Справа № 164/682/14-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/682/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
Маневицький районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Красьохи М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги обґрунтував тим, що він
являється учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році. 11.02.2014 року позивач звернувся
до відповідача із заявою про
призначення пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та подав необхідні
документи. Розпорядженням управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі № 3 від 9.04.2014 року
ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні
пенсії. На думку позивача, дії
відповідача щодо відмови йому у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не відповідають вимогам
чинного законодавства. ОСОБА_3 з 15.04.1982
року по 6.04.1990 року працював водієм
бетонозмішувача у
Південно-Українській філії
автотранспортного виробничого
об'єднання „Донбасенергобудтранс". З
7.06.1986 року він разом з іншими
працівниками даного підприємства був
направлений у відрядження для
проведення робіт, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. У відрядженні вони
перебували протягом двох тижнів, після
чого повернулися назад на підприємство
у м. Южноукраїнськ Миколаївської
області. В період з 5.07.1986 року по 28.07.1986
року позивач разом з іншими
працівниками підприємства знову
перебував у відрядженні на проведенні
робіт, пов'язаних з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд визнати дії
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області щодо відмови йому у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" протиправними та
зобов'язати призначити йому пенсію із
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала у повному обсязі з підстав,
викладених у поданій до суду позовній
заяві, просила визнати дії управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області щодо відмови ОСОБА_3 у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" протиправними та
зобов'язати призначити ОСОБА_3 пенсію
із зменшенням пенсійного віку на 10
років відповідно до ст. 55 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Представник відповідача Красьоха
М.П. в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала, проти задоволення
позову заперечує, оскільки вважає, що
позивачу було правомірно відмовлено у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Представлені позивачем до
заяви про призначення пенсії за віком
із застосуванням ст. 55 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" документи
не відповідають вимогам Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України №
22-1 від 25.11.2005 року, зокрема, у вказаних
документах відсутні населені пункти
зони відчуження, де ОСОБА_3 проводились
роботи по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та інформація
про періоди таких робіт. Посилаючись на
зазначені обставини, у задоволенні
позову просила відмовити за
безпідставністю. Підтвердила, що
позивач має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов є підставним і
підлягає до задоволення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Згідно ст. 26 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 вказаного
Закону пенсія призначається з дня
звернення за пенсією…

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 14 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
для встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: 2) учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з
моменту аварії до 1 липня 1986 року -
незалежно від кількості робочих днів; -
з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не
менше 5 календарних днів…; 3) учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали: - у
зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних
днів…

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55
вказаного Закону особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування":
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС: - які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 10 років…

Згідно ст. 65 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та потерпілим від
Чорнобильської катастрофи видаються

посвідчення, виготовлені за зразками,
затвердженими Кабінетом Міністрів
України.

Посвідчення „Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" та „Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи" є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_3 являється учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році. Зазначена
обставина не оспорюється відповідачем
та представником відповідача в
судовому засіданні та підтверджується
дослідженими судом посвідченням
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році
(категорія 2) серії НОМЕР_1 С, виданим
Волинською облдержадміністрацією
4.02.2014 року, витягом з протоколу № 68 від
28.11.2013 року засідання Комісії зі
спірних питань визначення статусу
осіб, які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Враховуючи положення ст. 65 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС надає
позивачу право користування пільгами,
встановленими цим Законом.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду
підтвердили, що працювали разом з
позивачем. Вони, як і ОСОБА_3, були
направлені у відрядження для
проведення робіт, пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. ОСОБА_4 був у
відрядженні з 5.07.1986 року по 20.07.1986 року.
ОСОБА_5 був у відрядженні з 5.07.1986 року по
28.07.1986 року. ОСОБА_6 був у відрядженні з
24.05.1986 року по 8.06.1986 року. Вказані свідки
підтвердили перебування позивача у
зоні відчуження з 7.06.1986 року та в
подальшому з 5.07.1986 року по 28.07.1986 року, а
також його участь у роботах, пов'язаних
з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Крім того, свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 додали, що вони
мають статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, їм призначено пенсію із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Об'єктивність показань
вказаних свідків підтверджується
дослідженими судом довідками АТП
„Південукренергобудтранс" № 131, № 133 та
№ 140 від 21.01.1993 року, архівною довідкою
архівного відділу Южноукраїнської
міської ради № 01-30/562-823 від 20.11.2012 року.

Судом встановлено, що позивач з
15.04.1982 року по 6.04.1990 року працював
водієм бетонозмішувача у
Південно-Українській філії
автотранспортного виробничого
об'єднання „Донбасенергобудтранс". З
7.06.1986 року по 21.06.1986 року він разом з
іншими працівниками даного
підприємства був направлений у
відрядження для проведення робіт,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. У
відрядженні вони перебували протягом
двох тижнів, після чого повернулися
назад на підприємство у м.
Южноукраїнськ Миколаївської області. В
період з 5.07.1986 року по 28.07.1986 року
позивач разом з іншими працівниками
підприємства знову перебував у
відрядженні на проведенні робіт,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. Після
ліквідації підприємства документи, в
яких вказано населені пункти зони
відчуження, де ОСОБА_3 проводились
роботи по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, та інформацію
про періоди таких робіт не збереглися.
В архівному відділі Южноукраїнської
міської ради збереглися лише відомості
про нарахування позивачу заробітної
плати в трикратному та п'ятикратному
розмірі відповідно за червень та
липень 1986 року. 11.02.2014 року позивач
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі із
заявою про призначення пенсії із
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Розпорядженням управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі № 3
від 9.04.2014 року ОСОБА_3 було відмовлено у
призначенні пенсії. Зазначені
обставини підтвердила представник
позивача в судовому засіданні, а також
це встановлено з досліджених судом
письмових доказів, зокрема, трудової
книжки ОСОБА_3 серії НОМЕР_2, пропуску в
зону відчуження № 005271 на ОСОБА_3 з
терміном дії по 28.07.1986 року,
повідомлення архівного відділу
Южноукраїнської міської ради № 01-30/391-602
від 31.07.2012 року, архівної довідки
архівного відділу Южноукраїнської
міської ради № 01-30/391-602 від 31.07.2012 року,
відомостей про нарахування ОСОБА_3
заробітної плати за травень-липень 1986
року, довідки виробничого
будівельно-монтажного об'єднання
„Південукренергобуд" № 08-1416 від 23.11.1992
року, повідомлення управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі № 1360/02-39 від 15.04.2014
року, розпорядження управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі № 3 від 9.04.2014 року,
заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії
від 11.02.2014 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що оскільки позивач перебував у зоні
відчуження в період до 1.07.1986 року, а
також в період з 1.07.1986 року по 31.12.1986
року, де виконував роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, в період понад 5
календарних днів, має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, на час
звернення до відповідача із заявою про
призначення пенсії досяг віку понад 50
років, він набув право на призначення
пенсії із зменшенням пенсійного віку
на 10 років відповідно до ст. 55 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а тому розпорядження управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі № 3 від 9.04.2014 року,
згідно якого ОСОБА_3 було відмовлено у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", є незаконним.

Представником відповідача не
враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупереч
зазначеним нормам КАС України
представником відповідача не було
подано відповідних доказів в
обгрунтування заперечень на заявлені
позивачем вимоги.

Відповідно до правової позиції
Вищого адміністративного суду України,
викладеної в довідці за результатами
вивчення та узагальнення судової
практики перегляду Вищим
адміністративним судом України в
касаційному порядку судових рішень у
справах про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи; про
пільгове оподаткування суб'єктів
господарювання, що діють на територіях,
які зазнали радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право на
користування пільгами, встановленими
Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у тому числі призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення „Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС" або „Потерпілий
від Чорнобильської катастрофи".
Довідки про період роботи (служби) у
зоні відчуження, про евакуацію,
відселення, самостійне переселення,
про період проживання та роботи на
забруднених територіях тощо є
підставами для визначення в
установленому порядку статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що слід визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі щодо відмови
ОСОБА_3 у призначенні пенсії із
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язати вирішити питання щодо
призначення ОСОБА_3 пенсії із
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 11.02.2014
року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163,
167, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст.
19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції
України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року
„Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя", ППВС
України № 8 від 13.06.2007 року „Про
незалежність судової влади", ст.ст. 14, 55,
65 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року, ст.ст. 26, 45
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області щодо відмови ОСОБА_3 у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ст. 55 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області вирішити питання
щодо призначення ОСОБА_3 пенсії із
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 11 лютого
2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Маневицький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
постанову було проголошено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: