Справа № 485/1911/14-а
Суддя: Квєтка І. А.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/49/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Шангар Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду в м.Снігурівка
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління соціального
захисту населення Снігурівської
райдержадміністрації Миколаївської
області про визнання нечинним рішення
про відмову у призначенні допомоги при
народженні дитини, визнання поважними
причини пропуску строків звернення із
заявою про її призначення та стягнення
даної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом до
відповідача, в якому просить визнати
поважною причину пропуску строку для
звернення із заявою про призначення
допомоги при народженні дитини,
визнати нечинним рішення управління
соціального захисту населення
Снігурівської райдержадміністрації
(далі - УПСЗН) від 04 серпня 2014 року про
відмову у призначенні і виплаті
допомоги при народженні дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов"язати
відповідача виплатити їй вказану
допомогу у встановленому законом
розмірі.

Позов обґрунтовує тим, що вона є матір"ю
ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
Російській Федерації. Одразу після
народження дитини вона за місцем
реєстрації у м.Снігурівка звернулася
до УПСЗН з усною заявою про призначення
допомоги при народженні дитини. Однак
їй було відмовлено за відсутності
підтвердження неотримання допомоги за
місцем фактичного проживання в АРК
Крим. В подальшому вона, як особисто,
так її батько - ОСОБА_1, неодноразово
усно зверталися до відповідача за
призначенням допомоги, однак їм
постійно відмовляли за відсутності
довідки про відсутність таких виплат
на території Росії, а 04 серпня 2014 року
отримала лист-відповідь УПЗСН про
відмову у виплаті допомоги через
пропуск строку для звернення за
призначенням такої допомоги. Вважає
таку відмову відповідача
неправомірною, оскільки у встановлений
строк зверталася за призначенням
виплати, однак не змогла пред"явити
відповідні документи, а відповідач
навмисне затягнув процес оформлення
допомоги, чим грубо порушив її право на
соціальний захист.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
стверджував, що позивачка зверталася
до відповідача щодо оформлення
допомоги при народженні дитини, однак
письмову заяву не писала, бо їй у такому
було відмовлено за відсутності
необхідного переліку документів, які
відповідач мав повноваження
витребувати самостійно, а тому вважає
наявними підстави для призначення
допомоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала за не
звернення позивачки особисто з заявою
про призначення допомоги та ненадання
необхідного переліку документів у
встановлений законом строк.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Пунктом 2 частини першої статті 3
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (далі-Закон)
передбачено призначення державної
допомоги при народженні дитини.

Право на допомогу при народженні
дитини згідно ч.1 ст.10 Закону надається
одному з батьків дитини (опікуну).

Згідно частини першої статті 6
вказаного Закону документи, необхідні
для призначення державної допомоги
сім'ям з дітьми, подаються особою, яка
претендує на призначення допомоги,
самостійно. За наявності письмової
заяви особи, яка претендує на
призначення допомоги, але за станом
здоров'я або з інших поважних причин
не може самостійно зібрати необхідні
документи, збір зазначених документів
покладається на органи, що призначають
допомогу.

Згідно до статті 11 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога при народженні дитини
призначається за умови, звернення за її
призначенням надійшло не пізніше
дванадцяти місяців з дня народження
дитини.

Пунктом 11 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року №1751, передбачено, що для
призначення допомоги при народженні
дитини органу праці та соціального
захисту населення за умови
пред'явлення паспорта або іншого
документа, що посвідчує особу,
подаються такі документи:

1) заява одного з батьків (опікуна), що
складається за формою, затвердженою
Мінсоцполітики;

2) копія свідоцтва про народження
дитини;

3) витяг з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
народження дитини для виплати допомоги
у зв'язку з народженням дитини, виданий
відділом реєстрації актів цивільного
стану, або довідка для призначення
допомоги при народженні дитини, видана
виконавчим органом сільської,
селищної, міської (крім міст обласного
значення) рад. Жінки, які постійно
проживають (зареєстровані) на
території України і народили дитину
під час тимчасового перебування за
межами України, подають видані
компетентними органами країни
перебування і легалізовані в
установленому порядку документи, що
засвідчують народження дитини, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами України.

Особи, що звертаються за призначенням
допомоги при народженні другої дитини
або наступних дітей, подають також
довідку про склад сім'ї та копію
свідоцтва про народження кожної
дитини, яка враховується при
визначенні розміру допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір»ю
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
копією свідоцтва про народження,
виданого Івантіївським відділом ЗАГС
Головного управління ЗАГС Московської
області 16 лютого 2012 року. По відношенню
до дитини вона одинокою матір»ю не є.

Як вбачається з листа УСЗН
Снігурівської райдержадміністрації
від 04 серпня 2014 року, ОСОБА_3 має ще й
доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2, на яку за її заявою
від 22 квітня 2014 року вказаним органом
їй було призначено та вона отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Цим же
листом позивачці було відмовлено у
призначенні допомоги при народженні
дитини за неподання нею особисто заяви
та необхідного пакету документів
протягом дванадцяти місяців після
народження дитини.

Позивачка не заперечує, що з письмовою
заявою затвердженої форми, про
призначення їй допомоги при народженні
дитини вона не зверталася.

Зазначене підтверджене також показами
свідка ОСОБА_5, завідувача сектору
прийняття рішень УПЗСН Снігурівської
райдержадміністрації, яка пояснила, що
позивачка до неї особисто не
зверталася за призначенням допомоги
при народженні дитини, а за зверненням
її батька з цього питання, який діяв без
довіреності, йому було усно роз»яснено
про перелік документів необхідний для
призначення допомоги. На його прохання
вона видала йому довідку про
неотримання вказаної дороги за місцем
реєстрації позивачки за можливості
оформлення такої за місцем її
фактичного проживання та отримання
допомоги першу дитину у м.Сімферополь.

Як ствердив у судовому засіданні
представник позивача за зверненням
ОСОБА_3 до прокуратури Снігурівського
району, прокурор Снігурівського району
листом від 18 липня 2014 року направив її
звернення щодо призначення допомоги
при народженні дитини для розгляду по
суті начальнику УПЗСН.

Підтверджень звернення ОСОБА_3 у
встановленому порядку щодо виплати
вказаної допомоги матеріали справи не
містять й судом не встановлені. Акт
депутата від 27.08.2014 року щодо періодів
перебування позивачки за місцем
реєстрації таким підтвердженням не є.

Таким чином, станом на 05 січня 2013 року
сплив строк для звернення позивачки з
відповідною заявою, встановлений
частиною 3 статті 11 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», а також вище
зазначеним Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми не передбачено можливості
поновлення зазначеного строку.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Враховуючи вище зазначене, суд
приходить до висновку, що відповідач,
відмовляючи у призначенні та виплаті
допомоги при народженні дитини ОСОБА_3,
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені відповідним
законодавством України, а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Суд не приймає до уваги доводи позивача
щодо поважності причин пропуску строку
подання заяви про призначення
допомоги: відсутності за місцем
реєстрації, неможливості отримати
необхідні довідки, оскільки вони нічим
не підтверджені, й поновлення такого
строку за чинним законодавством не
передбачено.

Керуючись ст.6, 71, 94, 97, 98, 158-163, 167, 256 КАС
України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Управління соціального
захисту населення Снігурівської
райдержадміністрації Миколаївської
області про визнання нечинним рішення
про відмову у призначенні допомоги при
народженні дитини, визнання поважними
причини пропуску строків звернення із
заявою про її призначення та стягнення
даної допомоги, - залишити без
задоволення.

На постанову суду може бути подана
апеляція до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Снігурівський районний суд протягом 10
днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ