Справа № 808/8280/13-а
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2014 рокусправа № 808/8280/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брайт и Ко» до
Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Брайт и Ко» звернулось з
позовом до Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013р. позов задоволено.

Суд постановив скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м. Запоріжжя
№ від 08.10.2013 та податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя
№001012201 від 08.10.2013.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014р.
виправлена допущена описка у
резолютивній частині постанови
Запорізького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, зазначивши «№», замість
«№001012201».

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що позивачем
підтверджена правомірність формування
витрат та податкового кредиту а
перевіреному періоді, податковим
органом не доведено, що придбання
товарів та послуг не пов'язано з
господарською діяльністю позивача.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, просить оскаржену постанову
скасувати, в задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що висновки суду першої інстанції
обставинам справи не відповідають,
судом першої інстанції не було взято до
уваги матеріали зустрічної звірки ТОВ
«Полонія», позивачем не надано
паспортів якості придбаних
нафтопродуктів, відсутні докази
реального вчинення господарських
операцій позивача з контрагентами.

Представник відповідача
апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, на підставі акту перевірки
від 24.09.2013 № 446/2201/13637377, відповідачем
були прийняті податкові
повідомлення-рішення № від 08.10.2013,
яким позивачу визначено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств за основним
платежем - 2 729 452 грн., за штрафними
санкціями - 426 328,75 грн. та № від
08.10.2013, яким позивачу визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем - 97 465 грн.
та штрафні санкції у розмірі 15416,50 грн.

Актом перевірки було встановлено
порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.4, п. 138.8
ст. 138, пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток, що
підлягає сплаті до бюджету, на загальну
суму 2 729 452 грн. ; п. 1.7 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп.
7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» та пп. 14.1.181.
п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200
Податкового Кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 97 465
грн.

Судом першої інстанції також було
встановлено, що між позивачем та ТОВ
«Полонія» було укладено договір
купівлі-продажу нафтопродуктів від
11.09.2007 №124 від 11.09.2007 та додаткові угоди
від 31.12.2009, від 19.01.2009, від 19.11.2008.

Матеріали справи містять
податкові та видаткові накладні,
банківські виписки про сплату за
договором.

Доставка нафтопродуктів за
рахунок продавця нафтопродуктів та
його автотранспортом здійснювалась на
АЗС у м. Токмак Запорізької області,
вул. Воровського, 42, де провадиться
господарська діяльність ТОВ «Брайт и
Ко» з оптової та роздрібної торгівлі
паливом.

Факт отримання палива
підтверджується видатковими
накладними постачальника, на отримання
товару від ТОВ «Полонія» позивачем
виписані довіреності, про що свідчить
копія журналу реєстрації довіреностей.

Між позивачем та ПП «ТД «Алькор»
також було укладено договір поставки
від 24.03.2011 б/н.

Крім того, ТОВ «Брайт и Ко» уклало
оговори поставки на придбання виробів
медичного призначення з фізичними
особами -підприємцями ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9

Матеріали справи містять
податкові та видаткові накладні,
банківські виписки про сплату за
договором.

01.06.2011 між ТОВ «Брайт и Ко» та ТОВ
«Брайт Біо» укладено договір від 01.06.2011
№ 01/06/2011 про надання медичних послуг. В
додатку № 1 до договору № 01/06/2011 від
01.06.2011р., зазначено перелік та вартість
біохімічних та імунохімічних аналізів,
які проводить ТОВ «Брайт Біо» в рамках
договору. ТОВ «Брайт Біо» має ліцензію
на надання медичних послуг, видану МОЗУ
АГ № 602182.

Матеріали справи містять акти
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
про надання медичних послуг,
банківські виписки про сплату за
послуги.

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового Кодексу України не
включаються до складу витрат, зокрема,
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У відповідності до п.п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Матеріали справи містять всі
документи на підтвердження
правомірності формування позивачем
податкового кредиту та витрат в
періоді, що перевірявся.

Із наданих документів вбачається саме
фактичне виконання спірних операцій,
оплата за придбаний товар з
урахуванням податку на додану
вартість.

Також, як вбачається з матеріалів
справи ні актом перевірки, ні в ході
судового розгляду відсутність у
контагентів спеціальної податкової
правосуб'єктності або відсутність
реєстрації у ЄДР під час здійснення
господарських операцій не встановлена.

Податкові накладні містять всі
необхідні реквізити.

Крім того, судом було встановлено, що
товано-матеріальні цінності та послуги
використані у межах власної
господарської діяльності позивача.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що в судовому засіданні
доведено фактичне здійснення
господарських операцій, суми по яких
позивачем включені до складу
податкового кредиту та валових витрат.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Брайт и
Ко» до Державної податкової інспекції
у Комунарському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш