Справа № 804/149/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 рокусправа № 804/149/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
лютого 2014 року адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат" до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задоволено повністю: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення форми "Р" від
26.12.2013 року за № про сплату
податкового зобов'язання у розмірі 934
990, 50 грн., з яких: 623 327, 00 грн. - сума
заниженого ПДВ та 311 663, 50 грн. - сума
штрафних санкцій.

Не погодившись з постановою суду,
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів подала апеляційну скаргу, в
якій просила скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог позивача у повному
обсязі.

Апеляційна скарга відповідача
мотивована тим, що суд першої інстанції
не в повному обсязі з'ясував обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
і при прийнятті постанови, яка
оскаржується, мали місце порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
неправомірного рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
грудня 2013 року головним державним
ревізором-інспектором відділу
податкового супроводження підприємств
гірничо-металургійної галузі
Криворізького управління СДПІ з ОВП у
м. Дніпропетровську МГУМД Єрмолай М.П.,
на підставі п. 200.10 ст. 200 ПКУ проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з ПДВ за жовтень 2013 року ПАТ
"ЦГЗК", за наслідками якої складено акт
№10/32.3/00190977 від 05.12.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем ведення податкового обліку,
а саме включено до складу податкового
кредиту за жовтень 2013 року податкові
накладні за серпень, вересень 2013 року,
які заповнені з порушенням порядку їх
заповнення та не зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних
виписаних: ТОВ ВО "Ейвім" - податкова
накладна № 12 від 22.08.2013р. на загальну
суму 63 974,40грн. у т.ч. ПДВ 10 662,40грн.; ТОВ
"Інженерна фірма Імідж" - податкова
накладна № 16 від 29.08.2013р. на суму 4 197,64
грн. у т.ч. ПДВ 699,60грн.; ТОВ "Катена" -
податкова накладна № 96 від 23.09.2013р. на
суму 257 976,00 грн. у т.ч. ПДВ 42 996,00 грн.; КП
"Петрівське" - податкова накладна № 377
від 27.09.2013р. на суму 72 057,84грн. у т.ч. ПДВ 12
009,64грн.; ТОВ "Днепрспецремонт" -
податкова накладна № 3 від 27.09.2013р. на
суму 2 153 163,60грн. у т.ч. ПДВ 358 860,60грн.; ТОВ
"КАТ ЛТД" - податкова накладна № 2 від
27.09.2013р. на суму 151 632,12грн. у т.ч. ПДВ 25
272,02грн.; ТОВ "КАТ ЛТД" - податкова
накладна № 3 від 27.09.2013р. на суму 1 036
959,74грн. у т.ч. ПДВ 172 826,62грн.

На підставі вищевикладеного, в акті
перевірки зафіксовано порушення ПАТ
"Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат": п. 192.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201,
п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу
України, за якими занижено суму
податкового зобов'язання з ПДВ за
жовтень 2013 року на 623 327, 00 грн..

На підставі акту перевірки,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від
26.12.2013 року за № про сплату
податкового зобов'язання у розмірі 934
990, 50 грн., з яких: 623 327, 00 грн. - сума
заниженого ПДВ та 311 663, 50 грн. - сума
штрафних санкцій.

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення-рішення,
прийнятого на підставі акту перевірки,
є предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Проаналізувавши дані обставини справи
та правовідносини, що їм відповідають,
колегія суддів приходить до
наступного.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
-податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Додатки до податкової
декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

У відповідності до п. 198.6 ст. 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України
передбачається, що у разі відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до ч. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК України
визначено, що у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що разом з
декларацією за жовтень 2013 року ПАТ
"ЦГЗК" подало заяву зі скаргою на ТОВ ВО
"Ейвім", ТОВ ІФ "Імідж", ТОВ "Катена", КП
"Петрівське", ТОВ "ДНЕПРОСПЕЦРЕМОНТ",
ТОВ "КАТ ЛТД", щодо порушення останніми
порядку реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних та порядку
заповнення податкових накладних для
збереження свого права на формування
податкового кредиту відповідно до
вимог передбачених п.201.10.ст.201 ПК
України.

Про подання такої заяви ПАТ "ЦГЗК"
зробило відмітку у відповідному полі
Декларації.

Разом з тим, судом встановлено та не
заперечувалось сторонами по справі, що
підтверджуючі первинні документи
визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України було
надано ПАТ "ЦГЗК" до заяви-скарги разом
з Декларацією та повторно надано
листом від 20.11.2013 року вих. №7325/16.

Отже, матеріалами справи
підтверджується, що позивачем
використано право, яке надано платнику
податку відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК
України, на включення до податкового
кредиту сум податку на додану вартість
нарахованих (сплачених) на підставі
отриманих податкових накладних
протягом 365 календарних днів з дати
складання податкової накладної з
урахуванням вимог п. 201.10 ст. 201 ПК
України.

З урахуванням вказаних обставин
справи, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність формування
позивачем податкового кредиту на
підставі вказаних податкових
накладних, з огляду на це, висновки
податкового органу викладені в акті
перевірки про порушення позивачем
вимог Податкового кодексу України є
безпідставними та не підтвердженими
фактичними обставинами справи.

Згідно до п.п. 1,3 ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Таким чином, дослідивши дані обставини
справи та оцінивши докази надані
сторонами по справі у їх сукупності,
колегія суддів робить висновок про те,
що податкове повідомлення - рішення
форми "Р" від 26.12.2013 року за №
прийняте Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів не
відповідає п.п. 1,3 ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки винесене відповідачем на
підставі, у межах повноважень, але не у
спосіб, передбачений законодавством та
без урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, отже
тому є протиправним та підлягає
скасуванню, а позовні вимоги позивача є
цілком обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко