Справа № 2а-5601/11/2170
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5601/11/2170

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представника позивача
Стороженко Д.П. та представника
відповідача Рябчука В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Одесі апеляційну скаргу Державної
податкової інспекція у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Механічний завод»
до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби (правонаступник - ДПІ
у м. Херсоні ГУ Міндоходів в
Херсонській області) про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2011р. ТОВ «Механічний завод»
звернулося до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
ДПІ у м. Херсоні (правонаступник - ДПІ у
м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській
області), в якому просив суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 23.12.2011
року про зменшення сум бюджетного
відшкодування з ПДВ за червень, липень,
жовтень, листопад, грудень 2010 року в
розмірі 2497824,35 грн.

30.12.2011р. ТОВ «Механічний завод»
звернулося до Херсонського окружного
адміністративного суду з іншим позовом
до ДПІ у м. Херсоні, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 20.09.2011 року про зменшення сум
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за жовтень 2010 року в
розмірі 240406,1 грн.

Ухвалою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21.02.2012р.
вказані вище адміністративні справи
було об'єднано в одне провадження для
спільного розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спірні податкові
повідомлення-рішення відповідача є
протиправними, невідповідаючими
чинному законодавству та винесеними на
підставі помилкових висновків акту
перевірки.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року адміністративний позов ТОВ
«Механічний завод» задоволено. Визнано
нечинним та скасовано податкове
повідомлення - рішення від 20.09.2011 року
№ про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за жовтень 2010 року у сумі 240406,10
гривень. Визнано нечинним та скасовано
податкове повідомлення - рішення від
23.12.2011р. № про зменшення сум
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за червень, липень,
жовтень, листопад, грудень 2010 року в
сумі 2497824,35 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник ДПІ у м.Херсоні
Херсонської області ДПС 28.01.2013р. подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
судом, при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
матеріального і процесуального права
та просить скасувати постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 11.12.2012р. та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи
представника позивача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи і доводи цієї
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Механічний завод»
зареєстровано, як юридична особа,
виконавчим комітетом Херсонської
міської ради 10.01.2000р., є платником
податку на додану вартість з 02.02.2000р.
(свідоцтво платника ПДВ №30541266).

Згідно з Довідкою з ЄДРПОУ, основними
видами діяльності позивача є
виробництво алюмінію, оброблення
металевих відходів та брухту,
виробництво будівельних металевих
конструкцій. Один із видів діяльності
позивача є також здійснення заготівлі,
переробка, металургійна переробка
металобрухту кольорових металів
підлягає ліцензуванню, про що свідчать
ліцензії, видані Мінпромполітики
України від 16.05.2006р. за №220 (строк дії до
21.5.2011 року) та від 17.05.2011р. за №344 (строк
дії необмежений).

У вересні 2011 року, працівниками ДПІ, на
підставі пп.20.1.1. п.20.1. ст.20, пп.79.1.,79.2. ст.79
ПК України та згідно з наказом ДПІ у м.
Херсоні від 09.09.2011р. №2624, була проведена
позапланова невиїзна документальна
перевірка ТОВ «Механічний завод» з
питань обґрунтованості відшкодування
з бюджету податку на додану вартість за
жовтень 2011 року на рахунок платника у
банку, за результатами якої складено
акт від 16.09.2011р. №3256/070/30667065, в якому
зафіксовано порушення підприємством
позивача вимог п.1.8. ст.1, пп.7.7.1,7.7.2. п.7.7.
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», що, в свою чергу,
спричинило завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ по декларації за
жовтень 2010 року на 240406,1 грн.

На підставі вказаних висновків акту
перевірки, уповноваженою особою ДПІ
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20.09.2011р.
№ про зменшення сум бюджетного
відшкодування з ПДВ за жовтень 2010 року
в розмірі 240406,1 грн.

Також, співробітниками ДПІ, в період з
15.12.2011р. по 16.12.2011р., на підставі пп.20.1.1.
п.20.1. ст.20, пп.79.1., 79.2. ст.79 ПК України та
згідно із наказом ДПІ у м. Херсоні від
05.12.2011р. №3055, була проведена ще одна
позапланова невиїзна документальна
перевірка ТОВ «Механічний завод» з
питань обґрунтованості відшкодування
з бюджету податку на додану вартість за
період червень, липень, жовтень,
листопад, грудень 2010 року на рахунок
платника у банку, за результатами якої
складено акт від 20.12.2011р. №4422/07-0/30667065, в
якому зафіксовано порушення п.1.8. ст.1,
пп.7.7.1.,7.7.2. ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» що
спричинило завищення заявленої суми
бюджетного відшкодування на загальну
суму 2497824,35 грн., у т.ч. за наступні
звітні періоди за червень 2010р. на суму
37713,10 грн.; за липень 2010р. на суму 6357 грн.;
за жовтень 2010р. на суму 195088,30 грн.; за
листопад 2010р. на суму 63833,70 грн.; за
грудень 2010р. на 2194832,25 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
начальником ДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 23.12.2011р.
№ про зменшення сум бюджетного
відшкодування з ПДВ за червень, липень,
жовтень, листопад, грудень 2010 року в
розмірі 2497824,35 грн.

Не погоджуючись з вказаними вище
рішеннями податкового органу, позивач
оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості та
доведеності позовних вимог та
відповідно, з протиправності рішень
податкового органу.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в них докази, цілком
погоджується з такими висновками суду
1-ї інстанції і вважає їх
обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб
визначений Конституцією та законами
України.

Так, надаючи оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням
судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
спірних актів перевірок №3256/070/30667065 та
№4422/07-0/30667065, ТОВ «Механічний завод»
подано до ДПІ у м. Херсоні :

- 18.08.2010 року податкову декларацію з ПДВ
за червень 2010 року (вх. ) та
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок платника у банку, яка складає
2131841 грн.

- 20.08.2010 року податкову декларацію з ПДВ
за липень 2010 року (вх. ) та
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок платника у банку, яка складає
4189106 грн.

- 22.11.2010 року податкову декларацію з ПДВ
за жовтень 2010 року (вх. ) та
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок платника у банку, яка складає
4189106 грн.

- 20.12.2010 року податкову декларацію з ПДВ
за листопад 2010 року (вх. ) та
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок платника у банку, яка складає
2366617 грн.

- 20.01.2011 року податкову декларацію з ПДВ
за грудень 2010 року (вх. ) та
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок платника у банку, яка складає
2486056 грн.

В зв'язку з подачею позивачем вказаних
вище податкових декларацій податковим
органом і було проведено спірні
перевірки з питань достовірності і
обґрунтованості нарахування сум
бюджетного відшкодування ПДВ.

Також, судами обох інстанцій
встановлено, що в ході проведення
зазначених перевірок ДПІ були
направлені запити про проведення
зустрічних перевірок основних
постачальників ТОВ «Механічний завод».

Однак, за результатами проведених
зустрічних перевірок встановлено
порушення вимог п.1.8. ст.1, пп.7.7.1.,7.7.2. ст.7
діючого на той час Закону України «Про
податок на додану вартість» щодо
завищення суми бюджетного
відшкодування по податковим
деклараціям з ПДВ:

- за червень 2010 р. на суму ПДВ 37 713,10 грн.;

- за липень 2010 р. на суму ПДВ 6 357 грн.;

- за жовтень 2010 р. на суму ПДВ 195088,30 грн.
та 240 406,10 грн.;

- за листопад 2010 р. на суму ПДВ 63833,70 грн.;

- за грудень 2010 р. на суму ПДВ 2194 832,25 грн.

Даний висновок податкової ґрунтується
на тому, що у травні, червні, вересні,
жовтні і листопаді 2010 року одним з
основних постачальників ТОВ
«Механічний завод» був ТОВ
«Южспецсплав» (м.Херсон), який
поставляв позивачу лом алюмінію для
здійснення його господарської
діяльності - лиття алюмінієвих сплавів.

Так, 01.05.2008 року між ТОВ «Механічний
завод» (покупець) та ТОВ «Южспецсплав»
(постачальник) було укладено договір
№041 на поставку лому та відходів
кольорових металів. Згідно з умовами
цього договору, асортимент та ціна
продукції встановлювались згідно
рахунків продавця, а поставка
здійснювалась за домовленістю сторін
автотранспортом продавця або покупця,
термін дії договору - до виконання
сторонами своїх зобов'язань.
Розрахунки між сторонами
здійснювалися у безготівковій формі.

Так, на виконання вказаного договору,
т.б. протягом травня-червня 2010 року ТОВ
«Южспецсплав» поставив позивачу лом
алюмінію, а саме: у травні 2010 року - на
суму ПДВ 1766526,69 грн., у червні 2010 року - на
суму 1970602,81 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи належним
чином оформленими податковими
накладними, перелік яких, до того ж,
наведений на стор. 6-7, 10-11 спірного акту
перевірки №4422/07-0/30667065.

В ході ж проведення зустрічних
перевірок по ланцюгу постачання цього
лому алюмінію в травні ДПІ було
встановлено, ТОВ «Южспецсплав» є
посередником, постачальником у ІІ
ланцюгу постачання є ТОВ
«Юголомресурс» (м.Миколаїв) на
загальну суму 226278,58 грн. (у т.ч. ПДВ - 37713,10
грн.), що підтверджується податковою
накладною від 05.05.2010р. за №57. Згідно
відповіді ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва від 28.12.2010р. за №14993/7/234-11 ТОВ
«Юголомресурс» є посередником,
постачальником у ІІІ ланцюгу
постачання товару є ТОВ «Інтермет ВС»,
який у травні 2010 року поставив на
адресу ТОВ «Юголомресурс» лом алюмінію
на загальну суму 532848,50 грн. (у т.ч. ПДВ
88808,08 грн.) згідно податкової накладної
від 31.05.2010р. за №129. Проте, провести
зустрічну перевірку ТОВ «Інтермет ВС»
по взаємовідносинах з ТОВ
«Юголомресурс» неможливо, оскільки
згідно акту від 13.09.2010 року за
№1478/23-300/34319203, правочини, здійснені ТОВ
«Інтермет ВС» є нікчемними, у т.ч. з ТОВ
«Юголомресурс».

Також, в ході проведення зустрічних
перевірок по ланцюгу постачання лому
алюмінію у червні 2010 року ДПІ було
встановлено, що ТОВ «Южспецсплав» є
посередником, постачальником у ІІ
ланцюгу постачання є ТОВ
«Южвторресурс» (м. Херсон ) на загальну
суму 38141,77 грн. (у т.ч. ПДВ - 6356,96 грн.), що
підтверджується податковими
накладними, перелік яких наведений на
стор. 11 акту перевірки №4422/07-0/30667065.

Як видно з відповіді ТОВ
«Южвторресурс» від 23.12.2010р. за вих.№57,
це підприємство є посередником,
постачальником у ІІІ ланцюгу
постачання товару є ТОВ «Ферро Ю», яке у
червні 2010 року поставило на адресу ТОВ
«Южвторресурс» лом алюмінію на
загальну суму 35986,96 грн. (у т.ч. ПДВ 5997,83
грн.) згідно податкової накладної від
02.06.2010р. за №907. Проте, провести
зустрічну перевірку ТОВ «Ферро Ю» по
взаємовідносинах з ТОВ «Южвторресурс»
неможливо, оскільки згідно акту від
24.03.2011 року №1397/23-300/35066348, правочини,
здійснені ТОВ «Ферро Ю» є нікчемними, у
т.ч. з ТОВ «Южвторресурс».

Крім того, по справі встановлено, що
30.08.2010 року ТОВ «Механічний завод»
(покупець) було укладено з ТОВ
«Южспецсплав (постачальник) це один
договір б/н на поставку лому та
відходів кольорових металів. Згідно
умов даного договору, асортимент та
ціна продукції встановлювались згідно
рахунків продавця, поставка
здійснювалась за домовленістю сторін
автотранспортом продавця або покупця,
термін дії договору - до виконання
сторонами своїх зобов'язань.
Розрахунки між сторонами
здійснювалися у безготівковій формі.

Так, на виконання вказаного договору,
т.б. протягом вересня-листопада 2010 року,
ТОВ «Южспецсплав» поставив позивачу
лом алюмінію, а саме: у вересні 2010 року -
на суму ПДВ 2161450,91 грн., у жовтні 2010 року
- на загальну суму 4690105,32 грн. (2161450,91 грн.
+ 2528 654,41 грн.) , у листопаді 2010 року - на
суму 2286258,51 грн., що підтверджується
податковими накладними, перелік яких
наведений на стор. 6-7 спірного акту
перевірки №3256/070/30667065 та стор. 13-15, 17-18,
21-23 акту перевірки №4422/07-0/30667065.

Проте, в ході проведення зустрічних
перевірок по ланцюгу постачання цього
лому алюмінію у вересні 2010 року ДПІ
було встановлено, що ТОВ «Южспецсплав»
є посередником, постачальником у ІІ
ланцюгу постачання є ТОВ «Авіком ЛТД »
(м.Одеса ) на загальну суму - 1170529,81 грн. (в
т.ч. ПДВ - 195088,30 грн.).

Як вбачається з відповіді ДПІ у
Приморському районі м.Одеси від 14.09.2011
року вих.№51621/7/23-513/11/282 щодо результатів
проведення зустрічної звірки, ТОВ
«Авіком ЛТД» є посередником,
постачальником у ІІІ ланцюгу
постачання є ПП «Краун С» (м.Одеса) на
загальну суму - 1096363,44 грн. (в т.ч. ПДВ -
182727,24 грн.), що підтверджується
податковими накладними, перелік яких
наведений на стор. 15 акту перевірки
№4422/07-0/30667065.

Також, ДПІ у Приморському районі м.
Одеси своєю відповіддю від 14.10.2011р. №57577
/7/23-5013/15 щодо проведення зустрічної
перевірки ПП «Краун С» по
взаємовідносинах з ТОВ «Авіком ЛТД»,
повідомило про неможливість провести
цю зустрічну перевірку, оскільки
підприємство має стан « 11» - припинено,
але не знято з обліку. Свідоцтво
платника податку на додану вартість ПП
«Краун С» анульоване від 13.09.2011 року у
зв'язку з тим, що внесено запис про
відсутність платника за
місцезнаходженням.

В ході проведення зустрічних перевірок
по ланцюгу постачання лому алюмінію у
жовтні 2010 року ДПІ було встановлено ТОВ
«Южспецсплав» є посередником,
постачальником у ІІ ланцюгу постачання
є ТОВ «Авіком ЛТД» (м. Одеса) на
загальну суму - 220725,52 грн. (в т.ч. ПДВ -
36787,59 грн.), що підтверджується
податковими накладними, перелік яких
наведений на стор. 19 акту перевірки
№4422/07-0/30667065.

З відповіді ДПІ у Приморському районі
м.Одеси від 14.09.2011 року №51621/7/23-513/11/282
щодо результатів проведення
зустрічної звірки видно, що ТОВ «Авіком
ЛТД» є посередником, постачальником у
ІІІ ланцюгу постачання є ПП «Краун С»
(м.Одеса) на загальну суму - 229401,36 грн. (в
т.ч. ПДВ - 38233,56 грн.), що підтверджується
податковими накладними, перелік яких
наведений на стор. 19 акту перевірки №
4422/07-0/30667065.

Далі, відповіддю від 14.10.2011р.
№57577/7/23-5013/15 щодо проведення зустрічної
перевірки ПП «Краун С» по
взаємовідносинах з ТОВ «Авіком ЛТД»
(код 33312673) ДПІ у Приморському районі м.
Одеси повідомила про неможливість
провести цю зустрічну перевірку,
оскільки вказане підприємство має стан
«11» - припинено, але не знято з обліку.
Свідоцтво платника ПДВ ПП «Краун С»
анульоване від 13.09.2011 року у зв'язку з
тим, що внесено запис про відсутність
платника за місцезнаходженням.

Також, по справі встановлено, що в
жовтні 2010 року одним з постачальників у
ІІ ланцюгу реалізованого на адресу ТОВ
«Южспецсплав» лому алюмінію є ТОВ
«Южвторресурс» (м.Херсон) на загальну
суму - 218600,01 грн. (в т.ч. ПДВ 56433,33 грн.), що
підтверджується податковими
накладними, перелік яких наведений на
стор.19 акту перевірки №4422/07-0/30667065.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ
«Южвторресурс» своєю відповіддю від
16.05.2011 року №14 повідомило, що воно є
посередником, а постачальником у ІІІ
ланцюгу постачання є ПП «Алакран»
(м.Одеса) на загальну суму - 162276,80 грн. (в
т.ч. ПДВ - 27046,13 грн.), що підтверджується
податковими накладними, перелік яких
наведений на стор. 19 акту перевірки
№4422/07-0/30667065.

Крім того, ДПІ у Приморському районі м.
Одеси своєю відповіддю від 25.07.2011р.
№42362/7/23-509/09 щодо проведення зустрічної
перевірки ПП «Алакран» по
взаємовідносинах з ТОВ «Южвторресурс»
повідомило про неможливість провести
зустрічну перевірку, оскільки ПП
«Алакран» має стан 23 -
«місцезнаходження не встановлено».

Судовою колегією також встановлено, що
у жовтні 2010 року одним з постачальників
у ІІ ланцюгу постачання лому алюмінію є
ПП «Укрспецсоюз» (м.Миколаєв) на
загальну суму 1442 436,45 грн. (у т.ч. ПДВ
240406,07 грн.).

Як видно з відповіді ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва від 05.04.2011р.
№3874/7/07-012 щодо проведення зустрічної
звірки по взаємовідносинах між ТОВ
«Южспецсплав» і ПП «Укрспецсоюз», ПП
«Укрспецсоюз» є посередником,
постачальником у ІІІ ланцюгу
постачання лому алюмінію є ПП «Афелій»
(м. Миколаєв) на загальну суму 1435227,26
грн. (у т.ч. ПДВ 239204,54 грн.).

А з відповіді ДПІ у Центральному районі
м. Миколаєва від 06.09.2011р. №9038/7/07-113 щодо
проведення зустрічної перевірки ПП
«Афелій» по взаємовідносинам з ПП
«Укрспецсоюз» вбачається, що провести
цю зустрічну перевірку не можливо,
оскільки вказане підприємство має стан
« 16» - (ліквідовано, закрито), в зв'язку
із чим складено акт про неможливість
проведення зустрічної перевірки від
05.09.2011р. №111/07-100. Свідоцтво платника
податку на додану вартість ПП «Афелій»
анульоване від 31.03.2011 року,
підприємство знято з обліку в ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва від
24.06.2011 року .

Також, зі спірного акту перевірки
№4422/07-0/30667065 видно, що у листопаді 2010
року одним з постачальників у ІІ
ланцюгу постачання лому алюмінію є ПП
«Алакран» (м.Одеса) на загальну суму
12822990,43 грн. (у т.ч. ПДВ 2137164,48 грн.).

Так, ДПІ у Приморському районі м.Одеси
своєю відповіддю від 25.07.2011р.
№42362/7/23-509/09 щодо проведення зустрічної
перевірки ПП «Алакран» по
взаємовідносинам з ТОВ «Южспецсплав»
повідомила про неможливість провести
дану зустрічну перевірку, оскільки
підприємство ПП «Алакран» має стан 23 -
«місцезнаходження не встановлено».

Крім того, судами встановлено, що у
листопаді 2010 року одним з
постачальників у ІІ ланцюгу постачання
є ТОВ «Южвторресурс» (м. Херсон) на
загальну суму 218600,01 грн. (у т.ч. ПДВ 3643,33
грн.).

Як видно з матеріалів справи,
податковою на адресу ТОВ
«Южвторресурс» направлено запит щодо
підтвердження взаємовідносин із ТОВ
«Южспецсплав» та отримано відповідь
від 16.05.2011 року №14, згідно з якою
встановлено, що ТОВ «Южвторресурс» є
посередником, одним з постачальників у
ІІІ ланцюгу постачання товару є ПП
«Алакран» (м. Одеса) на загальну суму -
346006,43 грн. (в т.ч. ПДВ - 57667,74 грн.). При
цьому, ДПІ у Приморському районі м.
Одеси своєю відповіддю від 25.07.2011р.
№42362/7/23-509/09 щодо проведення зустрічної
перевірки ПП «Алакран» по
взаємовідносинам з ТОВ «Южспецсплав»
повідомила про неможливість провести
зустрічну перевірку, оскільки
підприємство ПП «Алакран» має стан 23 -
«місцезнаходження не встановлено».

Отже, саме на підставі вищевикладених
обставин, ДПІ стверджується факт
відсутності надмірної сплати податку
на додану вартість ТОВ «Механічний
завод» за наступні періоди, зокрема:

- у травні 2010 року - суми ПДВ 37713,10 грн. по
постачальнику у ІІІ ланцюгу постачання
ТОВ «Інтермет ВС».;

- у червні 2010 року - суми ПДВ 6357 грн. по
постачальнику у ІІІ ланцюгу постачання
ТОВ «Ферро Ю»;

- у вересні 2010 року - суми ПДВ 195088,30 грн.
по постачальнику у ІІІ ланцюгу
постачання ПП «Краун С», однак
насправді вказана сума ПДВ складає
вартість поставки лому алюмінію по
постачальнику у ІІ ланцюгу постачання
ТОВ «Авіком ЛТД»;

- у жовтні 2010 року - суми ПДВ 36787,60 грн. по
постачальнику у ІІІ ланцюгу постачання
ПП «Краун С», однак вказана сума ПДВ
складає вартість поставки лому
алюмінію по постачальнику у ІІ ланцюгу
постачання ТОВ «Авіком ЛТД»; суми ПДВ
27046,13 грн. по постачальнику у ІІІ
ланцюгу постачання ПП «Алакран»; суми
ПДВ 239204,54 грн. по постачальнику у ІІІ
ланцюгу постачання ПП «Афелій», однак
вказана сума ПДВ складає вартість
поставки лому алюмінію по
постачальнику у ІІ ланцюгу постачання
ПП «Укрспецсоюз»;

- у листопаді 2010 року - суми ПДВ 2137164,48
грн. по постачальнику у ІІ ланцюгу
постачання лому алюмінію ПП «Алакран»;
суми ПДВ 57667,74 грн. по постачальнику у
ІІІ ланцюгу постачання товару ПП
«Алакран».

При цьому, суд 2-ї інстанції звертає
увагу на те, що податковим органом не
встановлено обставин невідповідності
первинних документів бухгалтерського
та податкового обліку позивача,
наданих позивачем під час перевірки,
приписам ст.ст.3,9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.п.2.4, п.п.2.15
п.2.16 «Положення про документальне
підтвердження записів у
бухгалтерському обліку» (затв. наказом
МФУ від 24.05.1995р. №88).

Також, слід зазначити, що будь-яких
порушень Закону України «Про податок
на додану вартість» щодо оформлення
податкових накладних, на підставі яких
сформовано податковий кредит звітних
періодів, відповідачем теж не
встановлено. Крім того, правильність
заповнення податкових накладних та
форма податкових накладних податковим
органом у суді не заперечується та не
викликає у суду будь-яких сумнівів щодо
їх достовірності та добровільності їх
визнання.

Відповідно до приписів ч.3 ст.72 КАС
України, обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і у суду не виникає
сумнівів щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

З приводу ж суперечливості висновків,
викладених у актах перевірки, судова
колегія вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, з описових частин спірних актів
перевірок №3256/070/30667065 та №4422/07-0/30667065
видно, що податковим органом на момент
проведення перевірки з урахуванням
отриманих результатів зустрічних
перевірок при відпрацюванні ланцюгів
основного постачальника позивача та
його контрагентів-постачальників
встановлено неможливість
підтвердження надмірної сплати ТОВ
«Механічний завод» до бюджету ПДВ,
оскільки безпосередній постачальник
позивача - ТОВ «Южспецсплав» є
посередником, а результати зустрічних
перевірок податкових органів за
місцезнаходження постачальників у ІІ -
ІІІ ланцюгу постачання свідчать про
неможливість їх проведення у зв'язку з
їх незадовільним станом (підприємства
відсутні за місцезнаходженням або
припинені), т.б. встановлена
«нікчемність» правочинів тощо.

Таким чином, виключно на підставі
висновків про результати зустрічних
перевірок контрагентів позивача у 2 та 3
ланцюгах поставки та не зважаючи на
наявність документального оформлення
господарських операцій позивача з
безпосереднім постачальником лому
алюмінію ТОВ «Южспецсплав», ДПІ
встановлено порушення позивачем вимог
п.1.8 ст.1, п.7.7.1,7.7.2 ст.7 діючого на той час
Закону України «Про податок на додану
вартість» щодо завищення бюджетного
відшкодування на загальну суму 2738230,10
грн.

Проте, судова колегія, як і суд 1-ї
інстанції, не може погодитися з такими
висновками податкового органу та
вважає їх помилковими та
необгрунтованими з наступних підстав.

Так, правовідносини, які є предметом
спору по даній справі,
врегульовувалися діючим, на той час,
Законом України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР.

Відповідно до п.1.7 ст.1 вказаного Закону
України №168/97-ВР, податковий кредит -
це сума, на яку платник податків має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду.

А згідно із п.7.5.1 п.7.5. ст.7 вказаного
Закону, датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
і оплати товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунка
(товарного чека) в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків:

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Як слідує з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 цього ж
Закону, не дозволяється включення до
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), що не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Також, п.7.7.1 ст.7 Закону України №168/97-ВР
встановлено, що сума податку, яка
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з пп.7.7.2 ст.7 цього ж Закону, якщо
у наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з п. 7.7.1. цього
пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Отже, за змістом наведених вище норм
Закону №168/97-ВР, право платника податку
на включення сум податку до
податкового кредиту обумовлено
юридичним складом, до якого входять
такі юридичні факти, як придбання
платником податку у інших платників
цього податку товарів (послуг) або
основних фондів, призначених для
використання в оподатковуваних
операціях, що відповідають цілям
господарської діяльності платника
податку; підтвердження податковою
накладною, виписаною постачальником -
платником податку, митною
декларацією, іншими подібними
документами, перелік яких встановлений
пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України
№168/97-ВР, суми нарахованого (сплаченого)
податку в ціні придбання товару
(послуг).

Саме ці обставини, відповідно до ч.1
ст.138 КАС України, і входять до предмета
доказування при розгляді судом даного
адміністративного позову стосовно
правомірності рішення контролюючого
органу про донарахування сум
податкових зобов'язань з ПДВ та/або
зменшення сум бюджетного
відшкодування з цього податку.

Як встановлено судами обох інстанцій з
матеріалів справи та вже зазначалося
вище, основним видом діяльності
підприємства позивача є виробництво
алюмінію, оброблення металевих
відходів та брухту. Далі, перероблену
продукцію Товариство реалізує на
експорт. Судом досліджено обставини
формування показників декларацій з
податку на додану вартість за
травень-грудень 2010 року, однак, не
виявлено жодних порушень норм діючого
на той час законодавства, при складанні
декларацій, декларування зобов'язань
та відшкодування з податку на додану
вартість, відсутність вказаних
порушень також не зазначено ДПІ при
проведенні перевірки податкової
звітності позивача.

Як вбачається зі змісту спірних актів
перевірок, відповідачем фактично не
встановлено взаємовідносини ТОВ
«Механічний завод» з платниками,
установчі документи, т.б. свідоцтва про
державну реєстрацію, первинні та інші
документи яких в судовому порядку
визнані недійсними. Проведеною
перевіркою податкового органу також не
встановлено і обставин
невідповідності поставленого лому
алюмінію, реквізитам зазначеним у
первинних документах, що підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту.

Необхідно також звернути увагу й на те,
що ВАС України у своєму листі від
20.07.2010р. №1112/11/13-10 «Проблемні питання
застосування законодавства у справах
за участю органів державної податкової
служби» зазначив, що у разі якщо дії
платника податку свідчать про його
добросовісність, а вчинені ним
господарські операції не викликають
сумніву в їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, для підтвердження права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема податкових накладних.

Доводи ж ДПІ стосовно неможливості
проведення зустрічних перевірок
контрагентів 2-го та подальших ланцюгів
не стосуються предмету спору, оскільки
об'єктом оподаткування ПДВ у позивача є
господарські операції із
безпосереднім контрагентом - ТОВ
«Южспецсплав» та факт оплати вартості
набутого останнього товару (складовою
якої є ПДВ) і отримання належним чином
оформлених податкових накладних, що
підтверджено ДПІ під час перевірки
позивача та відображено у актах
перевірки №3256/070/30667065 та №4422/07-0/30667065.

При цьому, суд погоджується з доводами
позивача щодо протиправного
застосування до Товариства правових
наслідків шляхом зменшення сум
бюджетного відшкодування у зв'язку з
наявністю у ланцюгу поставок
контрагентів 3-го ланцюга, правочини
яких, на думку ДПІ, мають ознаки
нікчемності, зокрема -

- за операціями у червні 2010 року
встановлено, що згідно акту перевірки
ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
правочини вчинені ТОВ «Інтермет-ВС»
мають ознаки нікчемності;

- за операціями у липні 2010 року
встановлено, що згідно акту перевірки
ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
правочини вчинені ТОВ «Ферро Ю» мають
ознаки нікчемності;

Разом з тим, системний аналіз положень
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність»
свідчить, що для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції, укладеної між
платником податку та його
контрагентом. Проте, як вбачається з
актів перевірок позивача, ДПІ прийнято
до уваги не вказані вимоги закону, а
саме висновок акту перевірки ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва щодо
визнання нікчемними правочинів,
вчинених ТОВ «Інтермет-ВС» та ТОВ
«Ферро Ю» (контрагенти у 3-му ланцюзі
поставки).

Водночас, ДПІ в своїх актах перевірки
не вказує на нечинність договорів,
укладених позивачем з його
контрагентом, або щодо визнання їх
недійсними на підставі судового
рішення, податкові накладні, виписані
контрагентами по описаним в актах
перевірки господарським операціям, в
установленому законодавством порядку
також недійсними не визнані, а тому є
чинними, що, в свою чергу, дає всі
підстави для висновку про
достовірність підтвердження
фактичності та товарності здійснення
господарських операцій, та сплати сум
податку на додану вартість.

Окрім того, слід звернути увагу і на те,
що ВАС України в своєму іншому листі
від 02.06.2011р. №742/11/13-11 висловив позицію з
приводу того, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючими органами грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому,
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом. Оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні лише
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином, доводи ДПІ про виявлення
ознак нікчемності правочинів
контрагентів Товариства у ланцюгу
поставки (ТОВ «Інтермет-ВС» та ТОВ
«Ферро Ю») не можуть та не повинні
впливати на право позивача отримати
бюджетне відшкодування з ПДВ за спірні
періоди.

Також, суд вважає безпідставним і
висновок ДПІ щодо зменшення сум
бюджетного відшкодуванню у зв'язку з
наявністю у ланцюгу поставок
контрагентів 3-го ланцюга, які мають
дефекти статусу, зокрема:

- неможливість проведення зустрічної
перевірки ПП «Афелій» (постачальник у
3-ому ланцюзі) по його взаємовідносинах
з купівлі-продажу брухту алюмінію у
вересні 2010 р., оскільки підприємство
має стан « 16» - припинено (ліквідовано).
При цьому, дане підприємство звітувало
до грудня 2010 року включно, а його
податковий статус фактично припинено
аж у березні 2011 року.

- за господарськими операціями,
проведеними у жовтні, листопаді 2010 року
встановлено, що 13.09.2011р. анульовано
свідоцтво платника ПДВ ПП «Краун-С»
(контрагент у 3-ому ланцюзі поставки);

- за г/операціями у листопаді та грудні
2010 року встановлено, що ПП «Алакран»
(контрагент у 3-ому ланцюзі поставки)
станом на 04.05.2011р. відсутнє за юридичною
адресою.

Одночасно, суд відмічає, що чинне
законодавство України, зокрема Закон
України №168/97-ВР (чинний на момент
виникнення спірних правовідносин) не
передбачав обов'язку покупця
сплачувати ПДВ до бюджету, коли такий
податок не буде сплачений продавцем
або іншою особою, з урахуванням суми
податку, отриманого від покупця в ціні
товару. Тобто, відповідно до положень
цього Закону, сума податку на додану
вартість, що включена до ціни товару, є
податковим зобов'язанням продавця
товару, і саме продавець товару несе
обов'язок по сплаті цього податку до
бюджету.

Спірні ж оподатковувані операції, у
яких контрагентами у ланцюзі поставки
були ПП «Краун-С», ПП «Алакран» мали
місце у жовтні-грудні 2010 року. А як
вбачається з акту перевірки, ПП
«Краун-С», ПП «Алакран» набули дефектів
статусу аж у 2011 році, тобто більше як
через півроку після здійснення спірних
господарських операцій з
купівлі-продажу лому алюмінію у
ланцюгу поставки позивача.

Окрім того, судовою колегією також
встановлено, що позивач раніше вже
звертався до Херсонського окружного
адміністративного суду із позовом до
ДПІ у м. Херсоні, однією із п/вимог якого
було стягнення з Державного бюджету
України на користь ТОВ «Механічний
завод» суми бюджетного відшкодування
за період травень, червень, липень,
вересень, жовтень, листопад, грудень 2010
року та січень 2011 року у розмірі 21 882 844,00
грн., у зв'язку з чим, провадження у
даній справі зупинялося.

В подальшому, постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від
07.09.2011 року (по справі №2а-2553/11/2170),
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17.08.2012 року вказаний вище позов ТОВ
«Механічний завод» про стягнення з
Державного бюджету України на користь
позивача бюджетної заборгованості з
ПДВ у загальному розмірі 21 882 844 грн. (а
саме: за травень 2010р. - 3 127 289 грн.; за
червень 2010р. - 2131841 грн.; за липень 2010р. -
4189106 грн.; за вересень 2010р. - 2148 950 грн.; за
жовтень 2010р. - 2980866 грн.; за листопад 2010р.
- 2366617 грн.; за грудень 2010р. - 2486056 грн.; за
січень 2011р. - 2452119 грн.) задоволено у
повному обсязі.

Отже, вищезазначеними судовими
рішеннями встановлено, що ТОВ
«Механічний завод» заявлено до
бюджетного відшкодування на свій
банківський рахунок суму в розмірі
21882844 грн. згідно податкових декларацій
з ПДВ, розрахунків суми бюджетного
відшкодування та заяв про повернення
суми бюджетного відшкодування, а саме:
за травень 2010 року у сумі 3 127 289 грн., за
червень 2010 року у сумі 2 131 841 грн., за
липень 2010 року у сумі 4 189 106 грн., за
вересень 2010 року у сумі 2 148 950 грн., за
жовтень 2010 року у сумі 2 980 866 грн., за
листопад 2010 року 2 366 617 грн., за грудень
2010 року у сумі 2486056 грн., за січень 2011
року у сумі 2452119 грн.

Таким чином, цими судовими інстанціями
підтверджено додержання ТОВ
«Механічний завод» всіх необхідних
умов, які були передбачені пп.7.7.1,7.7.2.
п.7.7 ст.7 діючого на той час Закону
України «Про податок на додану
вартість» щодо наявності у позивача
права на отримання бюджетного
відшкодування, а саме: наявність
від'ємного значення та зарахування
від'ємного значення до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, підтверджується
наданими позивачем деклараціями з ПДВ
за травень 2012 року, за червень 2010 року,
за липень 20120 року, за вересень 2010 року,
за жовтень 2010 року, за листопад 2010 року
та за січень 2011 року, що, в свою чергу, не
спростовується податковим органом.

До того ж, як вже зазначалося вище, всі
витрати по сплаті податку на додану
вартість ТОВ «Механічний завод» та
здійснення зазначеної оплати
постачальникам товару у попередньому
звітному періоді підтверджено
відповідними податковими накладними,
платіжними дорученнями та реєстрами
платіжних доручень.

Отже, всі вищезазначені умови у звітних
податкових періодах позивачем були
дотримані, дані податкових декларацій
з ПДВ за всі звітні податкові періоди
відповідають стану
фінансово-господарської діяльності
позивача. Правомірність визначення та
декларування позивачем податкових
зобов'язань та правомірність
формування податкового кредиту у всіх
спірних звітних податкових періодах
підтверджується актом позапланової
виїзної перевірки від 28.04.2011 року
№1377/07-0/30667065 з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ на рахунок платника
за грудень 2010 року та Довідкою про
результати позапланової виїзної
перевірки від 01.02.2011 року №216/07-030667065 з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника за вересень, жовтень,
листопад 2010 року. Правомірність
формування податкового кредиту у
зазначених звітних періодах
підтверджується частковим
відшкодуванням Товариству надміру
сплаченого податку на додану вартість
в сумі 3 297 715,31 грн., у тому числі, за
травень 2010 року відшкодовано 289941 грн.,
червень 2010 року -397071,40 грн., липень 2010
року -835506 грн., вересень 2010 року -750114,81
грн., жовтень 2010 року - 297886 грн.,
листопад 2010 року - 457104,80 грн., грудень 2010
року -270091,30 грн. При цьому, судові
інстанції визнали, що посилання ДПІ на
неможливість проведення зустрічних
перевірок постачальників товару у
другому, третьому, четвертому ланцюгах,
оскільки документи вилучено
прокуратурою, відносно підприємства
порушено провадження у справі про
банкрутство, відсутність за
місцезнаходженням, неподання протягом
року декларації про прибуток - не є
підставами, передбаченими чинним
законодавством з питань оподаткування,
які тягнуть за собою як наслідок не
надання бюджетного відшкодування
надміру сплаченого податку на додану
вартість.

У відповідності до приписів ч.1 ст.72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином, оскільки сума бюджетного
відшкодування з ПДВ в тому числі і за
спірний період - червень, липень,
жовтень, листопад, грудень 2010 року у
загальному розмірі 2738230,10 грн.,
завищення якої визначено в
оскаржуваних податкових повідомленнях
- рішеннях, фактично вже стягнута судом
з Державного бюджету України на
користь позивача, що підтверджено
вказаним вище рішенням суду, то
відповідно, зазначений факт для суду,
при розгляді даної справи є
преюдиційним в розумінні ч.1 ст.72 КАС
України.

Крім того, ч.2 ст.14 КАС України
встановлено, що постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

А відповідно до ч.1 ст.255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Отже, з огляду на вищезазначене та
враховуючи, що спірні податкові
повідомлення - рішення на час розгляду
даної справи податковим органом в силу
положень ст.39 ПК України не
відкликані, а представник відповідача
у судовому засідання наполягав на
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, судова колегія
приходить до висновку про правильність
оскаржуваного рішення суду 1-ї
інстанції щодо задоволення позовних
вимог.

До того ж, ще слід вказати й про те, що
згідно із ст.ст.11,71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

При чому, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову, що, в свою чергу, в даному
випадку, не було належним чином
зроблено представниками відповідача
при розгляді даної справи в судах 1-ї та
2-ї інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі
доводи, правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
припущеннях та невірному трактуванні
норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
апеляційного суду, діючи виключно в
межах доводів апеляційної скарги,
відповідно до ст.200 КАС України, залишає
цю апеляційну скаргу податкового
органу без задоволення, а оскаржувану
постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекція у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 11
грудня 2012 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко