Справа № 286/3164/14-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" жовтня 2014 р.
Справа № 286/3164/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "14" липня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 14 липня 2014
року зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
провести донарахування та виплату
ОСОБА_3 щомісячної грошової допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства у розмірі, визначеному
ст.37 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон №796-ХІ), за
період з 01.01.2014 року до 31.05.2014 року.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області (далі - УПФ)
провести донарахування та виплату
ОСОБА_3 доплати до пенсії, основної та
додаткової пенсії у розмірах,
визначених ст.39,50,54 Закону №796-ХІ, за
період з 01.01.2014 року по 31.05.2014 року.

Постанова в частині проведення
донарахування і виплати коштів згідно
ст.37 Закону №796-ХІІ управлінням праці
та соціального захисту населення
Овруцької райдержадміністрації не
оскаржується, тому рішення у цій
частині судом апеляційної інстанції не
перевіряється.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просить
вказану постанову скасувати та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3-ї
групи, в спірний період проживала на
території гарантованого добровільного
відселення та отримувала в УПФ доплату
до пенсії, основну та додаткову пенсії,
передбачені ст.39, 50, 54 Закону №796-ХІІ,
але у розмірах, визначених постановою
КМУ.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом України № 796-XII "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 39 Закону №796-ХІІ до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на території гарантованого
добровільного відселення, провадиться
доплата у розмірі двох мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ст.50 Закону №796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1, яким
встановлено інвалідність 3-ї групи,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону №796-ХІІ передбачено,
що розмір пенсії по 3-й групі
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Вихідним критерієм обрахунку
державної і додаткової пенсії виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно ст.28 ЗУ „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування вказаних положень Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Крім цього,
норми ст. 39,50,54 Закону №796-ХІІ в спірний
період не було скасовано чи змінено.

Водночас, розрахунок підвищення
пенсії, основної та додаткової пенсій
позивачу здійснено, виходячи із
розмірів, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Зазначеною
постановою, всупереч приписів ст.39,50,54
Закону № 796-ХІІ, передбачено фіксований
розмір суми, з якої проводиться
розрахунок виплат, при тому, що ці суми
значно менші від встановлених законом.

Згідно із положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
виплат застосуванню підлягають саме
статті 39,50,54 Закону №796-ХІІ, а не
постанова КМУ від 23 листопада 2011 року
№1210, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статтей 39, 50,54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору. Проблеми надання бюджетних
коштів Управлінню для виконання
покладених на нього обов'язків у
справах цієї категорії виходять за
межі заявлених вимог і судом не
розглядалися.

Суд першої інстанції дослідив
представлені докази, надав їм належну
правову оцінку, з'ясував обставини, що
мають значення для вирішення справи та
зробив обгрутнований висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "14" липня 2014 р.
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області вул. Леніна,
17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11101

- ,