Справа № 2а/0470/12105/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/41765/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І., Стародуба О.П.,

при секретарі:Борілло Ю.В.,
-за участю: позивача та його
представника, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року, -

встановив:

У вересні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від 29
серпня 2011 року № 1821-к у частині
припинення перебування його на
державній службі в митних органах
України з підстави порушення ним
Присяги державного службовця (далі -
Присяга), поновити на посаді старшого
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Львівської
митниці і стягнути з Львівської
митниці на його користь середній
заробіток за період вимушеного
прогулу.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5
послався на те, що його було звільнено
всупереч статті 31 Дисциплінарного
статуту митної служби України,
затвердженого Законом України від 6
вересня 2005 року № 2805-IV (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Статут), оскільки
відповідач не провів службове
розслідування, а в оспорюваному наказі
міститься лише формальне посилання на
статтю 17, пункт 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 3723-XII). Вважає,
що жодного порушення Присяги не
допускав, а для звільнення не було ні
фактичних, ні юридичних підстав, просив
позов задовольнити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2012 року, залишено без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року і прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Державною митною службою України та
Львівською митницею подано письмові
заперечення на зазначену касаційну
скаргу, просять таку залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 з 19 листопада 2010
року переведений на посаду старшого
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Львівської
митниці згідно наказу від 10 листопада
2010 року № 1034-к.

Державною митною службою України 29
серпня 2011 року видано наказ № 1821-к «По
особовому складу Львівської митниці»,
згідно якого 29 серпня 2011 року за
порушення Присяги відповідно до вимог
статті 17, пункту 6 частини 1 статті 30
Закону № 3723-XII припинено перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_5, старшому інспектору
оперативного відділу служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Львівської митниці.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що мало місце несумлінне
виконання ОСОБА_5 своїх службових
обов'язків, порушення вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів, оскільки,
перебуваючи на посаді старшого
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Львівської
митниці, позивач не виконав
план-завдання, поставленого перед
черговою групою, до складу якої він
входив, а саме не здійснив оперативні
заходи з виявлення та припинення
контрабанди і порушення митних правил,
не виявив факт незаконного ввезення на
митну територію України транспортними
засобами товарів. Відомості, що внесені
до ЄАІС Державної митної служби
України, відрізняються від відомостей,
що надійшли від митних органів
Республіки Польща. Таким чином, ОСОБА_5
обґрунтовано звільнено за порушення
Присяги відповідно до пункту 6 частини 1
статті 30 Закону № 3723-XII.

Так, відповідно до статті 413 Митного
кодексу України (який був чинний на час
виникнення спірних відносин; далі - МК)
посадові особи митної служби України,
вперше прийняті на службу до митних
органів, приймають Присягу.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону №
3723-XII передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Зокрема, у статті 17 Закону № 3723-XII
наведено текст Присяги: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, порушення яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону
№ 3723-XII за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює, до
державного службовця застосовуються
дисциплінарні стягнення.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
до службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону
№ 3723-XII регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно зі статтею 408 МК правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII.

Відповідно до частини 2 статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці 1 преамбули Статуту зазначено,
що цей Статут визначає суть службової
дисципліни, права та обов'язки
посадових осіб митної служби України,
яким присвоєно спеціальні звання, у
тому числі керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці 2 преамбули Статуту
зазначено, що регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють у митних органах,
здійснюється з урахуванням вимог
Закону № 3723-XII.

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція).

Пунктом 1.1 Інструкції визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

За пунктом 1.4 Інструкції з'ясування
обставин порушення трудової
дисципліни посадовими особами митної
служби здійснюється відповідно до
вимог Кодексу законів про працю
України, Закону № 3723-XII, Статуту та
правил внутрішнього трудового
розпорядку митного органу.

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині 1 статті 22, статті 31 Статуту,
статтях 14, 17, 30 Закону № 3723-XII, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині 2 статті 22 Статуту,
частині 2 статті 9 Закону № 3723-XII,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
пункті 6 частини 1 статті 30 Закону №
3723-XII визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону № 3723-XII можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини 1
статті 30 Закону № 3723-XII є крайнім
заходом відповідальності державного
службовця за порушення службової
дисципліни, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, тому
неможливість застосування до
посадової особи митної служби
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу повинно
бути мотивованим.

Розділом 4 Статуту визначено види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, чітко врегульована
процедура їх застосування, внаслідок
чого забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, мають бути
встановлені внаслідок ретельного
службового розслідування, яке
регулюється Інструкцією. При цьому
необхідно враховувати, що у разі
вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Оскільки у спірних відносинах
відповідач безпідставно кваліфікував
порушення позивачем службової
дисципліни як порушення Присяги, чим
позбавив права на належний захист
своїх законних прав та інтересів,
колегія суддів дійшла висновку про
протиправність рішення про припинення
перебування позивача на державній
службі та необхідність його скасувати.

Враховуючи викладене, звільнення
позивача на підставі пункту 6 частини 1
статті 30 Закону № 3723-XII не можна визнати
законним та обґрунтованим, а тому
позовні вимоги ОСОБА_5 в частині
поновлення його на посаді підлягають
задоволенню.

Відповідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З огляду на те, що в частині позовних
вимог ОСОБА_5 про поновлення його на
роботі суди попередніх інстанцій повно
та правильного встановили обставини
справи, але порушили норми
матеріального права, внаслідок чого
ухвалили незаконні рішення, то
прийняті ними рішення підлягають
скасуванню, з постановленням в цій
частині нового рішення - про
задоволення позовних вимог.

В частині позовних вимог ОСОБА_5 про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу обставини справи
судами не встановлювалися та не
досліджувалися, а тому справа в цій
частині підлягає направленню на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2012
року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Скасувати наказ Державної митної
служби України від 29 серпня 2011 року №
1821-к у частині припинення перебування
ОСОБА_5 на державній службі в митних
органах України.

Поновити ОСОБА_5 на посаді старшого
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Львівської
митниці з 29 серпня 2011 року.

В частині позовних вимог ОСОБА_5 про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу - справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Бутенко В.І.

Стародуб О.П.