Справа № 819/2122/13-а
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.
Справа № 876/14084/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2013 року по справі №819/2122/13 - а за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Збаразької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Збаразької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області і просило
визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування фінансових
санкцій від 10 липня 2013 року №2712/307/22.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішення про застосування фінансових
санкцій прийнято за безпідставними
висновками податкового органу,
оскільки відповідачем вказано про
порушення абз. 11 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», хоча фактично в
ході перевірки таких порушень не було
виявлено. Згідно змісту акта перевірки
в ході її проведення виявлено
порушення постанови Кабінету
Міністрів України №957 від 30 жовтня 2008
року «Про встановлення розміру
мінімальних оптово-відпускних і
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв» та ст. 18 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» у зв'язку
з реалізацією алкогольних напоїв за
ціною, нижчою від встановленої
мінімальної роздрібної ціни на такі
напої. Також, відповідач не є
уповноваженим органом, перелік яких
наведений у п.6 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 02
червня 2003 року №790, а тому не мала права
приймати оспорюване рішення.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Збаразької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування рішення
відмовлено.

Позивач не погодився із таким судовим
рішенням і оскаржив його в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Посилаючись у поданій апеляційній
скарзі на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову суду першої інстанції і
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що в акті перевірки не має
жодних відомостей про торгівлю
тютюновими виробами за цінами, вищими
від максимальних і він взагалі не
здійснював торгівлю тютюновими
виробами. Під час прийняття
оспорюваного рішення відповідач
самовільно вніс зміни до нього,
вказавши підставу прийняття цього
рішення. Відповідно до ст. ст. 14, 54, 58
Податкового кодексу України
відповідач повинен був прийняти
податкове повідомлення - рішення, а не
просто рішення про застосування
фінансових санкцій. В свою чергу суд
першої інстанції не врахував
вищевикладених обставин, хоча на них
позивач наголошував в ході розгляду
справи судом першої інстанції.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(позивач) в судове засідання не прибув,
а також не направив представника в
судове засідання відповідач, хоча
сторони належним чином та у
встановленому законом порядку були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання у справі.

Також, від вказаних осіб відсутні
клопотання про розгляд справи за їх
участі чи участі їх представників.

У зв'язку з цим та у відповідності до ст.
197 Кодексу адміністративного
судочинства України справу розглянуто
в письмовому провадженні на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши і обговоривши доводи
апеляційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення та
умотивовуючи свої висновки, суд першої
інстанції виходив з того, що в
оспорюваному рішенні про застосування
фінансових санкцій відповідач
послався на абз. 11 ч. 2 ст. 17 Закону «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», проте розмір
застосованої фінансової санкції та
суть виявленого правопорушення
відповідає абз. 13 ч. 2 ст. 17 цього ж
Закону і у рішенні чітко зазначено, за
яке правопорушення накладено штраф
(здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями за цінами нижчими
від встановлених мінімальних оптово -
роздрібних цін). Тому суд першої
інстанції вважав таке посилання
опискою, яка не може бути самостійною
підставою для скасування цього
рішення, оскільки не призвела до
застосування невірного розміру
фінансової санкції. Також суд першої
інстанції зазначив, що постановою
Кабінету Міністрів України від 20
березня 2013 року за №229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів» реорганізовано
шляхом приєднання до відповідних
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів територіальні органи
Державної податкової служби та
Державної митної служби в тому числі і
Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби в
Тернопільській області. При цьому,
територіальні органи Міністерства
доходів і зборів визначено
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються, а тому відповідач, як
правонаступник, вправі був виносити
оскаржене рішення про застосування
фінансових санкцій. Крім цього, пунктом
8 Порядку застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 02 червня 2003 року
№790 передбачено за порушення положень
вищевказаного Закону №481/95-BP прийняття
саме рішення про застосування
фінансових санкцій до суб'єкта
підприємницької діяльності.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач - фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності 17 квітня 1996
року згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
Серії НОМЕР_2.

Державною податковою інспекцією у
Підволочиському районі Тернопільської
області із 26 лютого по 13 червня 2013 року
проведено планову виїзну перевірку
дотримання позивачем вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період із 01 січня 2011
року по 31 грудня 2012 року.

За наслідками перевірки 20 червня 2013
року складено акт перевірки
№525/17/НОМЕР_1, у якому викладені
виявлені в ході перевірки порушення.
Зокрема, згідно висновків перевірки в
ході її проведення виявлено факт
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями за цінами,
нижчими, за встановлені мінімальні
роздрібні ціни на такі напої, чим
порушено вимоги постанови Кабінету
Міністрів України № 957 від 30 жовтня 2008
року «Про встановлення розміру
мінімальних оптово - відпускних і
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв».

На підставі висновків перевірки
відповідачем 10 липня 2013 року прийнято
Рішення про застосування фінансових
санкцій за №2712/307/22, яким до позивача
застосовано штраф у розмірі 5000 гривень.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду звертає увагу
на таке.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України №957 від 30 жовтня 2008 року «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово - відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв»
(Додаток до постанови) встановлено
розмір мінімальних оптово - відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв згідно з додатком.

Відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону
України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі роздрібної
торгівлі алкогольними напоями за
цінами, нижчими за встановлені
мінімальні роздрібні ціни на такі
алкогольні напої, - 100 відсотків
вартості товару, але не менше 5 000
гривень.

Факт реалізації 29 листопада 2012 року
двох пляшок горілки «Франківська
Лагідна» за ціною 28 гривень кожна,
підтверджується Z - звітом електронного
журналу, який роздрукований на РРО
фіскальний № та в якому
зафіксовано факт реалізації
(фіскальний касовий чек №3457).

З огляду на встановлені судами
фактичні обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції прийшов до законних і
обґрунтованих висновків про
безпідставність тверджень позивача
щодо протиправності оспорюваного
рішення, яке прийнято з дотриманням
визначених ст. 2 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципів.

При цьому, колегія суддів апеляційного
суду погоджується із висновком суду
першої інстанції стосовно спростувань
доводів позивача про пошкодження
фіскального касового чека №3457, так як
факт продажу алкогольних напоїв
підтверджено, а посилання позивача не
спростовують факту порушення.

Доводи апеляційної скарги і посилання
позивача на факт внесення у рішенні
виправлень, відсутність у позивача
повноважень по застосуванню штрафних
санкцій за виявлене порушення, а також
посилання на обов'язковість винесення
у даному випадку податкового
повідомлення - рішення не враховуються
колегією суддів апеляційного суду у
своїх висновках, так як вказані доводи
не узгоджуються із відповідними
положеннями податкового
законодавства, а також у зв'язку із
дослідженими доказами не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Крім того, викладені в апеляційній
скарзі доводи ґрунтуються на
обставинах, якими позивач
обґрунтовував свої позовні вимоги і
цим доводам судом першої інстанції
дано вірну правову оцінку, яка
викладена в оскаржуваному судовому
рішенні.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції дотримався
зазначених вимог.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції і відповідно - до задоволення
апеляційної скарги апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року по справі №819/2122/13 - а за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Збаразької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування рішення -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О.
Яворський