Справа № 281/1195/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"06" жовтня 2014 р.
Справа № 281/1195/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на
постанову Лугинського районного суду
Житомирської області від "01" серпня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання зробити
перерахунок і виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського районного суду
Житомирської області від 01.08.2014 року
позов задоволено.

Визнано дії відповідача - Управління
Пенсійного фонду України у Лугинському
районі щодо відмови ОСОБА_3 у
перерахунку та виплаті коштів,
передбачених ст. ст. 39,50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Лугинському районі
провести нарахування та виплату ОСОБА_3
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особі, віднесеній до категорії
1, інваліду 2 групи в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком щомісячно,
передбаченої ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
застосуванням відповідної
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області зробити
перерахунок та виплатити ОСОБА_3
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення,
передбаченої ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
двох мінімальних заробітних плат
щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить постанову скасувати та
відмовити у задоволенні позову.
Зокрема, апелянт зазначає, що
фінансування витрат за вказаним
законом проводиться за рахунок коштів
Державного бюджету, в межах наданих
розрахунків та виділених коштів з
Державного бюджету.

Апеляційний розгляд справи
проводиться в порядку письмового
провадження за правилами,
встановленими ст. 197 КАС України.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Встановлено, що позивач є інвалідом,
інвалідність якого пов'язана з
наслідками аварії на ЧАЕС, віднесений
до 1 категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, а
також є непрацюючим пенсіонером та
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області, проживає
в зоні радіаційного забруднення.
Позивач отримує виплати згідно ст.ст. 39,
50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", але у меншому розмірі, ніж
визначено Законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати.

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата.

Згідно зі статтею 50 Закону особам
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах:

- інвалідам І групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІІ групи - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 22
Конституції України конституційні
права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Розрахунок додаткової пенсії та
доплату до пенсії позивачу здійснено,
виходячи із встановленого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому суд
обґрунтовано визнав дії Управління
Пенсійного фонду протиправними в
частині нарахування та виплати
позивачу пенсійних виплат не у
відповідності ст.ст. 39, 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Доводи апелянта щодо правомірності дій
у зв'язку з відсутністю джерел
фінансування на вказані виплати та
необхідність їх встановлення
бюджетним законодавством є
безпідставними, оскільки реалізація
встановленого законом права не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону, не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", проте
постановою від 23 листопада 2011 року № 1210
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
всупереч ст.ст. 39, 50 вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
встановлено фіксовані розміри сум, з
яких проводяться розрахунки пенсійних
виплат, при тому, що ці суми не
відповідають розмірам мінімальної
пенсії за віком та мінімальної
заробітної плати, а тому судом першої
інстанції обґрунтовано задоволено
вимоги позивача.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку пенсійних виплат є
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно зі статтею 28 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при
вирішенні цього спору, колегія суддів
приходить до висновку, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтею, наведеною вище,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком. Адже чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком. Тому посилання в апеляційній
скарзі з приводу помилкового
застосування норм вказаного закону до
спірних правовідносин є
безпідставними.

Щодо періоду, за який має бути
нараховано та виплачено пенсійні
виплати, то суд правильно визначив його
відповідно до ч.2 ст.99 КАС України - у
межах строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "01" серпня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановляння і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.Г. Охрімчук

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса,
2-а,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

4-третій особі: - ,