Справа № 815/613/14
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/37957/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко
Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В., секретар
Малина Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Одеського
прикордонного загону про визнання дій
протиправними, визнання протиправними
та скасування наказів, поновлення на
попередній військовій посаді за
касаційною скаргою Одеського
прикордонного загону на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Одеського
прикордонного загону, в якому просив
визнати протиправними дії відповідача
щодо виключення ОСОБА_4 зі списків
особового складу без повного
розрахунку за матеріальним
забезпеченням, визнати протиправними
та скасувати накази відповідача №
553-ос від 25 листопада 2013 року та № 596-ос
від 24 грудня 2013 року в частині, що
стосується ОСОБА_4, та поновити
позивача на військовій посаді, яку він
займав до звільнення.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_4
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року скасовано та прийнято нову
постанову про часткове задоволення
позову. Визнано протиправними та
скасовано накази Одеського
прикордонного загону Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України від 25
листопада 2013 року № 553-ос та від 24
грудня 2013 року № 596-ос в частині, що
стосується ОСОБА_4 Поновлено ОСОБА_4 на
посаді інспектора прикордонної служби
1 категорії 3-го відділення інспекторів
прикордонної служби відділу
прикордонної служби «Одеса». В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26 червня 2014 року та залишити в силі
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
розгляді справи, перевіривши доводи
касаційної скарги та правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах, встановлених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
військову службу за контрактом в
Державній прикордонній службі України
та наказом командира 1 загону морської
охорони Південного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України № 377-ос від 07 листопада
2012 року був призначений на посаду
інспектора прикордонної служби 1
категорії - водолаз відділення
спеціальних дій на воді 1 загону
морської охорони Південного
регіонального управління.

На підставі наказу командира Одеського
загону морської охорони від 31 липня
2013 року № 329-аг проведено службове
розслідування по факту неприбуття на
службу у визначений час та відсутності
без поважної причини на робочому місці
начальника відділу експлуатації та
спеціальної підготовки штабу
Одеського загону морської охорони
капітана 2-го рангу ОСОБА_1.

За результатами проведеного
службового розслідування наказом
Одеського загону морської охорони
Південного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
від 02 серпня 2013 року № 339-ос «Про
результати службового розслідування»
на інспектора прикордонної служби 1
категорії - водолаза відділення
спеціальних дій на воді відділу
спеціальних дій на воді старшину 1
статті ОСОБА_4 за порушення вимог ст. ст.
1-4 Розділу І Дисциплінарного Статуту
Збройних Сил України, ст. 13 Статуту
внутрішньої служби Збройних Сил
України, введення в оману старшого
начальника, невиконання в повному
обсязі вимог, визначених в Рішеннях
Колегій Держприкордонслужби України,
Південного регіонального управління
щодо зміцнення військової дисципліни
та правопорядку, дотримання основних
понять ввічливості, поваги до себе та
оточуючих накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді «сувора догана» та
позбавлено надбавки за виконання
особливо важливих завдань за серпень
2013 року.

Наказом командира 1 загону морської
охорони Південного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України № 203-ОС від 10 вересня 2013
року ОСОБА_4 було направлено для
подальшого проходження служби до
Одеського прикордонного загону
Південного регіонального управління
Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника Одеського
прикордонного загону від 02 жовтня 2013
року № 583-аг призначено службове
розслідування за фактом неприбуття в
підрозділ відділу прикордонної служби
«Одеса» сержанта ОСОБА_4

За результатами проведеного
службового розслідування наказом
начальника Одеського прикордонного
загону Південного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України № 471-ос від 17 жовтня 2013
року «Про підсумки службового
розслідування» ОСОБА_4 за вчинення
дисциплінарного проступку, який
виразився у неприбутті 29 вересня 2013
року на службу без поважних причин, що
призвело до порушення вимог ст. ст. 11, 12,
16 Статуту внутрішньої служби Збройних
сил України, вимог Колегії
Адміністрації Державної прикордонної
служби України № 1, 2 оголошено догану
та позбавлено премії за жовтень 2013 року
в розмірі 20 %.

Згідно аркушу попередження від 24
жовтня 2013 року ОСОБА_4 був попереджений
про звільнення у зв'язку з
систематичним невиконанням умов
контракту військовослужбовцем.

Наказом начальника Одеського
прикордонного загону Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України № 553-ос від
25 листопада 2013 року розірвано контракт
та звільнено сержанта ОСОБА_4 з
військової служби в запас Збройних Сил
України згідно ст. 26 ч. 6 п. «и» Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» (через систематичне
невиконання умов контракту
військовослужбовцем).

Наказом начальника Одеського
прикордонного загону Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України № 596-ос від
24 грудня 2013 року згідно з Законом
України «Про військовий обов'язок і
військову службу», Положення про
проходження громадянами України
військової служби в Державній
прикордонній службі України ОСОБА_4
виключено зі списків особового складу
загону та усіх видів забезпечення.

Згідно довідки щодо розрахунку при
звільненні сержанта ОСОБА_4 та
розрахунково-платіжної відомості з
позивачем станом на дату звільнення
проведено повний розрахунок по
грошовому утриманню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач правомірно був звільнений зі
служби у зв'язку з систематичним
невиконанням умов контракту.
Систематичне неналежне виконання
службових обов'язків та порушення
військової дисципліни ОСОБА_4 знайшли
своє підтвердження в ході службових
розслідувань. Накази відповідача в
частині звільнення ОСОБА_4 видані на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позов, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що атестація позивача
була проведена не в рамках щорічного
оцінювання, відповідач не дотримався
двохмісячного строку попередження про
дострокове звільнення ОСОБА_4 з
військової служби.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з такими висновками суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

В п. 1 Контракту про проходження
громадянами України військової служби
в Державній прикордонній службі
України, форма якого затверджена в
Додатку № 1 до Положення про
проходження громадянами України
військової служби в Державній
прикордонній службі України,
затвердженого Указом Президента
України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009,
зазначено, що громадянин України
ознайомившись із законами та іншими
нормативно-правовими актами України,
які регулюють порядок проходження
громадянами України військової служби
в Державній прикордонній службі
України, добровільно вступає на
військову службу за контрактом і бере
на себе зобов'язання: протягом дії
цього Контракту проходити військову
службу на умовах і в порядку,
встановлених Положенням про
проходження громадянами України
військової служби в Державній
прикордонній службі України, іншими
нормативно-правовими актами, що
визначають порядок проходження
військової служби, та цим Контрактом;
додержуватись Конституції України,
законів України, статутів Збройних Сил
України, Кодексу професійної етики
військовослужбовця Державної
прикордонної служби України та інших
нормативно-правових актів з питань, що
регламентують проходження військової
служби, а також виконувати накази
старших начальників.

Законом України «Про Дисциплінарний
статут Збройних Сил України»
затверджено Дисциплінарний статут
Збройних Сил України, згідно з
преамбулою якого цей Статут визначає
сутність військової дисципліни,
обов'язки військовослужбовців щодо її
додержання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, права
командирів щодо їх застосування, а
також порядок подання і розгляду заяв,
пропозицій та скарг. Усі
військовослужбовці Збройних Сил
України незалежно від своїх військових
звань, службового становища та заслуг
повинні неухильно керуватися вимогами
цього Статуту. Дія Дисциплінарного
статуту Збройних Сил України
поширюється на Державну прикордонну
службу України, Службу безпеки України,
внутрішні війська Міністерства
внутрішніх справ України, війська
Цивільної оборони України та інші
військові формування, створені
відповідно до законів України,
Державну спеціальну службу транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного
статуту Збройних Сил України у разі
невиконання (неналежного виконання)
військовослужбовцем своїх службових
обов'язків, порушення
військовослужбовцем військової
дисципліни або громадського порядку
командир повинен нагадати йому про
обов'язки служби, а за необхідності -
накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного
статуту Збройних Сил України під час
накладення дисциплінарного стягнення
та обрання його виду враховується:
характер та обставини вчинення
правопорушення, його наслідки,
попередня поведінка
військовослужбовця, а також тривалість
військової служби та рівень знань про
порядок служби.

Згідно п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» контракт припиняється
(розривається), а військовослужбовці,
які проходять військову службу за
контрактом, звільняються з військової
служби у зв'язку із систематичним
невиконанням умов контракту
військовослужбовцем.

Система має місце у разі вчинення
військовослужбовцем дисциплінарного
проступку після застосування до нього
дисциплінарного стягнення, яке не
втратило юридичної сили.

Пунктом 284 Положення про проходження
громадянами України військової служби
в Державній прикордонній службі
України передбачено, що
військовослужбовця може бути
звільнено з військової служби у зв'язку
із систематичним невиконанням умов
контракту військовослужбовцем в разі,
коли протягом останніх 12 місяців за
неналежне виконання або відмову від
виконання взятих на себе під час
укладання контракту про проходження
військової служби чи контракту про
навчання обов'язків він два або більше
разів притягувався до матеріальної,
адміністративної, кримінальної або на
підставі письмового наказу, до
дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 на підставі письмових наказів у
період з серпня 2013 року по жовтень 2013
року двічі притягувався до
дисциплінарної відповідальності за
порушення військової дисципліни, у
зв'язку з чим наказом від 25
листопада 2013 року позивача було
звільнено зі служби за систематичне
невиконання умов контракту.

Пунктом 36 Положення про проходження
громадянами України військової служби
в Державній прикордонній службі
України встановлено, що про дострокове
припинення (розірвання) контракту з
ініціативи командування
військовослужбовець письмово
попереджається начальником органу
Держприкордонслужби, в якому він
проходить військову службу за
контрактом, не пізніше ніж за два
місяці до виконання наказу про
виключення зі списків особового складу
цього органу.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд апеляційної інстанції помилково
застосував до спірних правовідносин
Положення про проходження громадянами
України військової служби у Збройних
Силах України, затверджене Указом
Президента України від 10 грудня 2008 року
№ 1153/2008, та Інструкцю про організацію
виконання Положення про проходження
громадянами України військової служби
у Збройних Силах України, затверджену
наказом Міністра оборони України № 170
від 10 квітня 2009 року, а тому дійшов
хибного висновку про недотримання
відповідачем строку попередження
позивача про дострокове звільнення з
військової служби.

З огляду на встановлені обставини
справи та вимоги чинного
законодавства, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність в діях позивача
систематичного невиконання умов
контракту, дотримання відповідачем
встановленого пунктом 36 Положення про
проходження громадянами України
військової служби в Державній
прикордонній службі України строку
попередження позивача про дострокове
розірвання контракту, а відтак і про
правомірність оскаржуваних наказів
про звільнення позивача та виключення
його зі списків особового складу
загону.

Відповідно до ч. 1 ст. 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

За таких обставин, колегія суддів,
перевіривши в межах касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що апеляційний
суд помилково скасував законне і
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, а тому постанова
апеляційного суду підлягає скасуванню,
а постанова суду першої інстанції -
залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Одеського
прикордонного загону задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року скасувати, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 03
березня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало