Справа № 343/2096/14-а
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2096/14-а
Провадження №: 2-а/0343/85/14
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої
суддi - Монташевич С. М.,

секретаря - Менделяк А. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Долинського
районного суду Івано-Франківської
області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС
взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Івано-Франківська сержанта міліції
Мельничука Івана Миколайовича про
оскарження (скасування) правового акту
індивідуальної дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить скасувати постанову
серії ПС1 № 408375 від 06.05.2014 року, винесену
інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Івано-Франківська
сержанта міліції Мельничука Івана
Миколайовича, а провадження по даній
адміністративній справі закрити за
відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення.

Свою позицію мотивує тим, що 06 травня
2014 року близько 07 год. 15 хв. він
здійснював рух по вул. Тисменицькій м.
Івано-Франківськ на автомобілі марки
«DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_2 зі
швидкістю 70-75 км/год. Приблизно в цей
час його зупинив інспектор ДПС, який
представився сержантом міліції
Мельничуком І.М. Як виявилось згодом,
причиною зупинки стало перевищення ним
швидкості руху в населеному пункті
більше, як на 20 км/год., за що
передбачена відповідальність згідно ч.
1 ст. 122 КУпАП. На підтвердження
викладеного інспектор зіслався на
покази приладу «Трукам» № 000663, на
якому, нібито, була зафіксована
швидкість його автомобіля, що
становила 83 км/год., однак сам прилад з
зображенням так і не продемонстрував.

Вислухавши заперечення стосовно
достовірності фіксації вказаної
швидкості саме його автомобіля,
враховуючи велику кількість
автомобілів, які рухались в той час в
обох напрямках, а також прохання надати
йому для ознайомлення дозвіл на
використання приладу "Трукам",
сертифікат відповідності приладу або
позитивний експертний висновок за
результатами державної експертизи у
сфері технічного захисту інформації,
відповідач не відреагував, а натомість
попросив надати йому для ознайомлення
посвідчення водія та реєстраційні
документи на автомобіль. Коли він
передав вищевказані документи
інспектору, останній попрямував з ними
до патрульного автомобіля ДПС, а через
деякий час повернувся і віддав їх,
після чого побажав щасливої дороги.
Жодного протоколу про адміністративне
правопорушення, а тим більше постанови
у справі про адміністративне
правопорушення, відповідач в його
присутності не складав та не виносив.

04 серпня 2014 року він отримав виклик до
відділу Державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції на 06.08.2014 рік, де йому стало
відомо про існування оскаржуваної
постанови. Даною постановою його було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 255 гривень.

У вищевказаній постанові вказано, що
він 06.05.2014 року в м. Івано-Франківськ по
вул. Тисменецькій, керуючи автомобілем
марки «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_2
перевищив швидкість руху в населеному
пункті більш, ніж на 20 км/год., швидкість
вимірювалась приладом «Трукам» № 000663.

З постановою, яку виніс вищевказаний
інспектор, він не згідний, оскільки
вона не відповідає дійсності, а також
вимогам закону та не містить жодних
переконливих доказів, якими керувався
інспектор при її винесенні.

Прилад "Трукам" на даний час не пройшов
необхідні випробування і не є
сертифікований в Україні. Крім цього,
на офіційних сайтах УКРСЕПРО
інформація про проведення
сертифікації в Україні та видачі
сертифікату відповідності на прилад
TruCam відсутня.

Відповідач проігнорував його прохання
надати докази того, що вимірювалася
швидкість руху саме його автомобіля та
що прилад «Трукам» пройшов державну
атестацію та провірку. Інспектор також
не спростував жодних доводів, які він
йому наводив, коли останній його
зупинив, а натомість зухвало їх
проігнорував. Всупереч нормам
законодавства відповідач, ввівши його
в оману, не оголосив оскаржувану
постанову, не вручив її копію, про що
свідчить відсутність його підпису в
графі «Примірник постанови отримав».
Натомість, вказав, що він відмовився
від підписання її, що не відповідає
дійсності. Вважає такі дії відповідача
зухвалими та такими, що грубо порушили
його права. Оскільки в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, вважає, що дану
постанову слід скасувати, а
провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, зіславшись на
вищевикладені обставини, просив позов
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час і день розгляду
справи був належним чином
повідомлений. З урахуванням цієї
обставини та положення ст. 128 КАС
України судом вирішено не відкладати
розгляд даної справи та вирішити її на
підставі наявних доказів.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши здобуті та
перевірені в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку, що
даний позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Пунктом 12.9 (б) Правил дорожнього
руху, затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306,
передбачено, що у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП до
адміністративної відповідальності
притягується водій транспортного
засобу за перевищення встановлених
обмежень швидкості руху в насленому
пункті більш, як на 20 км/год.

Згідно світлокопії постанови серії ПС1
№ 408375 від 06.05.2014 року ОСОБА_4 06.05.2014 року
о 07.16 год. в м. Івано-Франківськ вул.
Тисменицька , керуючи автомобілем
НОМЕР_1, перевищив встановлену
швидкість руху в населеному пункті
більше, як на 20 км/год, а саме рухався зі
швидкісю 83 км/год. Швидкість руху
вимірювалася приладом "Трукам" № 000663.
За це його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено на
нього адмінстягнення у вигляді штрафу
у розмірі 255,00 гривень (а.с. 7).

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчинені, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

П. 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року №14
"Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті"
зазначено, що зміст постанови по справі
про адміністративне правопорушення
має відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник чи
висловлених останнім доводів.

Як встановлено в судовому засіданні, в
інструкції по експлуатації приладу
"Трукам" у розділі 4 "Дорожні установки"
у пункті "Вибір місця розташування біля
дороги" описано, так званий, "Ефект
косинуса", який завжди працює на
стороні автомобіліста. У вказаній
інструкції є таблиці перерахунку
швидкості, яка показана на радарі, на
реальну швидкість (залежно від кута між
позицією приладу і напрямком руху
автомобіля). "Ефект косинуса" завжди
присутній при вимірах цим приладом і
залежить від кривизни дороги, відстані,
на якій розташований прилад від краю
дороги, і відстані між приладом і
автомобілем (а.с. 8-10). Однак, відповідач
не вказав цей кут та інші дані, які
впливають на правильність і точність
вимірювань. Тому суд приходить до
висновку, що дані вимірювального
приладу "Трукам" не можуть братись до
уваги при розгляді справи, оскільки
вони не є належними доказами.

При винесенні даного рішення суд також
враховує те, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, однак,
відповідач до суду не з'явився і не
представив жодних доказів, які б
спростували твердження позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
при винесенні постанови про вчинення
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1
КУпАП, в м. Івано-Франківськ
відповідачем було взято до уваги
покази приладу, з яких неможливо
встановити наявність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи та інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи. А тому суд вважає, що
постанову серії ПС1 № 408375 від 06.05.2014
року слід скасувати, а провадження по
даній адміністративній справі закрити
за недоведеністю наявності в діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС УКраїни, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі ст.ст. 122, 251, 258, 280, 289, 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року №14, п. 12-9 (б) Правил дорожнього
руху, керуючись ст.ст. 94, 160, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Івано-Франківська
сержанта міліції Мельничука Івана
Миколайовича про оскарження
(скасування) правового акту
індивідуальної дії (постанови серії
ПСІ № 408375 від 06.05.2014 р.) задовольнити.

Скасувати постанову серії ПСІ № 408375
від 06.05.2014 р., винесену інспектором ДПС
взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Івано-Франківська сержантом міліції
Мельничуком Іваном Миколайовичем, а
провадження по даній адміністративній
справі закрити за відсутністю складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі
73,08 (сімдесят три гривні 8 копійок)
гривні.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя: