Справа № 826/17345/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
представника відповідачівБорисюк Л.П.,
Кобаля М.І., Собківа Я.М. Чайка О.С.
Кондратенко Л.В., Целікова В.В.
Воєводіна Р.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Міністерства
доходів і зборів України та Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 грудня 2013 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елант» до
Міністерства доходів і зборів України,
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Елант»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Міністерства доходів і
зборів України, Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві в якому просило:

визнати неправомірними дії ДПІ у
Шевченківському р-н м. Києва ДПС щодо
реєстрації податкових накладних та
Розрахунок коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної ТОВ «Елант» в Єдиному
реєстрі податкових накладних (надалі -
ЄРПН);

зобов'язати Відповідача-1, прийняти та
зареєструвати наступні податкові
накладні № 26 від 19.11.2012, № 38 від 19.11.2012, №
39 від 19.11.2012 та розрахунок № 3 від 01.10.2013
коригування кількісних та вартісних
показників до податкової накладної № 39
від 19.11.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 грудня 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправними дії
Міністерства доходів і зборів України
щодо неприйняття податкових
декларацій № 26 від 19.11.2012, № 38 від 19.11.2012,
№ 39 від 19.11.2012 та розрахунок № 3 від
01.10.2013 коригування кількісних та
вартісних показників до податкової
накладної № 39 від 19.11.2012.

Вважати прийнятими та зареєстрованими
в Єдиному державному реєстрі
податкових накладних податкові
накладні виписані Товариством з
обмеженою відповідальністю «Елант» з
моменту їх подання, зокрема:

№ 26 від 19.11.2012, що видане Товариству з
обмеженою відповідальністю «Екобуд»
(на суму 9 321,48 грн., із яких ПДВ - 1 553,58
грн.) - з 05.12.2012 р. в 09 годин 31 хвилин 46
секунд;

№ 38 від 19.11.2012, що видане Приватному
підприємству «СВ ДАЛС» (на суму 20 062,91
грн. із яких сума ПДВ - 3 343,82 грн.) - з
04.12.2012 р. в 17 годин 11 хвилин 50 секунд;

№ 39 від 19.11.2012, що видане Приватному
підприємству «СВ ДАЛС» (на суму 27 595,20
грн. із яких сума ПДВ - 4 599,20 грн.) - з
04.12.2012 р. в 20 годин 40 хвилин 41 секунд.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідачі, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернулися з
апеляційними скаргами, в яких
зазначають, що оскаржувана постанова
суду не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
а саме, судом першої інстанції неповно
з'ясовано та не доведено обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
20.02.2012 між позивачем та ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва було
укладено Договір № 170220121 про визнання
електронних документів, відповідно до
якого предметом Договору є визнання
податкових документів (податкової
звітності, реєстрів отриманих та
виданих податкових накладних з податку
на додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданих
Платником податків (позивачем) в
електронному вигляді із застосуванням
електронного цифрового підпису до
органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

Позивач засобами телекомунікаційного
зв'язку направив до податкового органу
у електронному вигляді ПН, а саме:

№ 26 від 19.11.2012, яке видане Товариству з
обмеженою відповідальністю «Екобуд»
(на суму 9 321,48 грн., із яких ПДВ - 1 553,58
грн.);

№ 38 від 19.11.2012, яке видане Приватному
підприємству «СВ ДАЛС» (на суму 20 062,91
грн. із яких сума ПДВ - 3 343,82 грн.);

№ 39 від 19.11.2012, яке видане Приватному
підприємству «СВ ДАЛС» (на суму 27 595,20
грн. із яких сума ПДВ - 4 599,20 грн.);

розрахунок № 3 від 01.10.2013 коригування
кількісних та вартісних показників до
ПН № 39 від 19.11.2013.

Однак, позивачу було надано
повідомлення (Квитанції № 1), в яких
повідомлялось про відмову проведення
реєстрації ПН, у зв'язку з помилкою, а
саме: місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документі не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(відправник: Шлюз прийому звітності
«ДПС України»). Крім того, в
повідомленні (Квитанції № 1) щодо
неприйняття розрахунку № 3 від 01.10.2013
коригування кількісних та вартісних
показників до ПН № 39 від 19.11.2013
значиться причиною наявна помилка про
відсутність ПН для покупця з ІПН 20
від 19.11.2012 № 39.

Вважаючи, що відповідачем-1 було
порушено права та охоронювані законом
інтереси позивача під час відмови в
проведенні реєстрації ПН та
розрахунку, останній звернувся до суду
з вищевказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, при здійсненні операцій з
постачання товарів/послуг платник
податку - продавець товарів/послуг
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну та зареєструвати її в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201
та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу,
протягом операційного дня продавцю
надсилається квитанція в електронному
вигляді у текстовому форматі про
неприйняття їх в електронному вигляді
із зазначенням причин.

Відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, єдиний
реєстр податкових накладних - реєстр
відомостей щодо податкових накладних
та розрахунків коригування, який
ведеться центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику, в
електронному вигляді згідно з наданими
платниками податку на додану вартість
електронними документами.

Механізм внесення відомостей, що
містяться у податковій накладній
та/або розрахунку коригування
кількісних і вартісних показників до
неї (далі - податкова накладна та/або
розрахунок коригування), до Єдиного
реєстру податкових накладних (далі -
Реєстр) платників податку на додану
вартість - продавців товарів (послуг),
звіряння даних, що містяться у виданих
платникам такого податку - покупцям
товарів (послуг) податковій накладній
та розрахунку коригування з
відомостями, які містяться у Реєстрі,
визначає Порядок ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі -
Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246,
внесення відомостей, що містяться у
податковій накладній та/або розрахунку
коригування, до Реєстру (далі -
реєстрація) здійснюється шляхом
подання протягом операційного дня
зазначених документів в електронній
формі Державній податковій службі з
використанням електронного цифрового
підпису та внесення відповідних
відомостей до Реєстру. Операційний
день триває з 0 до 23-ї години.

Після надходження податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронній формі до
державної податкової служби
здійснюється їх розшифрування,
перевіряється електронний цифровий
підпис, визначається відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, та проводиться їх
реєстрація (п. 7 Порядку № 1246).

Для підтвердження прийняття
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі (п. 8 Порядку № 1246).

Відповідно до п. 9 Порядку № 1246,
причиною відмови у прийнятті
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації є: 1)
наявність помилок; 2) відсутність в
Реєстрі відомостей, що містяться у
податковій накладній, яка коригується;
3) факт реєстрації податкової накладної
та/або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що підставою для відмови у
прийнятті податкових накладних
позивача є виявлення помилки, а саме:
«місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг (позивача у
даній справі), вказане у документі не
відповідає інформації Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» визначено,
що Єдиний державний реєстр юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців -
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців;
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (п. 45.2 ст. 45
Податкового кодексу України).

Як вбачається зі змісту направлених до
відповідача податкових накладних (№ 26
від 19.11.2012, № 38 від 19.11.2012, № 39 від 19.11.2012),
місцезнаходження позивача зазначено -
02096, м. Київ, вул. Сормовська, будинок 3.

Водночас, як вбачаться зі змісту
наданих позивачем Квитанцій про
відмову в проведенні реєстрації ПН (а
саме, щодо № 26 від 19.11.2012, № 38 від 19.11.2012,
№ 39 від 19.11.2012), дані податкових
накладних не були прийняті, оскільки
вони містять помилки, зокрема невірно
вказано місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг, оскілки
вказане не відповідає інформації з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, в Законі України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» (надалі -
Закон №755) визначено, що
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

При цьому, ЄДРПОУ створюється з метою
забезпечення державних органів, а
також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру (ч. 1 ст. 16
Закону № 755). Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін (ч. 1 ст. 18
Закону № 755).

Згідно з наявними в матеріалах справи
доказами, зокрема Довідки з ЄДРПОУ,
станом на дату подання податкових
накладених до ДРПН, юридичною адресою
позивача була: вулиця Сормовська,
будинок 3, м. Київ, 02096.

Місцезнаходження (податкова адреса),
вказана позивачем в зазначених
податкових накладних та інформація про
його місцезнаходження, внесена до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
повністю співпадають, а отже,
направлені позивачем до податкового
органу податкові накладні складені у
відповідності до вимог Податкового
кодексу України та Порядку № 1246.

Інших доказів та обґрунтувань на
підтвердження наявності підстав для
відмови у прийнятті вищезазначених
податкових накладних, поданих
позивачем, крім посилань на помилку -
«місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документах не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»,
відповідачі суду не надали.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних, направлених
позивачем податкових накладних з
підстав невідповідності вказаних в них
даних щодо місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг
інформації, що міститься в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

У відповідності до пункту 4.1
Тимчасового порядку надходження та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в
електронному вигляді до органів ДПС
України, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 26.11.2004 № 672 (далі -
Тимчасовий порядок), податкова
звітність до органів державної
податкової служби може бути подана
(надіслана) в електронному вигляді до
приймального шлюзу органу ДПС України
за допомогою програмних засобів та
будь-яких засобів телекомунікаційного
зв'язку, які гарантують доставку
електронного пакета звітних
документів платника податків до органу
ДПС протягом однієї години.

Пунктом 4.8 Тимчасового порядку
встановлено перелік заходів, які
здійснюють органи ДПС, для включення
платників податків в систему подання
податкової звітності в електронному
вигляді.

ДПІ районного рівня, зокрема,
здійснюють наступні заходи: отримання
від органу ДПС, де розташовано
приймальний шлюз, перевірених файлів
електронної податкової звітності
XML-формату з забезпеченням цілісності,
автентичності та конфіденційності
інформації при передачі електронної
податкової звітності (підрозділи
автоматизації процесів оподаткування);
імпорт отриманих та розшифрованих
файлів XML-формату до баз даних
податкової звітності з перевіркою їх
на наявність арифметичних помилок та
повноти заповнення податкових
декларацій (розрахунків, звітів,
довідок тощо) згідно з алгоритмами
контролю (підрозділи автоматизації
процесів оподаткування).

Орган ДПС, де розташовано приймальний
шлюз, зокрема, здійснює такі заходи:
прийом електронної податкової
звітності з перевіркою її на наявність
арифметичних помилок та повноти
заповнення податкових декларацій
(розрахунків, звітів, довідок тощо)
згідно з алгоритмами контролю
(підрозділи автоматизації процесів
оподаткування); передача до ДПІ
перевірених файлів електронної
податкової звітності XML-формату з
забезпеченням цілісності,
автентичності та конфіденційності
інформації (підрозділи автоматизації
процесів оподаткування).

Згідно Переліку органів ДПС України, де
будуть розміщені приймальні шлюзи
податкової звітності в електронному
вигляді, який є додатком 2 до наказу
Державної податкової адміністрації
України від 26.11.2004 № 672, приймальний
шлюз податкової звітності в
електронному вигляді розміщений в ДПС
у м. Києві (зона дії приймального шлюзу -
м. Київ), ДПС України (зона дії
приймального шлюзу - Україна).

Згідно п. 2 Указу Президента «Про
Міністерство доходів і зборів України»
від 18.03.2013 № 141/2013 Міністерство доходів
і зборів України є правонаступником
Державної податкової служби України та
Державної митної служби України, що
реорганізуються.

Єдиний державний реєстр податкових
накладних є інформаційним ресурсом
Міністерства доходів і зборів України,
у зв'язку з чим судом першої інстанції
вірно зазначено, що Міністерство
доходів і зборів України є належним
відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, дії відповідача
щодо не прийняття до реєстрації
податкових накладних ТОВ «Елант» № 26
від 19.11.2012, № 38 від 19.11.2012, № 39 від 19.11.2012,
є протиправними.

Крім того, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції в резолютивній
частині оскаржуваної постанови вірно
зазначено, що податкову накладну
потрібно вважати прийнятою, враховуючи
при цьому позицію Вищого
адміністративного суду України,
викладену в листі від 24.10.2013 № 1486/12/13-13, в
якому зазначено, що резолютивна
частина постанови адміністративного
суду про задоволення позовних вимог у
справі, предметом оскарження в якій є
протиправність неприйняття податкової
накладної для реєстрації, з
урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинна містити висновок про визнання
протиправним неприйняття податкової
накладної для реєстрації, а також
зазначення того, що податкову накладну
потрібно вважати прийнятою та
зареєстрованою протягом операційного
дня, коли її було надіслано платником
податку (із зазначенням дати).

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Міністерства
доходів і зборів України та Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 грудня 2013 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Л.П. Борисюк М.І.
Кобаль Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 07.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Кобаль М.І.

Собків Я.М.