Справа № 875/244/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 875/244/14
Суддя-доповідач: Грибан
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів :

головуючий суддя -
Грибан І. О.

судді -
Беспалов О. О., ПаріновА.Б.

за участю:

секретар с/з -
Печенюк Р.В.

позивач -
ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні у місті Києві
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови Центральної
виборчої комісії від 30 вересня 2014року
№ 1374 в частині та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2014 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до
Центральної виборчої комісії, в якому
просив скасувати постанову
Центральної виборчої комісії від 30
вересня 2014року №1374 «Про відмову в
реєстрації кандидатів у народні
депутати України ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5.» в частині відмови в
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі № 133
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року та
повернення внесеної грошової застави;
зобов'язати Центральну виборчу комісію
зареєструвати ОСОБА_3 кандидатом у
народні депутати України.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що 25 вересня 2014 року,
відповідно до вимог ст. 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» він подав до Центральної
виборчої комісії заяву про
самовисування для реєстрації його
кандидатом в народні депутати України
в одномандатному окрузі. До заяви
позивачем додано такі документи:
автобіографію, документ про внесення
грошової застави, фотокартки,
ксерокопію першої та другої сторінки
паспорту, передвиборну програму
кандидата в народні депутати України.

За результатами розгляду поданих
позивачем документів ЦВК постановою №
1374 від 30.09.2014 року відмовила у
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_3.

Підставою для відмови у реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в оскаржуваній постанові відповідач
зазначив невідповідність вимогам п. 2
ч.2 ст. 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» від 17.11.2011
р. № 4061-VI (далі - Закон № 4061)
автобіографії позивача.

Зокрема, відповідач у оскаржуваній
постанові вказував на відсутність в
автобіографії відомостей щодо
громадянства із зазначенням часу
проживання на території України,
громадської роботи (у тому числі на
виборних посадах), адреси місця
проживання, контактного номера
телефону.

Позивач вважає вказані у постанові
підстави для відмови у його реєстрації
кандидатом неправомірними, оскільки
ним виконані всі умови визначені ст.55
Закону та подані всі необхідні
документи.

Разом з тим, позивач не заперечує, що
зміст поданої ним автобіографії не
відповідав в повній мірі вимогам п.2 ч.2
ст.55 Закону. Однак вважає, що ЦВК
відповідно до ч.3 ст.60 Закону мала б
надати йому можливість виправити
виявлені помилки та неточності, або ж
виправити їх самостійно, відповідно до
постанови ЦВК №965 від 16.09.2014р.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
в позовній заяві.

Відповідач явку свого представника в
судове засідання на розгляд справи не
забезпечив. Заперечення щодо позовних
вимог суду не подав.

Розглядаючи справу в межах заявлених
позовних вимог, дослідивши подані в
справі докази, суд приходить до
наступного висновку.

Спір між сторонами виник в сфері
правовідносин пов'язаних з виборчим
процесом, зокрема щодо реалізації
позивачем права бути обраним до
органів державної влади ( в даному
випадку - народним депутатом України).

Згідно з ч. 2 ст. 76 Конституції України
народним депутатом України може бути
обрано громадянина України, який на
день виборів досяг двадцяти одного
року, має право голосу і проживає в
Україні протягом останніх п'яти років.

Такі ж положення закріплені в ч. 1, ч. 2
ст. 9 Закону України «Про вибори
народних депутатів України « (далі -
Закон №4061).

Відповідно ч. 1 ст. 55 Закону № 4061
Центральна виборча комісія реєструє
кандидата у депутати у відповідному
окрузі за умови отримання нею
визначених документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 4061
Центральна виборча комісія відмовляє в
реєстрації кандидата (кандидатів) у
депутати в разі:

1) порушення вимог частин четвертої,
п'ятої статті 52 цього Закону;

2) відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону;

3) припинення громадянства України
кандидата у депутати;

4) вибуття особи, висунутої кандидатом у
депутати, за межі України для
проживання чи з метою отримання
політичного притулку;

5) визнання особи, висунутої кандидатом
у депутати, недієздатною;

6) набрання щодо особи, висунутої
кандидатом у депутати, законної сили
обвинувальним вироком суду за вчинення
умисного злочину;

7) виявлення обставин, які позбавляють
особу, висунуту кандидатом у депутати,
права бути обраною депутатом
відповідно до статті 9 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з довідки ЦВК про прийняття
документів, позивач 25.09.2014 р. об 12 год. 00
хв. звернувся особисто (з пред'явленням
паспорта громадянина України) до
Центральної виборчої комісії з заявою
про самовисування кандидатом у народні
депутати України (1 арк.). До заяви
позивачем додано автобіографію
кандидата в депутати: на паперовому
носії (1 арк.), в електронному вигляді;
документ про внесення грошової застави
- квитанція (1 арк.); 4 фотографії
кандидата в депутати розміром 4х6: на
паперовому носії (4 фото), в
електронному вигляді; ксерокопії 1, 2
сторінок паспорта громадянина України
кандидата в депутати (2 арк.);
передвиборна програма кандидата у
депутати: на паперовому носії (2 арк.), в
електронному вигляді, інші документи: 3
флешки.

Частиною 2 ст. 55 Закону № 4061 визначено
обов'язкові вимоги до змісту та
відомостей, що повинні бути зазначені в
автобіографії.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 цього ж закону
автобіографія обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості.

Колегією суддів досліджено копію
автобіографії позивача.

Натомість, автобіографія не містить
таких обов'язкових складових, як:
відомості щодо громадянства із
зазначенням часу проживання на
території України; громадської роботи
(у тому числі на виборних посадах);
контактного номера телефону; а
зазначена в ній адреса, не вказана як
місце постійного проживання.

Колегія суддів звертає увагу, що норма
ч.2 ст. 55 Закону № 4061 носить ознаки
імперативності та кореспондується з ч.
3 ст. 60 Закону № 4061, відповідно до якої
помилки і неточності, виявлені в
поданих кандидатами на реєстрацію
документах, підлягають виправленню і
не є підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати.

Отже, визначальним для вирішення даної
справи є встановлення колегією суддів
ступеню недоліків у документах,
поданих позивачем до Центральної
виборчої комісії, з огляду на те, що
відповідач вважає їх суттєвими
настільки, що вказані документи з точки
зору їх інформативності не можуть
вважатися поданими взагалі, натомість,
позивач вважає такі недоліки
формальними і, як наслідок, такими, що
не можуть негативно вплинути на його
право бути обраним.

В такому випадку колегія суддів
звертає увагу на те, що за своєю суттю
автобіографія - це документ, у якому
особа, що скла дає його, подає опис
свого життя та діяльності в хро
нологічній послідовності.

Автобіографія складається у довільній
формі, проте, у зв'язку зі специфікою
мети її написання може мати
направленість на висвітлення тих чи
інших конкретних обставин.

Обов'язковість висвітлення певних
подій свого життя в автобіографії
зазвичай пов'язана з розкриттям
особистих якостей автора, що можуть
сприяти або суперечити меті її
написання.

Так у відповідності до ч. 8 ст. 59 Закону
№ 4061 перелік кандидатів у депутати,
зареєстрованих в одномандатному
окрузі, із зазначенням прізвища,
власного імені (всіх власних імен), по
батькові (за наявності), числа, місяця,
року і місця народження, громадянства
із зазначенням часу проживання на
території України, відомостей про
освіту, посаду (заняття), місце роботи,
партійність, місця проживання,
відомостей про наявність чи
відсутність судимості, суб'єкта
висування у семиденний строк після
закінчення реєстрації кандидатів у
депутати в одномандатному окрузі
оприлюднюється Центральною виборчою
комісією в газетах «Голос України»,
«Урядовий кур'єр» та на офіційному
веб-сайті Центральної виборчої
комісії.

Статтею 63 Закону № 4061 закріплено
забезпечення можливості доступу
виборця до різнобічної, об'єктивної та
неупередженої інформації, потрібної
для здійснення усвідомленого,
поінформованого, вільного вибору.

Приховування чи неусвідомлене не
зазначення позивачем повного переліку
обов'язкових відомостей може мати
вплив на усвідомленість та
поінформованість такого вибору
виборцем, що на думку колегії суддів є
неприпустимим.

Європейським Судом з прав людини була
висловлена позиція з даного приводу у
справі «Краснов та Скуратов проти
Російської Федерації» (Страсбург, 19
липня 2007 року), розглядаючи яку Суд
дійшов наступного висновку.

«Істинність інформації, що вимагається
про кандидата дозволяла виборцям
зробити обдуманий вибір на підставі
повної та точної інформації,
зазначеній в виборчому бюлетені. Ці
вимоги були пропорційні обмеженням
права брати участь у виборах в якості
кандидата та були необхідні в
демократичному суспільстві для
забезпечення вільного волевиявлення
виборців. Законність виборів
підсилюється санкціями за порушення
закону про вибори, такими як відмова в
реєстрації кандидата чи скасування
реєстрації. У випадку з заявниками
даної скарги їх дискваліфікація не
порушила їх право брати участь у
виборах в якості кандидатів, оскільки є
результатом невиконання самими
заявниками вимог законодавства про
вибори…».

«Європейський Суд вважає, що вимога
надавати інформацію про роботу
кандидата та його членство в
політичній партії слугує для того, щоб
надати можливість виборцям зробити
аргументований вибір з врахуванням
професійного та політичного минулого
кандидата на виборчу посаду. Також
безспірним є законність прохання
кандидатів на виборчу посаду, щоб
надана ними інформація максимально
відповідала дійсності, щоб виборці не
вводились в оману неправдивими
заявами. Таким чином, Європейський Суд
приходить до висновку, що висунута
кандидату в члени державного
законодавчого органу вимога надати
відповідну дійсності інформацію про
свою зайнятість і партійну
приналежність є законною ціллю за
змістом ст. 3 Протоколу № 1 до
Конвенції».

Так, положення ч.3 ст. 60 Закону № 4061 не
дозволяє відмовляти у реєстрації
кандидатом за умови наявності помилок
або неточностей у поданій інформації.

Натомість, колегія суддів вважає, що за
умови відсутності такої інформації
взагалі зміни до такої інформації або
виправлення внесені бути не можуть.

Зважаючи на те, що особа має подавати в
автобіографії опис свого життя та
діяльності в хро нологічній
послідовності, дописування певної
інформації шляхом уточнення є
неможливим з огляду на порушення
принципу хронологічності викладу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у
випадку невідповідності автобіографії
встановленим вимогам, приведення її у
відповідність може бути здійснене
шляхом заміни попередньої
автобіографії на нову, при цьому
попередня буде вважатися неподаною з
огляду на відсутність на законодавчому
рівні процедури здійснення такої
заміни.

Таким чином, висновок відповідача про
наявність підстав вважати
автобіографію, що не містить
обов'язкових вимог, неподаною, на думку
колегії суддів в розрізі ст. 63 Закону №
4061 є справедливим.

З огляду на викладені обставини, на
виконання п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у
відповідності до якого у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
колегія суддів допускає можливість
відмови у реєстрації позивача у зв'язку
з неподанням документів, передбачених
Законом № 4061, з огляду на їх не
існування у вигляді, що відповідатиме
меті складання такого документу.

Колегія суддів вважає, що не зазначення
в автобіографії таких обов'язкових
реквізитів, як відомості щодо
громадянства із зазначенням часу
проживання на території України,
громадської роботи (у тому числі на
виборних посадах) - не може вважатись
помилкою чи неточністю в розумінні
частини третьої ст. 60 Закону № 4061,
оскільки ці вимоги прямо передбачені
законом і обов'язок їх внесення до
біографії покладено на особу, яка подає
документи щодо реєстрації кандидатом у
депутати.

Вказані обставини виключають
можливість виправлення
невідповідності відомостей у поданих
документах, оскільки відсутні самі
відомості. А від так, доводи позивача
щодо виправлення ЦВК виявлених
неточностей після реєстрації особи
кандидатом є неспроможними.

Дотримуючись принципу верховенства
права, визначеного ст. 8 КАС України,
відповідно до якого людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість держави, колегія суддів
приходить до висновку, що ухилення чи
несвідоме приховування інформації, яка
має вплив на волевиявлення виборця, є
неприпустимим в правовій державі.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону № 4061
усі кандидати у народні депутати
України мають рівні права і можливості
брати участь у виборчому процесі.

Колегія суддів не має права ставити
імперативність даної норми під сумнів
шляхом скасування оскаржуваної
постанови і визнання тим самим
привілейованого становища позивача в
порівнянні з іншими кандидатами, які
незалежно від їх бажання зобов'язані
висвітлювати біографічні відомості в
порядку п. 2 ч. 2 ст. 55 Закону № 4061.

У відповідності до ст. 8 Конституції в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Цей принцип є непорушним і оскаржуване
рішення йому не суперечить в розрізі
забезпечення рівності кандидатів у
депутати між собою, донесення до
виборця інформації, що може вплинути на
його вибір, закріплення на
законодавчому рівні обов'язкових вимог
до написання автобіографії.

Таким чином, надавши оцінку
встановленим у справі обставинам та
доказам, відповідно до вимог ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду,
врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно
до якої суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для скасування оскаржуваного
рішення, а тому вважає за необхідне
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Керуючись статтями 17, 160, 161, 162, 163, 172, 177
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Центральної виборчої
комісії про визнання протиправною та
скасування постанови Центральної
виборчої комісії від 30 вересня 2014року
№ 1374 в частині та зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
у дводенний строк з дня її
проголошення.

Головуючий суддя

І. О. Грибан

Суддя

О. О.
Беспалов

Суддя

А.Б.Парінов

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.