактичних обставин, за яких може бути
прийнято відповідне рішення.

Враховуючи те, що факт вчинення
дисциплінарного проступку службовим
розслідуванням достовірно не
встановлено та те, що в ході судового
розгляду справи відповідачем в силу
вимог ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України не доведено
правомірність прийнятого рішення, суд
апеляційної інстанції правильно
скасував постанову суду першої
інстанції та ухвалив нове рішення про
поновлення позивача на службі в
органах внутрішніх справ.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
дав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області відхилити, а
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2014р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.