Справа № 826/4831/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/53145/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Суддів
Рецебуринського Ю.Й.
(доповідача),

Весельської Т.Ф.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Дніпровського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві (далі -
Дніпровське РУ ГУ МВС України в м.
Києві), Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, треті особи: начальник
Дніпровського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
Чайка В.М., начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві Коряка В.В., про
визнання незаконними наказів та
поновлення на посаді,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 червня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2013
року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому, з врахуванням збільшених
позовних вимог, просив: скасувати пункт
1 наказу ГУ МВС України в м. Києві від 21
лютого 2013 року №92 в частині щодо
звільнення позивача; визнати
незаконним та скасувати наказ
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 4 березня 2013 року №144 о/с в
частині щодо звільнення позивача;
поновити на роботі на посаді
інспектора патрульної служби 2-го
взводу батальйону патрульної служби
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві; стягнути з ГУ МВС України в м.
Києві середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 6882 грн 72
коп.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
червня 2011 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2013
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що позивача правомірно
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності та звільнено з
органів внутрішніх справ України з
дотриманням строків та порядку,
передбачених Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 29 жовтня
2007 року було прийнято на роботу в
органи внутрішніх справ - Дніпровське
РУ ГУ МВС України в м. Києві, відповідно
до наказу №132 о/с.

Відповідно до доручення ГУ МВС України
в м. Києві від 10 січня 2013 року №1/205-ПС
про заходи щодо попередження і
припинення незаконної стихійної
торгівлі на території міста Києва,
доручено заступникам начальників -
начальникам міліції громадської
безпеки, ВДІМ районних управлінь, ЛУ в
метрополітені та командирові полку ПС:
провести комплексне відпрацювання
місць стихійної торгівлі.

13 лютого 2013 року працівниками УГБ ГУМВС
України в м. Києві здійснено контроль
за роботою автопатрульного наряду
«Дніпро-44» батальйону ПС Дніпровського
РУ ГУ МВС України в м. Києві у складі
інспекторів патрульної служби, в тому
числі позивача, в результаті якого
складено рапорт від 15 лютого 2013
року.

На підставі вказаного рапорту, наказом
начальника ГУ МВС України в м. Києві від
16 лютого 2013 року призначено службове
розслідування.

18 лютого 2013 року позивачем були надані
письмові пояснення.

21 лютого 2013 року, за результатами
службового розслідування, складено
висновок, відповідно до якого
встановлено, що під час спостереження
за несенням служби наряду «Дніпро-44»
батальйону ПС Дніпровського районного
управління у складі інспекторів
патрульної служби, в тому числі
позивача, наряд самоусунувся від
виконання своїх функціональних
обов'язків: з 11.50 год. до 12.45 год. під
час зупинок на проспекті Воз`єднання, 6
та Гродненській,1/35, бульвару Давидова,
2/17 та 19, до наряду підходили громадяни,
які здійснювали торгівлю на вулицях
біля будинку, при цьому наряд на
стихійну торгівлю не реагував та осіб,
які здійснювали торгівлю не
затримував.

Згідно з листом Департаменту
промисловості та розвитку
підприємництва виконавчого органу
Київської міської ради, 13 лютого 2013
року в Дніпровському районі м. Києва на
проспекті Воз`єднання, 6
сільськогосподарський ярмарок не
проводився. Дана обставина також
підтверджується листом Дніпровської
РДА від 10.06.2013 року № 3375/22/3/103.

Відповідно до пункту 1 наказу ГУ МВС
України в м. Києві від 21 лютого 2013 року
№92 про притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
міліції, за вчинення дисциплінарного
проступку, який виразився в
невиконанні вимог п.п. «б», «в», «і» п.124
розділу ІV Статуту патрульно-постової
служби міліції України, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 28 липня 1994 року №404, та
ігноруванні вимог доручення ГУ МВС
України в м. Києві від 10 січня 2013 року
№1/205-ПС «Про заходи щодо попередження і
припинення незаконної стихійної
торгівлі на території міста Києва», а
також недотримання Етичного кодексу
працівника органів внутрішніх справ
України, вимоги Присяги працівника
органів внутрішніх справ України на
інспекторів патрульної служби
батальйону патрульної служби
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві сержанта міліції ОСОБА_3
накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Наказом Дніпровського РУ ГУ МВС
України в м. Києві від 4 березня 2013 року
№144 о/с позивача звільнено з органів
внутрішніх справ.

Пунктом 1 статті 1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України встановлено, що службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Пунктом 124 Статуту патрульно-постової
служби міліції України передбачено, що
патрульні і постові наряди
забезпечують належний громадський
порядок і безпеку на своїх маршрутах і
постах відповідно до чинних законів і
встановлених правил поведінки. Вони
повинні підтримувати нормальну
обстановку і порядок на вулицях,
площах, в парках, на транспортних
магістралях, в аеропортах та в інших
громадських місцях, вживаючи при цьому
своєчасних заходів щодо виявлення,
запобігання й припинення порушень
громадського порядку.

Патрульні і постові наряди зобов'язані:
б) припиняти адміністративні
правопорушення; в) виявляти причини й
умови, що сприяють вчиненню
правопорушень, вживати в межах своєї
компетенції заходів до їх усунення; и)
знати закони та інші нормативні акти
органів місцевої державної виконавчої
влади з питань забезпечення
громадської безпеки і охорони
громадського порядку, вимагати від
громадян їх виконання; і) забезпечувати
виконання загальнообов'язкових рішень
органів місцевого самоврядування,
прийнятих ними в межах своєї
компетенції з питань охорони
громадського порядку і правил торгівлі
у невстановлених місцях; й)
додержуватись законності, ретельно і
уважно розбиратися на місці з
порушниками громадського порядку; при
застосуванні передбачених в законах
заходів адміністративного впливу до
правопорушників роз'ясняти їм, згідно з
яким нормативним актом і за яке
порушення вони застосовуються.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

З наведеного вбачається, що
обов'язковою умовою застосування
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення є проведення службового
розслідування, що мало місце в даному
випадку. Також, у відповідності з
вимогами чинного законодавства від
позивача було відібрано письмові
пояснення по суті вчиненого
дисциплінарного проступку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень, зокрема, як звільнення з
органів внутрішніх справ.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок судів,
що позивача було законно звільнено з
органів внутрішніх справ за вчинення
дисциплінарного проступку, з
дотриманням строків та порядку
передбачених Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 червня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
Ю.Й. Рецебуринський

Т.Ф. Весельська

В.І. Ємельянова