Справа № 820/10473/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.Справа № 820/10473/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
29.07.2014р. по справі № 820/10473/14

за позовом Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України"

до Харківського національного
університету внутрішніх справ ,
Ректора Харківського національного
університету внутрішніх справ
Гусарова С.М.

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Всеукраїнська громадська
організація "Комітет
конституційно-правового контролю
України", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Ректора
Харківського національного
університету внутрішніх справ
Гусарова С.М., Харківського
національного університету внутрішніх
справ, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії
Харківського національного
університету внутрішніх справ, що
полягали у наданні неповної інформації
за запитом на інформацію
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України";

- визнати протиправними дії ректора,
голови приймальної комісії
Харківського національного
університету внутрішніх справ
Гусарова С.М., що полягали у наданні
неповної інформації за запитом на
інформацію Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України".

У обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідно до ч. 1
ст. 21 Закону України "Про громадські
об'єднання", ст. 12 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" він є
запитувачем інформації та має право у
порядку, визначеному Законом,
одержувати публічну інформацію, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших розрядників
публічної інформації, яким є
відповідач.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.07.14 року у
задоволенні адміністративного позову
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" до Ректора Харківського
національного університету внутрішніх
справ Гусарова С.М., Харківського
національного університету внутрішніх
справ про визнання дій протиправними
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що Всеукраїнською
громадською організацією "Комітет
конституційно-правового контролю
України" за підписом голови І.С. Марієна
на адресу відповідача, Харківського
національного університету внутрішніх
справ, був направлений засобами
поштового зв'язку на адресу
відповідачів запит на інформацію від
25.11.2013 року за вих. № 813/4-13, в якому
позивач просив надіслати запитувачу
належним чином завірені копії
документів:

- зміни (за їх наявності) до
статуту ВНЗ, внесені протягом 2013-2014 р.р.;

- витяг ВНЗ з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців;

- правила прийому до ВНЗ у 2014 року;

- положення про приймальну
комісію ВНЗ;

- наказ про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ.

У якості мети, з якою вимагається
надати документи, запитувач зазначив
те, що зазначена публічна інформація
становить публічний інтерес.

На вказаний запит позивачем отримано
лист від 06.12.2013 року №1/553, відповідно до
якого відповідачем надіслано на адресу
позивача копію довідки з ЄДРПОУ, а
також повідомлено, що надати копії
інших запитуваних документів відсутня
можливість у зв'язку з тим, що зміни до
статуту Харківського національного
університету внутрішніх справ
протягом 2013 року не вносились; правила
прийому до університету у 2014 році
подані на погодження до Міністерства
освіти і науки України та Міністерства
внутрішніх справ; Положення про
приймальну комісію та наказ про
затвердження складу Приймальної
комісії Харківського національного
університету внутрішніх справ будуть
підписані після погодження Правил
прийому до університету.

Позивачем не заперечувався факт
надання відповідачем на його запит
Довідки з ЄДРПОУ щодо Харківського
національного університету внутрішніх
справ.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
наданні відповіді на запит позивача
відповідач діяв у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що
правовідносини, які складаються у
сфері розгляду звернень суб'єктів
стосовно отримання інформації,
врегульовані Конституцією України,
Законами України "Про звернення
громадян", "Про інформацію", "Про доступ
до публічної інформації" та
відповідними спеціальними законами.

Закон України "Про інформацію"
встановлює, що кожен має право на
вільне одержання, використання,
поширення, зберігання та захист
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних
інтересів.

Згідно ст. 1 вищевказаного Закону
України, інформація - будь-які
відомості та/або дані, які можуть бути
збережені на матеріальних носіях або
відображені в електронному вигляді.

Реалізація права на інформацію не
повинна порушувати громадські,
політичні, економічні, соціальні,
духовні, екологічні та інші права,
свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Колегія суддів зазначає, що порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес
визначено Законом України "Про доступ
до публічної інформації".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
публічна інформація визначається як
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом.

Виходячи з викладеного вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
публічна інформація розглядається у
двох аспектах: відомості - отримані або
створені у процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством; відомості, які
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації.

Під запитом на інформацію розуміється
прохання особи до розпорядника
інформації надати публічну інформацію,
що знаходиться у його володінні (ст. 19
Закону України "Про доступ до публічної
інформації").

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", розпорядниками інформації
для цілей цього Закону визнаються:
юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів; особи, якщо вони
виконують делеговані повноваження
суб'єктів владних повноважень згідно
із законом чи договором, включаючи
надання освітніх, оздоровчих,
соціальних або інших державних послуг,
- стосовно інформації, пов'язаної з
виконанням їхніх обов'язків. На
розпорядників інформації, визначених у
пунктах 2, 3, 4 частини першої та в
частині другій цієї статті, вимоги
цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.
Усі розпорядники інформації незалежно
від нормативно-правового акта, на
підставі якого вони діють, при
вирішенні питань щодо доступу до
інформації мають керуватися цим
Законом.

Отже, Закон України "Про доступ до
публічної інформації" гарантує кожній
особі її право у відкритості,
доступності інформації, що знаходиться
у володінні суб'єктів владних
повноважень, шляхом вільного її
отримання (зокрема, через запит на
інформацію) для забезпечення своїх
потреб і законних інтересів.

Право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема,
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом
(ст.3 Закону).

При цьому розпорядники
інформації визначені у статті 13 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", якими визнаються: 1)
суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання; 2)
юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів;3) особи, якщо вони
виконують делеговані повноваження
суб'єктів владних повноважень згідно
із законом чи договором, включаючи
надання освітніх, оздоровчих,
соціальних або інших державних послуг,
- стосовно інформації, пов'язаної з
виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Надана до суду першої інстанції копія
довідки №9557 з ЄДРПОУ свідчить про те,
що Харківський національний
університет внутрішніх справ є вищим
навчальним закладом державної форми
власності.

З положень ст. 1 Закону України "Про вищу
освіту" вбачається, що вищий навчальний
заклад державної форми власності -
вищий навчальний заклад, заснований
державою, що фінансується з державного
бюджету і підпорядковується
відповідному центральному органу
виконавчої влади.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 21
вищевказаного Закону, власник
(власники) або уповноважений ним (ними)
орган (особа) може делегувати свої
повноваження керівникові або вищому
колегіальному органу громадського
самоврядування вищого навчального
закладу.

Безпосереднє управління діяльністю
вищого навчального закладу здійснює
його керівник - ректор (ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про
вищу освіту").

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", відповідач є
розпорядником публічної інформації.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст.14 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
розпорядники інформації зобов'язані
мати спеціальні структурні підрозділи
або призначати відповідальних осіб для
забезпечення доступу запитувачів до
інформації.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Колегією суддів з наявних в матеріалах
справи доказів встановлено, що
відповідь на інформаційний запит була
надана позивачеві 06.12.2013 року.
Сторонами не надано будь-яких доказів
чи пояснень на підтвердження того, коли
саме відповідачем було отримано запит.

З листа від 06.12.2013 року №1/553 вбачається,
що відповідачем надіслано на адресу
позивача копію довідки з ЄДРПОУ, а
також повідомлено, що надати копії
інших запитуваних документів відсутня
можливість у зв'язку з тим, що зміни до
статуту Харківського національного
університету внутрішніх справ
протягом 2013 року не вносились; правила
прийому до університету у 2014 році
подані на погодження до Міністерства
освіти і науки України та Міністерства
внутрішніх справ; Положення про
приймальну комісію та наказ про
затвердження складу Приймальної
комісії Харківського національного
університету внутрішніх справ будуть
підписані після погодження Правил
прийому до університету.

Щодо посилань відповідача на
відсутність у нього документів,
запитуваних позивачем на момент
надання відповіді, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до Наказу Міністерства
освіти і науки України від 11.11.2013 р.

№ 1582 "Про затвердження Графіку
погодження Міністерством освіти і
науки України правил прийому до вищих
навчальних закладів у 2014 році"
затверджено графік погодження
Міністерством освіти і науки правил
прийому до вищих навчальних закладів у
2014 році, відповідно до якого погодження
Міністерством освіти і науки правил
прийому до вищих навчальних закладів у
Харківській області здійснювалось
27.11.2013 року.

Відповідно до п. 1.12 Порядку
відбору кандидатів на навчання до
вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ України,
затверджених Наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 01.12.2010
року № 590, ВНЗ МВС розробляють правила
прийому на навчання на підставі Умов
прийому до вищих навчальних закладів
України, цього Порядку і погоджують
їх з Департаментом кадрового
забезпечення МВС і МОН України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
погодження Правил прийому до
Харківського національного
університету внутрішніх справ у 2014
році проходить у два етапи: шляхом
погодження Правил у Департаменті
кадрового забезпечення МВС України та
у Міністерстві освіти і науки України.

З наявної в матеріалах справи
копії Правил прийому до Харківського
національного університету внутрішніх
справ у 2014 році вбачається, що вони
затверджені Ректором Харківського
національного університету внутрішніх
справ Гусаровим С.М. 06.12.2013 року,
погоджені Начальником Департаментом
кадрового забезпечення МВС України
генералом-лейтенантом міліції Диваком
М.М. 09.12.2013 року, погоджені Першим
заступником Міністра освіти і науки
України Сулімою Є.М. 10.12.2013 року. Колегія
суддів зазначає, що підписи посадових
осіб на титульному аркуші Правил
(відповідно до форми, визначеної
приписами норм чинного законодавства),
засвідчені гербовими печатками
відповідних установ та відомств.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону
України "Про вищу освіту", для
вирішення поточних питань діяльності
вищого навчального закладу третього
або четвертого рівня акредитації
створюються робочі органи: ректорат;
деканати; приймальна комісія.
Положення про робочі органи
затверджуються наказом керівника
вищого навчального закладу
відповідно до статуту вищого
навчального закладу.

Вказана норма права дублюється
також п.1 розділу ІІ Умов прийому до
вищих навчальних закладів України в 2014
році, затверджених Наказом
Міністерства освіти і науки України
від 29.10.2013 року № 1510, відповідно до
якого організацію прийому вступників
до вищого навчального закладу здійснює
приймальна комісія, склад якої
затверджується наказом керівника
вищого навчального закладу, який є її
головою. Приймальна комісія діє згідно
з положенням про приймальну комісію
вищого навчального закладу,
затвердженим його керівником.

З матеріалів справи вбачається,
що положення про приймальну комісію та
її склад затверджені наказом ректора
Харківського національного
університету внутрішніх справ №644 від
19.12.2013 року.

Виходячи із поняття публічної
інформації (ч.1 ст.1 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"), тобто
інформації, яка знаходиться у
володінні розпорядників публічної
інформації, колегія суддів приходить
до висновку про те, що публічною
інформацією, яка могла бути надана
позивачу (а саме: копії правил прийому
до ВНЗ у 2014 році, положення про
приймальну комісію ВНЗ, наказу про
затвердження складу приймальної
комісії ВНЗ) відповідач станом на
момент надіслання відповіді на запит у
законодавчо визначений строк (06.12.2014
року) не володів, а тому у відповідачів
не виникло обов'язку щодо надіслання
копій вищезазначених документів на
запит позивача від 25.11.2013 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що при наданні
відповіді на запит позивача відповідач
діяв у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано відмовив у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 29.07.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.07.2014р. по
справі № 820/10473/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Зеленський В.В.