Справа № 826/4364/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4364/14
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в місті
Києві до управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва
про визнання протиправною та
скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в місті
Києві (далі - позивач, ТУ ДСАУ в м. Києві)
звернулося до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва (далі -
відповідач, УПФУ у Печерському районі
м. Києва) про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу №
Ю-541 від 03.02.2014 р.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2014 року позовні вимоги було
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права та прийняти нову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, 03 березня
2014 року на адресу позивача
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в місті
Києві надійшла вимога відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі міста Києва про
сплату боргу від 03.02.2014 № Ю-541 у сумі 403
504,35 грн.

Не погоджуючись з даною вимогою,
Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в місті
Києві звернулось із листом до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі міста Києва,
зазначивши, що за даними
бухгалтерської звітності, станом на
03.03.2014 р. у позивача відсутня
заборгованість перед Пенсійним фондом
України, а отже така вимога про сплату
боргу є необґрунтованою, протиправною,
та такою, що не підлягає виконанню.

На лист позивача від 07.03.2014 р. щодо
незгоди з вимогою Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі міста Києва про сплату боргу від
03.02.2014 № Ю-541, відповідачем було
надіслало рішення, яким заяву
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в місті
Києві залишено без задоволення, а
вимогу про сплату боргу без змін та
зазначено, що під час розгляду скарги
були використані наступні документи:
вимога про сплату боргу № Ю-541 від 01.02.2014
р. в розмірі 403 504,35 грн., картка
особового рахунку платника, Акт
перевірки № 3566 від 25.10.2007 р.

Вважаючи зазначену вимогу відповідача
від 03.02.2014 р. № Ю-541 про сплату боргу
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, позивач оскаржив її в
судовому порядку.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з протиправності оскаржуваної
вимоги, оскільки у позивача була
відсутня заборгованість перед
Пенсійним фондом України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
в ТУ ДСАУ у м. Києві на підставі
направлення № 10452/02 від 24.09.2007 року,
спеціалістами УПФУ у Печерському
районі м.Києва проводилася перевірка,
щодо правильності обчислення повноти
нарахування та своєчасної сплати
страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

В ході наведеної перевірки, на думку
вищезазначених спеціалістів
відповідача, були виявлені порушення
вимог п. 4 ст. 4 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 17.02.2000 р. № 1461-VI.

За результатами вказаної перевірки,
відповідачем 25 жовтня 2007 року було
складено Акт № 3566 перевірки
достовірності, повноти нарахування та
своєчасності сплати страхових внесків
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, на підставі якого 08
листопада 2007 року відповідачем було
постановлено рішення № 2309 «Про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків».

Не погоджуючись із даним рішенням про
застосування фінансових санкцій № 2309
від 08 листопада 2007 року, позивач
звернувся з позовом про його
скасування до Окружного
адміністративного суду міста Києва.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.07.2008 р. у справі № 10/485 позов ТУ ДСА
України в м. Києві було задоволено
повністю, а ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06 жовтня 2009 року, вказане рішення
було залишено без змін та, відповідно,
набрало законної сили.

30 жовтня 2013 року на адресу ТУ ДСА
України в м. Києві поштою надійшло інше
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі міста
Києва № 1089 від 22 жовтня 2013 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду.

Не погоджуючись із даним рішенням УПФУ
в Печерському районі міста Києва № 1089
від 22 жовтня 2013 року, позивач також
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва про
його скасування.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.01.2014 р. у справі № 826/17669/13-а, залишено
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16.06.2014 року, позов ТУ ДСА України в м.
Києві було задоволено, рішення УПФУ в
Печерському районі міста Києва № 1089
від 22 жовтня 2013 року визнано
протиправним та скасовано.

Вказаними рішеннями встановлено
відсутність підстав для застосування
до позивача штрафу та
необґрунтованість порядку обчислення
та нарахування сум накладеного штрафу.

В своїй апеляційній скарзі, відповідач
посилається на те, що донарахування
внесків відбулось у зв'язку з тим, що
при утриманні пенсійних внесків на
заробітну плату суддів ТУ ДСАУ в м.
Києві була застосована ставка у
розмірі 0,5-2% з суми заробітної плати,
хоч а повинна застосовуватись ставка у
розмірі 1-5%.

Колегія суддів не може погодитися з
таким твердженням відповідача з огляду
на наступне.

Згідно положень Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 року (в редакції, що діяла
на час виникнення спірних
правовідносин), обчислення та сплата
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України із отриманих
доходів суддів районних судів м. Києва
не проводиться із рахунку 1-5 відсотків,
тому що судді мають спеціальний статус
згідно чинного на той час Закону
України «Про статус суддів» та не є
державними службовцями або особами,
які працюють на посадах, робота яких
зараховується до трудового стажу, що
дає право на одержання пенсії
відповідно до Законів України,
перелічених у абзаці 10 п. 4.4 Інструкції.

За таких, обставин, оскільки судді
мають спеціальний статус, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивач діяв відповідно до вимог
чинного законодавства України.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія підтримує висновок суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і не дають підстав вважати, що судом
першої інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.