Справа № 643/9800/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р.Справа № 643/9800/14-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 08.07.2014р.
по справі № 643/9800/14-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова до
ОСОБА_1 про стягнення переплати
надмірно виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова, звернувся до Московського
районного суду м. Харкова з позовом, в
якому просив стягнути з ОСОБА_1
переплату пенсії у розмірі 116,67 грн.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 08.07.2014р. по справі №
643/9800/14-а позов був залишений без
розгляду.

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Московського районного суду м. Харкова
від 08.07.2014р. по справі № 643/9800/14-а,
посилаючись на її незаконність з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, а тому колегія суддів вважає за
можливим розглянути справу відповідно
до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ч. 2 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву,
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що позивач пропусти строк
звернення до суду та ним до позовної
заяви не було надано жодних доказів на
підтвердження поважності причин
пропуску строку звернення до суду.

Висновок суду першої інстанції
обґрунтовувався тим, що позивач
звернувся до суду з позовом 07.07.14 р. та
просив стягнути з відповідача
переплату пенсії, посилаючись на те, що
до Управління Пенсійного фонду України
в Московському районі м. Харкова, 04.06.13
р. Управлінням Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова було надано лист, в якому
повідомлено про несплату КП
"Міськелектротранс" страхових внесків,
в якому зазначено, що страхові внески
страхувальником не сплачені за період
з 01.11.09 р. по 31.12.10 р., на підставі чого
судом першої інстанції був зроблений
висновок, що позивачу стало відомо про
порушення його прав 04.06.13 р., а тому
позивач звернувся до суду після спливу
шестимісячного строку, встановленого
ч. 2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку у Пенсійному фонді України в
Московському районі м. Харкова та
одержує пенсію за віком з 16.01.2008 р.,
13.03.2012 р. ОСОБА_1 звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова із
заявою про перерахунок пенсії.
Перерахунок було проведено згідно
даних персоніфікованого обліку від
17.02.2012 р. (розпорядження від 15.03.2012 р).
Листом від 04.06.13 р. № 6116/03-28 Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
повідомило, що Харківське комунальне
підприємство «Міськелектротранс»
сплатило внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування по 31.10.09
р. За період з 01.11.09 р. по 31.12.10 р.
підприємство має заборгованість перед
Пенсійним фондом зі сплати страхових
внесків, таким чином за період з 01.11.09 р.
по 31.12.10 р. страховий стаж не
підтверджується. За період з 01.03.11 р. по
01.06.13 р. підприємство має
заборгованість по сплаті єдиного
соціального внеску, таким чином за
період з 01.03.11 р. по 01.06.13 р. страховий
стаж не підтверджується.

Відділом персоніфікованого обліку
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
була надана довідка про підтвердження
сплати внесків страхувальником (ХКП
«Міськелекторотранс»). В довідці
зазначено, що страхові внески
страхувальником не сплачені за період
з 01.01.10 р. по 31.12.10 р. Відповідно вказаної
довідки справа ОСОБА_1 була приведена у
відповідність, у зв'язку з чим виникла
переплата пенсії в сумі 116,67 грн.

Підставою для звернення позивача до
суду слугувала ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», де вказано, що
суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Також
позивач зазначив, що ОСОБА_1 15.12.13 р.
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова з заявою про відмову від
утримання переплати, яка виникла у
зв'язку з проведенням перерахунку.

На підставі наведених обставин,
враховуючи дату звернення позивача до
суду першої інстанції, останнім був
зроблений висновок, що УПФ України в
Московському районі м. Харкова
пропустило строк звернення до суду,
встановлений ст. 99 КАС України.

В доводах апеляційної скарги позивач
по справі зазначив, що відповідно ч. 15
ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується. У зв'язку з цим апелянт
наполягає на тому, що підстав для
застосування судом наслідків
порушення строків звернення до
адміністративного суду, передбачених
ст. 99 та ст. 100 КАС України, не
вбачається.

Відповідно абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень щодо справ,
зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 183-2 цього
Кодексу, встановлюється 15-денний строк,
який обчислюється з дня виявлення
суб'єктом владних повноважень підстав
для звернення до адміністративного
суду. Цим Кодексом та іншими законами
можуть також встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

З аналізу положень абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС
України випливає, що початок перебігу
шестимісячного строку звернення
суб'єкта владних повноважень
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

Як було правомірно встановлено судом
першої інстанції, такі підстави
виникли у позивача 04.06.13 р. при наданні
позивачу відділом персоніфікованого
обліку Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова довідки про підтвердження
сплати внесків страхувальника.

Положеннями ч. 1 ст. 100 КАС України
визначено, що адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Оскільки позивачем був пропущений
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України,
та на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів судом першої
інстанції не визнані поважними причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду, висновок суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для залишення позовних вимог
без розгляду є обґрунтованим. При
цьому, колегія суддів зазначає, що
посилання апелянта на положення ч. 15 с.
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є безпідставними,
оскільки позивач не звертався до суду
першої інстанції із позовними вимогами
щодо стягнення недоїмки, пені чи
штрафу.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що ухвала Московського
районного суду м. Харкова від 08.07.2014р.
по справі № 643/9800/14-а прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 08.07.2014р. по справі №
643/9800/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.