Справа № 825/1154/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1154/14
1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Бабенку Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Іванівка АГ» на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Іванівка
АГ» до Відділу державної виконавчої
служби Чернігівського районного
управління юстиції, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Імперія-Агро»,- про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Іванівка
АГ» звернулося до Чернігівського
окружного адміністративного суду із
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
районного управління юстиції, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Імперія-Агро», - та
просило скасувати постанову про
стягнення виконавчого збору ВП №42250290
від 19.03.2014.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що Законом
України «Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця зупинити виконавче
провадження у разі подання заяви про
розстрочку або відстрочення виконання
рішення суду. Про наявність поданої до
суду заяви про розстрочку виконання
рішення суду по справі №927/1104/13
державного виконавця повідомлено
18.03.2014, проте даним правом останній не
скористався. За таких обставин, апелянт
вважає постанову про стягнення
виконавчого збору ВП № 42250290 від 19.03.2014
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явилися у судове
засідання, дослідивши й
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги і докази на її підтвердження,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
27.02.2014 заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського районного управління
юстиції Веремій І.М. винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
№42250290 щодо виконання наказу
Господарського суду Чернігівської
області від 11.02.2014 по справі №927/1104/13 про
стягнення заборгованості з ТОВ
«Агрофірма «Іванівка АГ» на користь
ТОВ «Імперія-Агро». Строк на
добровільне виконання вказаного
наказу господарського суду
Чернігівської області встановлений до
05.03.2014, але в зв'язку із несвоєчасним
отриманням постанови боржником
(отримано позивачем лише 13.03.2014),
відповідачем відкладено проведення
виконавчих дій до 18.03.2014, -про що
винесено відповідну постанову.

04 Березня 2014 року позивач звернувся до
Господарського суду Чернігівської
області із заявою про розстрочення
виконання рішення по справі № 927/1104/13,
про що листом вих. №102 від 18.03.2014
повідомив відповідача і просив
зупинити виконавче провадження.

19 Березня 2014 року у виконавчому
провадженні ВП №42250290 заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
районного управління юстиції Веремій
І.М. винесена постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору в сумі 18121,24
грн.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що постанова
про стягнення виконавчого збору ВП №
42250290 від 19.03.2014 винесена на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом. А в разі невиконання
рішення немайнового характеру в строк,
встановлений для добровільного його
виконання, з боржника після повного
виконання рішення в тому ж порядку
стягується виконавчий збір у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника -
громадянина і в розмірі п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - з боржника - юридичної особи.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 26.12.2003 року
№ 14 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження», витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
стягуються за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній не
виконав рішення добровільно в
установлений для цього строк і воно
було виконано примусово.

Тобто, постанови державного виконавця
про стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та без поважних
причин. Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Агрофірма «Іванівка АГ» наказ
Господарського суду Чернігівської
області встановлений в строк,
встановлений постановою відповідача
для добровільного виконання (до 05.03.2014)
не виконало.

Посилання апелянта на те, що державний
виконавець не використав надане йому
право на зупинення виконавчого
провадження у зв'язку із зверненням
боржника до суду із заявою про
розстрочення виконання рішення як на
підставу протиправності оскаржуваної
постанови, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки стаття 37
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає вичерпний
перелік обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження. Такої обставини, як
зупинення виконавчого провадження у
разі звернення боржника до суду із
заявою про розстрочення виконання
рішення, вказана стаття Закону не
містить.

Водночас, статтею 38 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право державного виконавця на
зупинення виконавчого провадження у
разі звернення з такою заявою до суду
державного виконавця, а не боржника.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження, а тому
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, - з огляду
на що підстави до скасування
оскаржуваного судового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Іванівка АГ» залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 30
вересня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.