Справа № 2а-5215/11/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
Справа
№ 9104/50117/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2011
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Старосамбірському районі про
спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області звернулося в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Старосамбірському районі Львівської в
якому просило зобов'язати відповідача
включити в Акти звірки та в списки
виплачені управлінням Пенсійного
фонду України в Старосамбірському
районі суми пенсій за період з 01.10.2010
року по 31.03.2011 року ОСОБА_1 у розмірі 559,38
грн. і в подальшому включати в
щомісячні акти та списки на
відшкодування виплачені суми пенсій
ОСОБА_1

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі оскаржило
його в апеляційному порядку, вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, судом
порушено п.5 ч. 3 ст.105 КАС України та п.2,
п.5 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений спільною
Постановою згаданих вище Фондів за №
5-4/4 від 04.03.2003 року (далі - Порядок).

Суд першої інстанції зазначив, що на
підставі акту звірки витрат
проводиться відшкодування виплачених
сум пенсій на централізованому рівні
(згідно Порядку), однак правовідносини,
які виникли в даному випадку, Порядком
не врегульовані, оскільки встановлене
ним правило підписання актів звірки
розрахунків передбачає відсутність
спору, у випадку відсутності згоди щодо
підписання актів зі сторони Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення
відповідних коштів, а не шляхом
пред'явлення вимог щодо підписання
актів звірки, обраний позивачем у цій
справі спосіб захисту (відновлення)
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав управління
Пенсійного фонду України щодо
відшкодування понесених витрат, тому
суд прийшов до висновку про
безпідставність позову та відсутність
підстав для його задоволення.

Відповідно до п.5 ч.З ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про виконання невчиненої дії.
Тобто сторона самостійно обирає спосіб
відновлення свого порушеного права. В
даному випадку предметом позову було
спонукання до вчинення певних дій:
зобов"язати відповідача включити в
акти звірки і в списки виплачені
управлінням Пенсійного фонду в
Старосамбірському районі суми пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.10.2010 року по 31.03.2011 року громадянину
ОСОБА_1 у розмірі 559,38 грн., з яким
нещасний випадок стався за межами
України.

Сторони погодилися щодо механізму
відшкодування витрат на виплату пенсій
і постановою управління Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.03 №5-4/4
затвердили Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції 16.05.03 за №376/7697.
Даний Порядок визначає, що
відшкодування Пенсійному фонду
понесених ним витрат відбувається на
централізованому рівні. Відповідно до
п. 5 Порядку органи Пенсійного фонду
щомісяця, до 10 числа місяця, наступного
за звітним, на підставі списку осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, у
якому визначають загальну суму витрат,
що підлягає відшкодуванню, та до 15
числа місяця, наступного за звітним,
подають його відповідно головним
управлінням Пенсійного фонду і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків. Пунктом 6 Порядку
передбачено, що головні управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду на підставі
акту щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих,
узагальнюють і узгоджують довідку про
відшкодування Фондом Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, та до 20
числа місяця, наступного за звітнім,
подають її відповідно до Пенсійного
фонду та Фонду соціального страхування
від нещасних випадків. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки головних
управлінь Пенсійного фонду та
управлінь виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування віл нещасних
випадків на централізованому рівні до
25 числа місяця, наступного за звітнім,
перераховують відповідні кошти
Пенсійному фонду ( п.7 Порядку).

Пунктом 2 Порядку визначено механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у тому числі
добровільно застраховані та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлене згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання. пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Апелянт зазначає, що судом з'ясовані
правові відносини сторін та не
враховано, що неможливо стягнути на
централізованому рівні суми не
включені в щомісячні акти звірки, які
складаються на територіальному рівні,
тим паче, що відповідно до Порядку на
центральний рівень передаються тільки
довідки про відшкодування Фондом
Пенсійному фонду витрат.

Тому вважає, що суд помилково дійшов
висновку, що встановлене Порядком
правило підписання акту звірки
розрахунків розраховано на
відсутність спору, а тому не
врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку. Оскільки, в
першій частині акту щомісячної звірки
витрат зазначається сума, яку виплатив
Пенсійний фонд, а в другій - сума, яку
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків приймає до
відшкодування. Спір виник на стадії
проведення звірки витрат по особових
справах потерпілих та підписання актів
щомісячної звірки з підстав
неприйняття Фондом соціального
страхування від нещасних випадків до
заліку витрат на виплату пенсій
громадянам, нещасний випадок з якими
стався за межами України.

Відповідно до ст. 25 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, пенсія
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

З часу прийняття Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»,
передбачено обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання України проводити
відшкодування Пенсійному фонду
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Відповідно до частини 2 статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому апелянт зазначає, що право на
таке забезпечення, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, у якій з
колишніх республік СРСР стався
нещасний випадок на виробництві із
застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з
виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом «а» статті 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
віл стажу роботи.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав в
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Всі витрати
пов'язані зі здійсненням пенсійного
забезпечення за даною Угодою, несе
держава, яка надає забезпечення (ст. 3
Угоди). За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Отже, для виплати вказаних спірних сум
необхідні проведення місцевими
органами Пенсійного фонду та
виділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України актів звірок.

На підставі наведеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
у зв'язку із нещасним випадком на
виробництві 09.11.2002 р. на території
країни колишнього СНД, управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі виплатило
пенсію по III групі інвалідності ОСОБА_1
в розмірі 4 387,21 грн. за період з жовтня
2010 р. по березень 2011 р. Дана сума була
включена у Списки осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з жовтня 2010 р. по
березень 2011 р., однак відповідач
відмовився прийняти до відшкодування
виплачену пенсію, оскільки, вважав, що
нещасний випадок стався поза межами
України (на території СНД), а
законодавством не передбачено такого
способу захисту як включення до акту
звірки в разі спору.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції правильно зазначено, що
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
своєчасно щомісяця та в повному обсязі
відшкодувати витрати, понесені
управлінням Пенсійного фонду у зв'язку
із виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» особи, право яких на
отримання відшкодування раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР про відшкодування шкоди, завданої
працівниками внаслідок травмування на
виробництві, мають, право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Згідно статті 5 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992
року, ця Угода поширюється на всі види
пенсійного забезпечення громадян, які
встановлені або будуть встановлені
законодавством держав - учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено «Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», що затверджений
спільною постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року № 376/7697.

Згідно з п.5 Порядку органи Пенсійного
фонду України щомісяця, до 10 числа
місяця, наступним за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Згідно з п. 6 Порядку Головні управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду на підставі
акту щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих,
узагальнюють і узгоджують довідку про
відшкодування Фондом Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, та до 20
числа місяця, наступного за звітним,
подають її відповідно до Пенсійного
фонду та Фонду соціального страхували
і випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, на підставі довідки
управлінь Пенсійного фонду та
управлінь виконавчої дирекції Фонду
страхування від нещасних випадків на
централізованому рівні, до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховують відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції правильно
вказав, що порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок отриманого
каліцтва на виробництві або
професійного захворювання не
врегульовує спірних відносин, які
виникли. Згаданий Порядок щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише при
відсутності спору. У випадку
відсутності згоди на підписання актів
з боку Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
вимоги по відшкодуванню таких сум
вирішуються в судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції .шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції правильно відмовив у
задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі - залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2011
року по справі № 2а-5215/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин