Справа № 2а-8509/10/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/20786/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
10.08.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011

у справі №2а-8509/10/2670

за позовом Приватного підприємства «Ла
Плас де Кієв»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Києва

про визнання дій, акту та податкового
повідомлення-рішення нечинним та
протиправним, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
10.08.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011,
позов задоволено частково. Скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва №2229/15-09
від 15.02.2010.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції в частині
задоволених позовних вимог та
прийняття нового рішення про відмову в
позові, з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено перевірку
дотримання позивачем вимог
податкового законодавства в частині
своєчасності подання розрахунку
комунального податку за період з 01.01.2009
по 31.03.2009, за результатом якої складено
акт № 249/15-09 від 15.02.2010.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення пп.4.1.4 п.4.1 ст.4
Закону України «Про порядок погашення
зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» з огляду на подання
розрахунку комунального податку за 1
квартал 2009 року 20.05.2009, у той час як
граничним терміном подання є 12.05.2009.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15.02.2010 №2229/15-09,
яким нараховано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 170,00 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Відповідно до підпункту «в» підпункту
4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України від
21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 2181-III)
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо контролюючий орган внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

Крім того, підпунктом 4.2.2 пункту 4.2
статті 4 Закону № 2181-III визначено, що
камеральною вважається перевірка, яка
проводиться контролюючим органом
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях, без
проведення будь-яких інших видів
перевірок платника податків.

Згідно з пунктом 3 наказу Державної
податкової адміністрації України № 416
від 17 липня 2006 року «Про затвердження
форми Акта про результати камеральної
перевірки податкової декларації
(розрахунку) щодо окремих
загальнодержавних і місцевих податків
і зборів» (далі - Наказ № 416) камеральні
перевірки податкових декларацій
(розрахунків) щодо зазначених у пункті 2
Наказу №416 загальнодержавних і
місцевих податків і зборів проводяться
посадовими особами органів державної
податкової служби в такі строки:
протягом 30 календарних днів, наступних
за останнім днем граничного строку
подання податкових декларацій
(розрахунків), базовий податковий
(звітний) період для яких дорівнює
календарному місяцю; протягом 60
календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку
подання податкових декларацій
(розрахунків), базовий податковий
(звітний) період для яких дорівнює
календарному кварталу (півріччю, року).

У разі отримання органом державної
податкової служби декларацій
(розрахунків), що подані з порушенням
граничного строку подання, уточнюючих
декларацій (розрахунків), нових звітних
декларацій (розрахунків) камеральна
перевірка проводиться протягом 30
календарних днів, наступних за днем
отримання такої декларації
(розрахунку).

Пунктом 4 Наказу № 416 передбачено, що
акт про результати камеральної
перевірки податкових декларацій
(розрахунків) не складається за
відсутності арифметичної або
методологічної помилки в поданій
платником податків податковій
декларації (розрахунку).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідачем порушено
встановлені строки проведення
перевірки поданого позивачем
розрахунку комунального податку за 1
квартал 2009 року та не доведено
наявність арифметичної або
методологічної помилки в поданій
платником податків податковій
декларації (розрахунку).

Доводи касаційної скарги не можуть
бути підставою для скасування
постановлених у справі рішень з
наведених мотивів.

Відповідачем не надано доказів
самостійного визначення податковим
органом податкових зобов?язань
позивачу за наслідками перевірки, а
тому дотримання встановлених
підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15
Закону №2181-Ш строків визначення
податкових зобов?язань не підлягає
оцінці.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
які б давали підстави для скасування
оскаржених судових рішень, а тому
касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Києва відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 10.08.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун