Справа № 2а-28226/10/0570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року м.
Київ К/9991/21858/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 03.02.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2011 по
справі № 2а-28226/10/0570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вітел"

до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції

про зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2010 року Товариством до суду
заявлений позов, з урахування уточнень,
у якому заявлено вимоги скасувати
другу податкову вимогу від 18.10.2010 № 2/176,
зобов'язати відповідача перенести з
картки особового рахунку до окремого
реєстру податкові зобов'язання,
нараховані податковими
повідомленнями-рішеннями від 09.03.2010 №
/0, від 09.03.2010 № /0, та рішенням
про застосування фінансових санкцій
від 09.03.2010 № , зобов'язати
відповідача направити подання про
виключення з державного реєстру застав
рухомого майна запису про податкову
заставу активів, визнати недійсними
акти опису активів від 09.09.2010 № 200/24, від
14.09.2010 №206/24.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволено.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Державною
податковою інспекцією проведена
позапланова перевірка Товариства з
питань дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.01.2006 по 31.12.2009, за підсумками якої
складено акт від 25.02.2010 №384/27-3/25701446.

На підставі вказаного акта перевірки
Державна податкова інспекція прийняла
податкові повідомлення-рішення від
09.03.2010 № /0, яким позивачеві
донараховано податкові зобов'язання з
податку на додану вартість (далі - ПДВ) в
сумі 14 142 985,50 грн., № /0, яким
донараховано податкові зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 30 964 134,00 грн.,
та рішення № про застосування
штрафних санкцій за порушення касової
дисципліни в сумі 1 734 758,82 грн.

Позивач оскаржив зазначені
повідомлення-рішення та рішення про
застосування штрафних санкцій в
судовому порядку. Постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2010 у
справі № 2а-6506/10/0570, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.08.2010,
позивачу відмовлено в задоволенні
позовних вимог. У зв'язку із вирішенням
справи не на користь платника податків
відповідачем було розпочато
здійснення заходів направлених на
забезпечення стягнення податкового
боргу, а саме, були прийняті перша (від
07.09.2010 № 1/145) та друга (від 18.10.2010 № 2/176)
податкові вимоги, якими повідомлено
про наявність у позивача податкового
боргу в сумі 45 105 987,14 грн., проведений
опис активів позивача, про що були
складені відповідні акти від 09.09.2010 у №
200/24 та від 14.09.2010 № 206/24, а 10.09.2010 та 21.09.2010
активи позивача згідно зазначених
актів опису були включені до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, що підтверджується витягом
реєстру від 10.12.2010 № 29594461. Також,
Державною податковою інспекцією до
зворотного боку карток особового
рахунку позивача були внесені суми
донарахованих податкових зобов'язань з
ПДВ, з податку на прибуток та за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Разом із тим вказані судові у справі №
2а-6506/10/0570 позивач оскаржив до Вищого
адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.11.2010 постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
10.06.2010 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18.08.2010 скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Таким чином, як вірно зазначили суди
попередніх інстанцій у цій справі,
спірним питанням справи є наявність
підстав для скасування прийнятих
податковим органом заходів
направлених на забезпечення стягнення
податкового боргу позивача у зв'язку із
прийняттям Вищим адміністративним
судом 09.11.2010 ухвали, якою були скасовані
судові рішення першої та апеляційної
інстанцій, а справу направлено на новий
розгляд.

Так, відповідно до Інструкції "Про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби",
затвердженої Наказом Державної
податкової адміністрації від 18.07.2005 №
276 (далі - Інструкція), облік, контроль і
складання звітності щодо платежів, що
надходять до бюджету, здійснюється
органами державної податкової служби з
використанням автоматизованої
інформаційної системи, що забезпечує
єдиний технологічний процес уведення,
контролю інформації обробки
документів.

Відповідно до п. 3.1 вказаної Інструкції
з метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.

Пунктом 3.6 Інструкції визначено, що
форми карток особових рахунків мають
лицьовий та зворотний боки. На
лицьовому боці картки відображаються
умови справляння платежу та дані про
платника податків. Зворотний бік
картки відображає стан розрахунків
платників з бюджетом (суми
нарахованого та сплаченого платежу,
пені, штрафних (фінансових) санкцій,
плати за кредит щодо розстрочених
(відстрочених) податкових зобов'язань,
суми податкового боргу, надміру та/або
помилково сплачені, та суми, заявлені
до відшкодування, й інше),

Нарахуванню в особових рахунках
платників підлягають, зокрема,
податкові зобов'язання, штрафні
санкції та пеня, нараховані органом
державної податкової служби та
узгоджені платником відповідно до
чинного законодавства (п. 4.1 вказаної
Інструкції).

Відповідно до пп. 5.2.4. п. 5.2. ст. 5 Закону
України від 21.12.2000 №2181- ІІІ "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетом та державними
цільовими фондами" при зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Таким чином, податкові зобов'язання,
штрафні санкції та пеня, розраховані
органом державної податкової служби,
обліковуються у картках особових
рахунків за даними електронного
реєстру податкових повідомлень в
частині узгоджених сум згідно з
Порядком направлення органами
державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам
податків, затвердженим наказом ДПА
України від 21.06.2001 № 253 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 06.07.2001 за № 567/5758 (у редакції
наказу ДПА України від 27.05.2003 № 247) (далі
- порядок № 253).

Пунктом 5.4. Порядку № 253 визначено, що у
разі звернення платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення податкового органу з
дотриманням вимог Закону стосовно
визначення процедури апеляційного
узгодження та за умови надходження до
податкового органу ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків не пізніше
настання граничного строку сплати,
зазначеного в податковому
повідомленні, структурний підрозділ,
який склав таке податкове
повідомлення, у день отримання ухвали
вносить відповідні дані до реєстру
податкових повідомлень. При цьому сума
податкового зобов'язання виводиться з
реєстру податкових повідомлень та
обліковується в окремому реєстрі до
закінчення процедури судового
оскарження (на умовах апеляційного
узгодження).

Після прийняття судом рішення по суті
структурний підрозділ, який склав
спірне податкове повідомлення, вносить
інформацію про таке рішення до
зазначеного в попередньому абзаці
реєстру та підшиває його копію до
справи платника податків поряд з
корінцем податкового повідомлення, що
оскаржувалося. Аналогічні дії
здійснюються у разі оскарження
платником податків рішення суду в
апеляційному порядку (за умови
прийняття апеляційної скарги
апеляційним господарським судом до
провадження).

У разі надходження до податкового
органу ухвали суду про порушення
провадження у справі за позовом
платника податків після закінчення
граничного строку сплати сума
податкового зобов'язання, нарахована в
картці особового рахунку платника
податків, підлягає виведенню з неї до
окремого реєстру, де вона міститься до
закінчення процедури судового
оскарження (на умовах апеляційного
узгодження).

Згідно п. 5.5 Порядку № 253 після
закінчення процедури
адміністративного та/або судового
оскарження (на умовах апеляційного
узгодження) суми узгоджених податкових
зобов'язань в автоматичному режимі
переносяться з реєстру податкових
повідомлень (окремого реєстру) та
нараховуються датою останнього дня
граничного строку сплати до карток
особових рахунків платників податків,
які ведуться в органах державної
податкової служби. Одночасно
структурним підрозділам
адміністрування облікових показників
та звітності передаються паперові
виписки з реєстру податкових
повідомлень, до яких включається
інформація щодо сум узгоджених
податкових зобов'язань, які
переносяться до карток особових
рахунків за день.

Таким чином, враховуючи п. 7 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
та вищезазначене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанції, щодо
застосування в даному випадку
положення п. 5.4. Порядку № 253, яким
передбачені дії податкового органу у
разі звернення платника податків до
суду із позовом щодо скарження рішення
податкової інспекції про
донарахування податкових зобов'язань,
а отже після скасування ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
09.11.2010 рішень судів першої та
апеляційної інстанцій та направлення
справи на новий розгляд, податкова
інспекція зобов'язана здійснити дії,
передбачені п. 5.4. вказаного вище
Порядку.

Крім того, згідно з пп. 5.4.1 п. 5.4 статті 5
Закону № 2181-ІІІ узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строк, вважається
сумою податкового боргу платника
податків.

У разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги (пп.
6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ).

Відповідно до п. 1.10 ст. 1 Закону № 2181
податкова вимога - письмова вимога
податкового органу до платника
податків погасити суму податкового
боргу.

Таким чином, основною умовою дійсності
податкової вимоги, формування якої
визначено підставою для здійснення
податковим органам подальших заходів
направлених на погашення податкового
боргу, є наявність податкового боргу
платника податків - узгодженої суми
податкових зобов'язань, які не були
сплачені у встановлені законом строки.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
набирає законної сили з моменту
проголошення, а згідно ч.1 ст.255
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Таким чином, оскільки ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
09.11.2010 постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 10.06.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.08.2010
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правомірним висновком
судів попередніх інстанцій, що
фактично справу по суті вирішено не
було, суми податкових зобов'язань та
штрафних санкцій, визначені
контролюючим органом, не є узгодженими,
а відповідно відсутні і підстави для
продовження дії другої податкової
вимоги.

Крім того, враховуючи, що відповідно до
ст. 8 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетом та державними
цільовими фондами" активи платника
податків, що має податковий борг,
передаються у податкову заставу, що є
способом забезпечення податкового
зобов'язання платника податків не
погашеного у строк (п. 1.17 ст. 1),
правомірними є також висновки судів
попередніх інстанцій, що на момент
розгляду справи у позивача фактично
відсутній податковий борг, а отже
відсутні і підстави для поширення
права податкової застави на його
активи.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про
безпідставність не вжиття
контролюючим органом заходів для
скасування прийнятих ним заходів
направлених на стягнення податкового
боргу позивача, а отже задоволення
позовних вимог Товариства є
правомірним та обґрунтованим.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03.02.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2011 по
справі № 2а-28226/10/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко