Справа № 370/1233/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
370/1233/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Устимчук М.Ю.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській
О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Тараненка
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
протиправними дій, скасування наказу,
зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою Міністерства
внутрішніх справ України на постанову
Макарівського районного суду
Київської області від 09 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до
Міністерства внутрішніх справ України,
в якому просив визнати протиправними
дії відповідача щодо відмови йому в
пільговому обчисленні вислуги років за
період з 01.08.1987 року по 16.08.1991 року з
коефіцієнтом 1 рік за 1,5 року служби,
скасувати наказ Міністерства від 07.02.2014
року №82 о/с про внесення змін до наказу
від 10.12.2013 року №1146 о/с та зобов'язати
відповідача зарахувати йому до стажу
служби в органах внутрішніх справ
період з 01.08.1987 року по 16.08.1991 року на
вказаних пільгових умовах для
призначення пенсії.

Постановою Макарівського районного
суду Київської області від 09 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, постанова суду -
скасуванню, а позовна заява - залишенню
без розгляду, з таких підстав.

Приймаючи позовну заяву до розгляду та
вирішуючи справу по суті, місцевим
судом не було звернуто уваги щодо
дотримання позивачем строків
звернення до суду з даним
адміністративним позовом.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2
проходив військову службу в органах
внутрішніх справ.

10 грудня 2013 року наказом Міністерства
внутрішніх справ України №1146 о/с
позивача звільнено зі служби в запас за
власним бажанням з посади заступника
начальника відділу організації служби
Управління організації служби, роботи
конвойних підрозділів, спеціальних
установ і судової міліції Департаменту
громадської безпеки з 30.12.2013 року.

У цьому наказі зазначено, що вислуга
років позивача на день звільнення в
календарному обчисленні для виплати
надбавки за вислугу років та для
виплати одноразової грошової допомоги
при звільненні складає 25 років 09
місяців 28 днів, у пільговому обчисленні
та для призначення пенсії - 27 років 10
місяців 05 днів.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач 20.01.2014 року звертався до
Міністра внутрішніх справ України із
заявою в якій ним зазначалось, що
пенсійний відділ Департаменту
фінансового забезпечення та
бухгалтерського обліку Міністерства
внутрішніх справ України заперечує
щодо пільгового обчислення його
вислуги років за період з 01.08.1987 року по
16.08.1991 року з коефіцієнтом 1 рік за 1,5
року служби, що суперечить змісту
наказу про його звільнення від 10.12.2013
року №1146 о/с.

14 лютого 2014 року листом №12/6-Л-104
Департамент юридичного забезпечення
МВС України, за дорученням
Міністерства, надав відповідь на
вищезгадане звернення позивача,
повідомивши його про відсутність
правових підстав для зарахування на
пільгових умовах періоду проходження
служби в Амурській області СРСР
курсантом Благовіщенського вищого
танкового командного
Червонопрапорного училища з 01.08.1987 року
по 16.08.1991 рік. Одночасно, цим листом
позивачу було повідомлено про те, що
наказом МВС України від 07.02.2014 року №82
о/с внесені зміни до наказу МВС від
10.12.2013 року №1146 о/с (про звільнення
позивача у запас), згідно з якими
вислугу років в пільговому обчисленні,
що складала 27 років 10 місяців 05 днів
замінено вислугою років в календарному
обчисленні, що складає 25 років 09
місяців 28 днів.

Вважаючи такі дії відповідача щодо
розрахунку стажу вислуги років
протиправними, а наказ від 07.02.2014 року
№82 о/с - незаконним, позивач звернувся у
суд

Обговорюючи дотримання судом
першої інстанції приписів
адміністративно-процесуального
законодавства при вирішенні позовних
вимог ОСОБА_2, колегія суддів зазначає
наступне.

Як убачається з матеріалів справи,
спірні правовідносини склалися між
сторонами внаслідок обчислення
Міністерством внутрішніх справ
України стажу військової служби
позивача та внесення Міністерством
змін до наказу про його звільнення,
пов'язаних із таким обчисленням. Отже,
спір по даній справі виник з приводу
проходження та звільнення позивача з
публічної служби, до якої, за
визначенням Кодексу адміністративного
судочинства України, зокрема,
відноситься військова служба (п. 15 ч. 1
ст. 3).

У контексті наведеного, колегія суддів
зазначає, що згідно правил статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами (ч. 1).

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99).

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк (ч. 3 ст. 99
КАС України).

Апеляційний суд зазначає, що матеріали
справи свідчать, що позивач про
оспорюваний наказ та про відмову
відповідача врахувати певний стаж його
служби як пільговий дізнався з листа
Департаменту юридичного забезпечення
Міністерства внутрішніх справ від
14.02.2014 року №12/6-Л-104, який, як
стверджував позивач під час судового
засідання в суді першої інстанції, ним
було отримано 14 лютого 2014 року.

Разом з тим, позивач із
адміністративним позовом звернувся до
суду лише у травні 2014 року, тобто з
пропуском визначеного частиною 3
статті 99 КАС України місячного строку
звернення до адміністративного суду за
захистом своїх порушених прав та
інтересів.

На вказаній обставині наголошував
представник відповідача під час
розгляду справи місцевим судом, про що
ним також зазначено в апеляційній
скарзі.

За частиною 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 155
цього Кодексу суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо таку подано з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Зазначені норми зобов'язують суд у
випадку виявлення пропущення
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду
постановити ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, за умови
відсутності підстав для визнання
причин пропуску цього строку
поважними.

Апеляційний суд наголошує, що
поважними визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення відповідної дії
особою.

Будь-яких причин, що об'єктивно,
всупереч волі позивача перешкоджали
йому вчасно звернутись у суд із
адміністративним позовом, ним не
наведено, і матеріали справи не
свідчать про наявність таких.

Частиною 1 статті 203 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що постанова суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду з підстав, встановлених
статтею 155 цього Кодексу.

Окрім того, судова колегія звертає
увагу на те, що за правилами предметної
підсудності адміністративних справ,
визначеними статтею 18 КАС України,
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам (п. 1 ч. 2). У
той же час, частина 1 наведеної правової
норми, якою визначені категорії справ,
предметно підсудних місцевим
загальним судам як адміністративним,
не відносить до юрисдикції цих судів
публічно-правові спори з приводу
проходження та звільнення з публічної
служби. Відтак, даний спір повинен
розглядатись в першій інстанції саме
окружним адміністративним судом.

Суд першої інстанції в даному випадку
помилково виходив із того, що спір
стосується призначення пенсії, адже
позовні вимоги не звернені до органу
Пенсійного фонду, який здійснює
призначення пенсії, а також
безпосередньо не стосуються
обчислення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних чи
соціальних виплат, а полягають в
оскарженні дій та рішення Міністерства
внутрішніх справ України щодо
обчислення вислуги років за час
публічної служби при звільненні з
такої.

Отже, справу було розглянуто і вирішено
неповноважним судом, що, за приписами п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, є підставою для
скасування оскаржуваного в
апеляційному порядку судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись
ст.ст. 155, 160, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України задовольнити
частково.

Постанову Макарівського районного
суду Київської області від 09 липня 2014
року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2
залишити без розгляду у зв'язку з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 06
жовтня 2014 року.)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М