Справа № 750/9843/14
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9843/14
Провадження № 2-а/750/559/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі судді Супруна О.П.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові про визнання неправомірними
дій, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

23 вересня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
виплати йому щомісячного підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі,
меншому, ніж встановлено статтею 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 01.01.2014 по 31.07.2014,
зобов'язання здійснити нарахування і
виплату цього підвищення до пенсії за
вказаний період за виключенням
фактично проведених виплат та
стягнення сплачених нею судових
витрат.

Ухвалою судді від 25.09.2014 відкрито
скорочене провадження у справі та
запропоновано відповідачу в
десятиденний строк з дня одержання
копії ухвали подати через канцелярію
суду заперечення проти позову та
необхідні документи або заяву про
визнання позову.

02.10.2014 на адресу суду надійшли
заперечення відповідача проти позову,
суть яких полягає в тому, що здійснюючи
нарахування позивачу надбавки до
пенсії за 2014 рік, відповідач керувався
положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.03.2014 № 112 «Про внесення змін до
деяких постанов Кабінету Міністрів
України з питань пенсійного
забезпечення», якою встановлено
виплату надбавки до пенсії дітям війни
в розмірі 66,43 грн. Відповідач вважає
свої дії правомірними, у зв'язку з чим,
просить у задоволенні позову
відмовити.

Ухвалою суду від 25.09.2014
адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині оскарження дій відповідача за
період з 01.01.2014 по 22.03.2014 включно
залишено без розгляду.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача і отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до статей 1, 6, 7 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 № 2195-ІV, позивач має
право на отримання надбавки до пенсії
як дитина війни в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, яка
виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Частиною 3 ст.22 Конституції України
передбачено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відповідно до частини другої статті 3
Конституції України, права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії. Звернення
до суду для захисту конституційних
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Відповідно до статті 21 Конституції
України усі люди є вільні і рівні у
своїй гідності та правах. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними.

Згідно із статтею 64 Конституції
України, конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 92 Конституції України, виключно
законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а статтею 75
Конституції встановлено, що єдиним
органом законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

До Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» були внесені
зміни Законом України № 1622-VII від 31.07.2014
року, зокрема: доповнено Прикінцеві
положення п.67, відповідно до яких
установлено, що у 2014 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними
змінами), статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
(Відомості Верховної Ради України, 2005
р., № 4, ст. 94 із наступними змінами),
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" (Відомості
Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111
із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними
змінами), пункту "ж" частини першої
статті 77 Основ законодавства України
про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19
із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15
та 16 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами), статті 43
Гірничого закону України (Відомості
Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433
із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3
та 6-4 Закону України "Про жертви
нацистських переслідувань" (Відомості
Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Зазначені зміни набрали законної сили
з 03.08.2014 року.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення частини 3
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої вбачається, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячного
підвищення на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, як це передбачається
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій здійснюється за
рахунок Державного бюджету України, а
не за рахунок бюджету Пенсійного фонду
України. За умови відсутності у
державному бюджеті коштів на виплату
щомісячних надбавок дітям війни це
створює ситуацію правової
невизначеності стосовно джерела
коштів, з яких має виплачуватися
зазначена надбавка. Однак, в той же час,
на думку суду, це не може бути підставою
для порушення прав громадян на
соціальний захист, в тому числі й на
отримання надбавки до пенсії, яка прямо
передбачена законом.

Виходячи з наведеного, відповідач
неправомірно відмовив позивачеві у
виплаті щомісячної надбавки до пенсії
згідно Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18.11.2004 № 2195-ІV за
період з 22.03.2014 по 31.07.2014, що є підставою
для зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату цієї надбавки
до пенсії за вказаний період в розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком за виключенням фактично
проведених виплат.

За таких обставин, даний позов підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 158 - 163, 183-2, 186 КАС
України, суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті
Чернігові щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії
як дитині війни в розмірі, меншому, ніж
встановлено статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 23.03.2014 по 31.07.2014 включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Чернігові
здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1
щомісячної надбавки до пенсії як
дитині війни в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 23.03.2014 по
31.07.2014 включно за виключенням фактично
проведених виплат цієї надбавки за
вказаний період.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений нею
судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три)
грн. 08 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня її проголошення, в порядку
встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя
О.П. Супрун