Справа № 803/1603/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/10988/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Коваля Р.Й.,

суддів:
Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Укртрансінспекції у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
02.08.2013 року у справі № 803/1603/13-а за
позовом ОСОБА_1 до управління
Укртрансінспекції у Волинській
області про визнання протиправною та
скасування постанови,

встановив:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до управління
Укртрансінспекції у Волинській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про застосування
фінансових санкцій.

Позивач вказував, що 03.06.2013 року
відповідачем винесено постанову за №
028335 про застосування відносно ОСОБА_1
фінансових санкцій у розмірі 1700,00 грн
за порушення абзацу 3 частини першої
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт». Оскільки він
на момент перевірки перевізником не
був, а автомобіль, який перевірявся
відповідачем, був переданий в оренду
ТзОВ «Імперія жирів», тому просив
визнати протиправною та скасувати
оскаржену постанову.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 02.08.2013 року
позов задоволено.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права й підлягає скасуванню з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
апелянта необхідно залишити без
задоволення з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
автомобіль-ний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» центральний
орган виконавчої влади з питань
автомобільного транспорту забезпечує
проведення державної політики на
автомобільному транспорті через
урядові органи державного управління
на автомобільному транспорті, службу
міжнародних автомобільних перевезень
та місцеві органи виконавчої влади і
органи місцевого самоврядування.

Згідно пункту 15 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1567 від
08.11.2006, під час проведення рейдової
перевірки перевіряється наявність
визначених ст.48 Закону документів.

Пунктом 21 цього Порядку визначено, що у
разі виявлення у ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт
відповідною формою.

У відповідності до статті 47 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
до внутрішніх перевезень вантажів
відносяться перевезення вантажів між
пунктами відправлення та призначення,
розташованими в Україні, та комплекс
допоміжних операцій, пов'язаних з цими
перевезеннями, а також технологічні
перевезення вантажів, що здійснюються
в межах одного виробничого об'єкта без
виїзду на автомобільні дороги
загального користування.

Автомобільні перевізники, водії, у
відповідності до статті 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт,
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для юридичної особи, що
здійснює вантажні перевезення на
договірних умовах, є: для
автомобільного перевізника - ліцензія
та документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством України; для водія -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, товарно-транспортна
накладна або інший визначений
законодавством документ на вантаж,
інші документи, передбачені
законодавством України.

Судом встановлено, що 18 квітня 2013 року
інспекторами управління
Уктрансінспе-кції у Хмельницькій
області проведено рейдову перевірку
транспортного засобу марки «IVECO FORD GB»,
номерний знак НОМЕР_1, на предмет
дотримання перевізником вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
вантажів.

Актом перевірки від 18 квітня 2013 року №
052639 встановлено, що вказаний вище
транспортний засіб згідно зі
свідоцтвом НОМЕР_5 належить ОСОБА_1
Перевіркою виявлені порушення,
відповідальність за які передбачена
статтею 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт»: надання
послуг з перевезення вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначено статтею 48 Закону України
«Про автомобільний транспорт» і
наказом наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07
червня 2010 року № 340 «Про затвердження
Положення про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів» (відсутня
індивідуальна контрольна книжка
реєстрації режимів праці та відпочинку
водія. Водій ОСОБА_2 з актом
ознайомився, але від надання пояснень
та його підписання відмовився (а.с.22).

На підставі висновків акта перевірки 18
квітня 2013 року управлінням
Уктрансінспекції у Волинській області
позивачу як перевізнику було винесено
припис № 035440 (а.с.6), а 03 червня 2013 року за
результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт прийнято
постанову № 028335 про застосування
фінансових санкцій у сумі 1700,00 грн
відповідно до абзацу 3 частини першої
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» (а.с.27).

Разом з тим судом встановлено, що
ОСОБА_1 дійсно є власником автомобіля
марки «IVECO FORD GB» реєстраційний номер
НОМЕР_1. Як видно із копії листа
управління державної автомобільної
інспекції Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області (УДАІ УМВС у Волинській
області) від 30 липня 2013 року № 11,
зазначений автомобіль зареєстрований
за ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_4; 14 лютого 2012 року
йому видане нове свідоцтво НОМЕР_5
(а.с.53).

З матеріалів справи видно, що 30 жовтня
2011 року між позивачем та ТзОВ «Імперія
жирів» укладено договір оренди
автомобіля марки «IVECO FORD GB»
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
напівпричіпу марки «GRAY ADAMS»
реєстраційний номер НОМЕР_3, з терміном
дії до 31 грудня 2015 року. Відповідно до
пункту 10.3 договору він замінює усі
попередні договори з тим самим
предметом (а.с.42 - 43). Актом від 30 жовтня
2011 року підтверджується факт передачі
ТзОВ «Імперія жирів» зазначеного вище
автомобіля (а.с.44).

З долучених відповідачем до акта
перевірки копій товарно-транспортних
накладних від 17 квітня 2013 року № Р495 та
№ Р457 слідує, що автоперевізником є
ТзОВ «Імперія жирів». Вантаж
перевозився за маршрутом
м.Нововолинськ - м.Хмельницький -
м.Чернів-ці (а.с.23).

Водій ОСОБА_2, вказаний в акті перевірки
від 18 квітня 2013 року № 052639, є
працівником ТзОВ «Імперія жирів», за
ним закріплено переданий на умовах
оренди автомобіль та навпричіп
позивача (а.с.49 - 51). З подорожнього листа
№ 842076 видно, що він виїхав з гаража ТзОВ
«Імперія жирів» 17 квітня 2013 року для
перевезення вантажу, вказаного в
товарно-транспортних накладних від 17
квітня 2013 року № Р495 та № Р457, та за
вказаним вище маршрутом (а.с.48).

Таким чином зібрані по справі докази
підтверджують, що позивач у даних
правовідносинах не є автомобільним
перевізником, а виступає власником
автомобіля марки «IVECO FORD GB»
реєстраційний номер НОМЕР_1 і
орендодавцем по відношенню до ТзОВ
«Імперія жирів», який використовував
автомобіль у власній господарській
діяльності і є перевізником.

Крім того судом першої інстанції вірно
встановлено, що постанова прийнята без
належного повідомлення позивача про
час і місце розгляду справи, що є
порушенням пунктів 25 - 27 Порядку № 1567.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів належними доказами
законність прийнятого рішення, а тому є
підстав для його скасування.

Частиною першою статті 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Укртрансінспекції у Волинській
області залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02.08.2013 року
в адміністративній справі № 803/1603/13-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
Р.Й. Коваль

Судді
В.В. Гуляк

Н.М. Судова-Хомюк