Справа № 875/247/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 875/247/14

№А/800/138/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Калашнікової
О.В.,

Суддів: Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання:
Антипенко В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача ЦВК -
Краснощок А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня 2014
року у справі № 875/247/14 за позовом ОСОБА_2
до Центральної виборчої комісії про
скасування постанови в частині відмови
у реєстрації кандидатом в народні
депутати України та зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

3 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду із позовом до
Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК), у якому просив:

- скасувати постанову ЦВК № 1384 від
30.09.2014 року в частині про відмову у
реєстрації ОСОБА_2 кандидатом у народні
депутати України;

- визнати документи, надані ОСОБА_2 до
ЦВК такими, що відповідають вимогам
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» № 4061-VI від
17.11.2011 року;

- зобов'язати ЦВК зареєструвати ОСОБА_2
кандидатом у народні депутати в
одномандатному виборчому окрузі № 66.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказує на те, що в момент подачі заяви
25.09.2014 року про реєстрацію його
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 66
шляхом самовисування у документах, які
він надав до ЦВК були зазначені всі
обов'язкові відомості: про посаду
(заняття), місце роботи, адресу місця
проживання та контактний номер
телефону.

На думку позивача, ним було подано усі
необхідні документи, передбачені
частиною 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України» №
4061-VI від 17.112011 року (далі - Закон № 4061-VI)
для реєстрації його кандидатом у
народні депутати України.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня 2014
року ОСОБА_2 цього ж дня звернувся до
Вищого адміністративного суду України
із апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення Київським
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржуване
судове рішення та постановити нове,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначено,
що ним до Центральної виборчої комісії
подано всі необхідні документи,
передбачені частиною другою статті 55
Закону України "Про вибори народних
депутатів України", відтак будь-яких
законних підстав для відмови йому у
реєстрації кандидатом у народні
депутати України немає.

В письмових поясненнях до суду
апеляційної інстанції представник
позивача наполягав на тому, що під час
заповнення автобіографії позивачем
були допущені помилки та неточності,
які підлягали виправленню та не були
підставою для відмови у реєстрації
кандидатом у народні депутати України.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача апеляційну
скаргу підтримали та просили
задовольнити її у повному обсязі;
представник відповідача - проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Заслухавши пояснення позивача, його
представника та представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, правильність правової оцінки
обставин справи та застосування
Київським апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Як встановлено Київським апеляційним
адміністративним судом, 25.09.2014 року
позивачем подано до ЦВК заяву про
самовисування разом з документами на
реєстрацію його кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 66 на позачергових
виборах народних депутатів України
26.10.2014 року.

Постановою ЦВК № 1384 від 30.09.2014 року «Про
відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_2,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19» відмовлено в частині
реєстрації кандидата в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 66 ОСОБА_2 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26.10.2014 року.

Постанова ЦВК № 1384 від 30.09.2014 року в цій
частині мотивована тим, що на
порушення пункту 2 частини 2 статті 55
Закону № 4061-VI в автобіографії ОСОБА_2 не
зазначено відомостей про посаду
(заняття), місце роботи, адресу місця
проживання, контактний номер телефону.

Вказуючи на протиправність постанови
ЦВК № 1384 від 30.09.2014 року в частині
відмови ОСОБА_2 у реєстрації кандидатом
у народні депутати, ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову,
Київський апеляційний
адміністративний суд виходив з того, що
відповідачем обґрунтовано відмовлено
у реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати України у зв'язку з
неподанням ним належного документу -
автобіографії, як це чітко передбачено
статтею 55 Закону № 4061-VI.

Колегія суддів погоджується із
висновком Київського апеляційного
адміністративного суду, з огляду на
наступне.

У відповідності до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною другою статті 76
Конституції України народним
депутатом України може бути обрано
громадянина України, який на день
виборів досяг двадцяти одного року, має
право голосу і проживає в Україні
протягом останніх п'яти років.

Відповідно до частини першої
статті 1 Закону України "Про Центральну
виборчу комісію" ЦВК є постійно діючим
колегіальним державним органом, який
діє на підставі Конституції України,
цього та інших законів України і
наділений повноваженнями щодо
організації підготовки і проведення
виборів Президента України, народних
депутатів України, депутатів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
депутатів місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів,
всеукраїнського і місцевих
референдумів в порядку та в межах,
встановлених цим та іншими законами
України.

Згідно із пунктом шостим статті 19 цього
Закону ЦВК реєструє кандидатів у
народні депутати України в порядку,
встановленому законом.

Відповідно частини першої статті 55
Закону № 4061 Центральна виборча комісія
реєструє кандидата у депутати у
відповідному окрузі за умови отримання
нею визначених документів.

У відповідності до частин першої,
другої статті 9 Закону № 4061 депутатом
може бути обраний громадянин України,
який на день виборів досяг двадцяти
одного року, має право голосу і
проживає в Україні протягом останніх
п'яти років.

Відповідно до частини першої статті 60
цього Закону Центральна виборча
комісія відмовляє в реєстрації
кандидата (кандидатів) у депутати в
разі:

1) порушення вимог частин четвертої,
п'ятої статті 52 цього Закону;

2) відсутності документів, зазначених у
частині першій статті 54 чи частинах
першій або другій статті 55 цього
Закону;

3) припинення громадянства України
кандидата у депутати;

4) вибуття особи, висунутої кандидатом у
депутати, за межі України для
проживання чи з метою отримання
політичного притулку;

5) визнання особи, висунутої кандидатом
у депутати, недієздатною;

6) набрання щодо особи, висунутої
кандидатом у депутати, законної сили
обвинувальним вироком суду за вчинення
умисного злочину;

7) виявлення обставин, які позбавляють
особу, висунуту кандидатом у депутати,
права бути обраною депутатом
відповідно до статті 9 цього Закону.

Колегія суддів при прийнятті рішення
керується імперативністю вказаної
норми з огляду на вичерпність
зазначеного переліку в якості підстави
для відмови в реєстрації кандидатом у
народні депутати України та
необхідністю дотримання принципу
верховенства права, закріпленого
статею 8 КАС України.

Так визначальним для вирішення даної
справи є встановлення судом ступеню
недоліків у документах, поданих
позивачем до Центральної виборчої
комісії, з огляду на те, що відповідач
вважає їх суттєвими настільки, що
вказані документи з точки зору їх
інформативності не можуть вважатися
поданими взагалі, натомість, позивач
вважає такі недоліки формальними і, як
наслідок, такими, що не можуть
негативно вплинути на його право бути
обраним.

Пунктами першим, другим частини другої
статті 55 Закону України "Про вибори
народних депутатів України"
встановлено, що Центральна виборча
комісія реєструє кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
окрузі в порядку самовисування, за
умови пред'явлення ним особисто одного
із документів, передбачених пунктами 1
або 2 частини третьої статті 2 цього
Закону, та отримання нею таких
документів:

1) заяви про самовисування, датованої
днем подання документів для реєстрації
його кандидатом у депутати до
Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

2) автобіографії кандидата в депутати,
на паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості;

3) декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону;

4) документа про внесення грошової
застави відповідно до статті 56 цього
Закону;

5) 4 фотографії кандидата розміром 4х6
сантиметрів на паперових носіях та в
електронному вигляді;

6) ксерокопії першої та другої сторінок
паспорта громадянина України
кандидата.

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що пункти 1, 2 частини 2 статті
55 Закону № 4061 передбачають
обов'язкові відомості, що повинні бути
зазначені в заяві про самовисування із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає), і
автобіографії, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості.

Вказані норми носять ознаки
імперативності.

В той же час, пункт другий частини
другої статті 55 Закону № 4061
кореспондується з частиною третьою
статті 60 цього Закону, відповідно до
якої помилки і неточності, виявлені в
поданих кандидатами на реєстрацію
документах, підлягають виправленню і
не є підставою для відмови в реєстрації
кандидата в депутати.

В такому випадку колегія суддів
звертає увагу на те, що за своєю суттю
автобіографія - це документ, у якому
особа, що складає його, подає опис свого
життя та діяльності в хронологічній
послідовності.

Автобіографія складається у довільній
формі, проте, у зв'язку зі специфікою
мети її написання може мати
направленість на висвітлення тих чи
інших конкретних обставин.

Обов'язковість висвітлення певних
подій свого життя в автобіографії
зазвичай пов'язана з розкриттям
особистих якостей автора, що можуть
сприяти або суперечити меті її
написання.

Так у відповідності до частини восьмої
статті 59 Закону № 4061 перелік
кандидатів у депутати, зареєстрованих
в одномандатному окрузі, із
зазначенням прізвища, власного імені
(всіх власних імен), по батькові (за
наявності), числа, місяця, року і місця
народження, громадянства із
зазначенням часу проживання на
території України, відомостей про
освіту, посаду (заняття), місце роботи,
партійність, місця проживання,
відомостей про наявність чи
відсутність судимості, суб'єкта
висування у семиденний строк після
закінчення реєстрації кандидатів у
депутати в одномандатному окрузі
оприлюднюється Центральною виборчою
комісією в газетах "Голос України",
"Урядовий кур'єр" та на офіційному
веб-сайті Центральної виборчої
комісії.

Статтею 63 Закону № 4061 закріплено
забезпечення можливості доступу
виборця до різнобічної, об'єктивної та
неупередженої інформації, потрібної
для здійснення усвідомленого,
поінформованого, вільного вибору.

Приховування чи неусвідомлене
незазначення позивачем повного
переліку обов'язкових відомостей може
мати вплив на усвідомленість та
поінформованість такого вибору
виборцем, що, на думку колегії суддів, є
неприпустимим.

Європейським Судом з прав людини була
висловлена позиція з даного приводу у
справі "Краснов та Скуратов проти
Російської Федерації" (Страсбург, 19
липня 2007 року), розглядаючи яку Суд
дійшов наступного висновку.

"Істинність інформації, що вимагається
про кандидата дозволяла виборцям
зробити обдуманий вибір на підставі
повної та точної інформації,
зазначеній в виборчому бюлетені. Ці
вимоги були пропорційні обмеженням
права брати участь у виборах в якості
кандидата та були необхідні в
демократичному суспільстві для
забезпечення вільного волевиявлення
виборців. Законність виборів
підсилюється санкціями за порушення
закону про вибори, такими як відмова в
реєстрації кандидата чи скасування
реєстрації. У випадку з заявниками
даної скарги їх дискваліфікація не
порушила їх право брати участь у
виборах в якості кандидатів, оскільки є
результатом невиконання самими
заявниками вимог законодавства про
вибори…".

"Європейський Суд вважає, що вимога
надавати інформацію про роботу
кандидата та його членство в
політичній партії слугує для того, щоб
надати можливість виборцям зробити
аргументований вибір з врахуванням
професійного та політичного минулого
кандидата на виборчу посаду. Також
безспірним є законність прохання
кандидатів на виборчу посаду, щоб
надана ними інформація максимально
відповідала дійсності, щоб виборці не
вводились в оману неправдивими
заявами. Таким чином, Європейський Суд
приходить до висновку, що висунута
кандидату в члени державного
законодавчого органу вимога надати
відповідну дійсності інформацію про
свою зайнятість і партійну
приналежність є законною ціллю за
змістом ст. 3 Протокола № 1 до
Конвенції".

Положення частини третьої статті 60
Закону № 4061 не дозволяє відмовляти у
реєстрації кандидатом за умови
наявності помилок або неточностей у
поданій інформації.

Натомість, колегія суддів вважає, що за
умови відсутності такої інформації
взагалі зміни до такої інформації або
виправлення внесені бути не можуть.

Зважаючи на те, що особа має подавати в
автобіографії опис свого життя та
діяльності в хронологічній
послідовності, дописування певної
інформації шляхом уточнення є
неможливим з огляду на порушення
принципу хронологічності викладу.

Таким чином, висновок відповідача про
наявність підстав вважати
автобіографію, що не містить
обов'язкових вимог, неподаною, в
розрізі статті 63 Закону № 4061, є
справедливим.

У відповідності до статті 8 Конституції
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Цей принцип є непорушним і оскаржуване
рішення йому не суперечить в розрізі
забезпечення рівності кандидатів у
депутати між собою, донесення до
виборця інформації, що може вплинути на
його вибір, закріплення на
законодавчому рівні обов'язкових вимог
до написання автобіографії.

Також Київський апеляційний
адміністративний суд, вирішуючи позов
в частині зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, правильно відмовив в
його задоволенні, зважаючи на
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення про відмову в
реєстрації.

За вказаних обставин, враховуючи
правильне застосування Київським
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку про відмову в задоволенні
апеляційної скарги.

Керуючись статтями 172, 177, 195, 196, 198, 200, 205,
207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

З оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша