Справа № 2а-2635/10/2470
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 2а-2635/10/2470

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Огородника А.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області до
ОСОБА_1 про застосування санкції, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.
Чернівцях (далі-позивач) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
приватного підприємця ОСОБА_1
(далі-відповідач) про застосування
санкції, пов'язаної із забороною
організації і проведення азартних ігор
на території України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що в ході
опрацювання отриманої інформації
працівниками ВПМ ДПІ у м. Чернівці
встановлено порушення відповідачем
вимог Закону України "Про заборону
грального бізнесу в Україні", а саме:
надання послуг у сфері грального
бізнесу.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату час і місце
судового розгляду, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.11 ст. 35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресу з неналежних від суду
причин, вважається що повістка вручена
належним чином.

Також, позивач надав суду клопотання
про заміну належного позивача, в якому
просив замінити Державну податкову
інспекцію у м. Чернівці на Державну
податкову інспекцію у м. Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області у зв'язку з її
реорганізацією.

Представник позивача надав клопотання,
відповідно до змісту якого просить
розглянути справу у порядку письмового
провадження.

До початку судового розгляду
представником відповідача подано
клопотання про розгляд справи за
відсутності приватного підприємця
ОСОБА_1 та його представника.

За таких обставин, суд, керуючись
положеннями ч.ч.4,6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) вважає за можливим
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

Розглянувши матеріали справи та
з'ясувавши всі обставини справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволенню з наступних підстав.

Приватний підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1)
зареєстрований, як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом Чернівецької міської ради
21.12.1999 року. Згідно довідки про взяття
на облік платників податків № 210 від
03.08.2010 року відповідач узятий на облік
в органах державної податкової служби
як платник податків 23.12.1999 р. за № 18879.

26 червня 2010 року працівниками ДПІ у м.
Чернівці було проведено перевірку
розважального клубу за адресою:
АДРЕСА_2, де здійснює господарську
діяльність приватний підприємець
ОСОБА_1 ід.н.НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено акт
від 29.06.2010 року №1925/24/12/23/НОМЕР_1, в якому
вказано що перевіркою встановлено ряд
порушень, в тому числі порушено ст.2
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» №1334-YI від 15 травня
2009 р. а саме: здійснювалась діяльність з
організації та проведення азартних
ігор на гральних автоматах з метою
отримання прибутку.

Зокрема в акті перевірки зафіксовано,
що гральні автомати обладнані
комп'ютерною клавіатурою, але під час
гри вона не використовується, бо процес
гри здійснюється гравцем шляхом
натискання кнопок які розташовані на
гральному автоматі. Тобто, гральний
пристрій працює, як звичайний автомат.
Всього на місці здійснення діяльності
знаходилось 10 гральних автоматів з
інвентаризаційними номерами з 1 по 10.
Інших характерних ознак (назва
пристрою, заводський номер, торгова
марка виробника, технічні паспорти) на
пристроях виявлено не було.

На підтвердження факту надання послуг
грального бізнесу, посадовими особами
ДПІ у м.Чернівці отримано пояснення
осіб, проте те, що вони на момент
перевірки знаходились у розважальному
залі, брали участь у грі на гральних
автоматах, та отримали виграші.

В своїх поясненнях громадянин ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою
АДРЕСА_3 зазначив, що він неодноразово
користувався послугами гри на
автоматах в приміщенні за адресою
АДРЕСА_2. При проведенні розрахункових
операцій розрахунковий документ йому
не видавався. Приймання готівки та
видачу виграшів здійснювала
адміністратор на ім'я ОСОБА_3. А також
пояснив, що клавіатурою під час гри
ніхто не користується, гра
здійснюється на гральному автоматі і
Інтернетом він не користувався.
Аналогічні пояснення надав і ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою с.
Чагор, Глибоцького району,
Чернівецької області, який підтвердив
факт грошового виграшу.

Натомість приватний підприємець
ОСОБА_1 пояснив, що за адресою АДРЕСА_2
ним здійснюється діяльність по наданню
послуг розважального характеру без
права отримання грошового чи майнового
виграшу та зазначив, що за даною
адресою знаходяться 10
Інтернет-терміналів. Стосовно коштів,
що знаходились на місці проведення
розрахункових операцій відповідач
зазначив, що 2,5 тис.грн. це його особисті
кошти, а 1480,00 грн. - це кошти, отримані
від надання послуг.

Також були отримані пояснення
адміністратора ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, що
проживає за адресою АДРЕСА_4, яка
зазначила свою посаду, як
адміністратор, в обов'язки якої входило
зокрема і здійснення розрахункових
операцій. Саме вона і здійснила
перерахунок готівкових коштів та
склала акт зняття залишків готівки на
місці проведення розрахунків та
підписала його.

Згідно акту зняття залишків готівки на
місці проведення розрахунків від 26.06.2010
року, складеного особисто та завірено
власноручно за підписом ОСОБА_3., в касі
знаходилось 3980,00 (три тисячі дев'ятсот
вісімдесят) гривень.

Розглянувши матеріали справи та
з'ясувавши всі обставини справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволенню з наступних підстав.

25.06.2009 р. набув чинності Закон України
"Про заборону грального бізнесу в
Україні" від 15.05.2009 р. № 1334-VІ (далі -
Закон № 1334-VІ) (в редакції, що діяв на
момент виникнення спірних
правовідносин), який запроваджував
обмеження щодо здійснення грального
бізнесу в Україні, виходячи з
конституційних принципів пріоритету
прав і свобод людини і громадянина,
захисту моральності та здоров'я
населення, заборони використання
власності на шкоду людині і
суспільству.

Відповідно до ч.І ст.1 Закону №1334-YI
гральний бізнес-діяльність з
організації та проведення азартних
ігор у казино, на гральних автоматах, у
букмекерських конторах та в
електронному (віртуальному) казино, що
здійснюють організатори азартних ігор
з метою отримання прибутку.

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону 1334-YI
азартна гра-будь-яка гра, умовою участі
в якій є внесення гравцем ставки, що дає
змогу отримати виграш (приз), і
результат якої повністю або частково
залежить від випадковості.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1334-VІ в
Україні забороняється гральний бізнес
та участь в азартних іграх. При цьому,
під гральним бізнесом розуміється
діяльність з організації та проведення
азартних ігор у казино, на гральних
автоматах, у букмекерських конторах та
в електронному (віртуальному) казино,
що здійснюють організатори азартних
ігор з метою отримання прибутку.
Водночас, азартною грою вважається
будь-яка гра, умовою участі в якій є
внесення гравцем ставки, що дає змогу
отримати виграш (приз), і результат якої
повністю або частково залежить від
випадковості (ст. 1 Закону № 1334-VІ).

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського кодексу
України підприємці мають право без
обмежень самостійно здійснювати
будь-яку підприємницьку діяльність,
яку не заборонено законом.

Таким чином, підставою притягнення до
відповідальності за порушення ст. 2
Закону № 1334-VІ є вчинення
діяння щодо організації та проведення
азартних ігор, тобто будь-якої гри,
умовою участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністю або
частково залежить від випадковості, у
казино, на гральних автоматах, у
букмекерських конторах та в
електронному (віртуальному) казино, що
здійснюють організатори азартних ігор
з метою отримання прибутку.

Суд вважає доведеним факт порушення
відповідачем ст.2 Закону № 1334-VІ.

Також відповідно до ст.2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» №265/95-ВР від 6 липня 1995 року
місце проведення розрахунків - місце,
де здійснюються розрахунки із покупцем
за продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) готівкові
кошти, а також місце отримання покупцем
попередньо оплачених товарів (послуг)
із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо. Тому
зарахування саме всіх готівкових
коштів, що знаходились на місці
здійснення розрахункових операцій до
загальної суми виручки є правомірним.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 1334-VІ до
суб'єктів господарювання, які
організовують і проводять на території
України азартні ігри, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат з конфіскацією
грального обладнання, а прибуток
(дохід) від проведення такої азартної
гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Застосування санкцій, зазначених у
частині першій цієї статті,
здійснюється за рішенням суду,
ухваленого за позовом органів
державної податкової служби.

Вказані вище обставини в своїй
сукупності свідчать про організацію та
проведення азартних ігор відповідачем
ПП ОСОБА_1 в розумінні статті 1 Закону
№1334.

В зв'язку з тим, що відповідач
організовував і проводив на території
України азартні ігри з метою отримання
прибутку, суд приходить до висновку про
задоволення позову в повному обсязі та
про накладення і стягнення з
відповідача фінансових санкції у
вигляді штрафу у розмірі 7072000 грн. (8000
мін. з/п х 884 грн.).

За таких обставин, позовні вимоги
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір), відповідно до
ст. 94 КАС України, стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного керуючись ст.
ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Застосувати до приватного підприємця
ОСОБА_1 санкції у розмірі 7072000 грн.,
прибуток від проведення азартної гри у
сумі 3980,00 грн. перерахувати в дохід
держави та конфіскувати в дохід
Держави 10 гральних автоматів.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185
КАС України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України
Апеляційна скарга подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя

А.П.Огородник