Справа № 806/3832/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
Житомир справа №
806/3832/14

категорія 10.4.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Шимонович Р.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Житомирського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення 221,67
грн.,-

встановив:

Житомирський міський центр зайнятості
звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 кошти, отримані як
допомога по безробіттю, в розмірі 221,67
грн. В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що відповідач з 18.03.2003 р. по
09.01.2004 р. перебувала на обліку в
Житомирському міському центрі
зайнятості як безробітна і отримувала
допомогу по безробіттю. При звірці з
УПФУ в м. Житомирі виявлено, що
відповідач в період перебування на
обліку в центрі зайнятості перебувала
у трудових відносинах з ЗАТ
"Житомирські ласощі". Про те, що вона є
зайнятою особою центр зайнятості не
повідомила, у зв'язку з чим не мала
права на отримання допомоги по
безробіттю.

Представник позивача подав заяву про
розгляд справи у порядку письмового
провадження. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не
прибула, хоча про час та місце судового
розгляду, відповідно до статей 33, 35
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважається повідомленою
належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
наступних підстав.

25 березня 2003 р. до Житомирського
міського центру зайнятості звернулась
ОСОБА_1 для сприяння у
працевлаштуванні. При цьому
відповідачем на ім'я директора
Житомирського МЦЗ подано заяву, в якій
вона просила до вирішення питання про
працевлаштування надати статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Одночасно, в заяві
зазначала, що в даний час не є
підприємцем, трудовою діяльністю не
займається, пенсію не отримує. З
пам'яткою про права та обов'язки
ознайомилась (а.с. 4).

На підставі вказаної заяви, ОСОБА_1
надано статус безробітного та
призначено допомогу по безробіттю.

Згідно із п. 1.2. р. 1 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Мінпраці України № 307 від 20.11.2000 року,
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

Безробітний - особа віком від 15 до 70
років, яка через відсутність роботи не
має заробітку або інших передбачених
законодавством доходів як джерела
існування, готова та здатна приступити
до роботи (стаття 1 Закону України "Про
зайнятість населення").

Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до частини 4 цієї статті
зазначеного Закону, незастраховані
особи, яким виплачується забезпечення
та надаються соціальні послуги за цим
Законом, виконують обов'язки та несуть
відповідальність, так як і
застраховані особи.

Судом встановлено, що 29 квітня 2014 р.
Житомирським міським центром
зайнятості, на підставі повідомлення
УПФУ в м. Житомирі від 28.03.2014 р. № 4958/02
(а.с. 6), проведено перевірку
достовірності перебування у трудових
відносинах та отримання доходу ОСОБА_1
на ТДВ "ЖЛ", відповідно до Закону
України "Про зайнятість населення",
яким встановлено, що відповідач
перебувала у трудових відносинах з ЗАТ
"Житомирські ласощі" з 01.10.2003 р. по 15.04.2013
р. За результатами розслідування
складено акт № 248 від 29 квітня 2014 р. (а.с.
7-8).

Дані обставини підтверджуються
виписками з наказів № 187-к від 01.10.2003 р.
(а.с. 9), № 72-к від 15.04.2013 р. (а.с. 9) та
відомостями про нарахування
заробітної плати з грудня 2003 року по
січень 2004 року (а.с. 10)

Таким чином, під час перебування на
обліку в службі зайнятості у період з
грудня 2003 року по січень 2004 року ОСОБА_1
відносилась до зайнятої категорії
населення, про що не повідомила
позивача, а тому не мала права
отримувати допомогу по безробіттю.

Відповідно до п. 6.14. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Мінпраці України № 307 від 20.11.2000 р., який
кореспондується із ч. 3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

15 травня 2014 р. директором Житомирського
МЦЗ видано наказ № 363 про повернення
коштів, виплачених як допомога по
безробіттю (а.с. 5)

Крім того, позивачем на адресу
відповідача було направлено
повідомлення від 23 травня 2014 р. № 4682
щодо повернення коштів, виплачених як
допомога по безробіттю в сумі 221,67 грн.,
в якому було запропоновано повернути
кошти у добровільному порядку (а.с. 5).

Статтею 39 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що спори, які
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Враховуючи те, що відповідач
добровільно кошти в сумі 221,67 грн. не
сплатила, письмових заперечень проти
позову не направила, суд вважає, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Житомирського міського центру
зайнятості кошти, отримані як допомога
по безробіттю, в розмірі 221,67 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Р.М.Шимонович