Справа № 2а-3029/11/1470
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/3306/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи підприємця ОСОБА_3 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06.05.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2011

у справі № 2а-3029/11/1470

за позовом Фізичної особи підприємця
ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції
у Заводському районі м. Миколаєва

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до Миколаївського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06.05.2011 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2011
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06.05.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
позивач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить визнати недійсним
запис про проведення державної
реєстрації відповідача посилаючись на
те, що підприємство було зареєстровано
на особу, яка не має жодного відношення
до діяльності підприємства, а саме
підприємство використовувалося іншими
особами з метою прикриття незаконної
господарської діяльності, ухилення від
сплати податків, легалізації коштів та
іншого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 12.02.2009 позивачем
укладено договір підряду з
Департаментом житлово-комунального
господарства з монтажу, технічного
обслуговування та ремонту приладів
обліку теплової енергії. Загальна сума
договору складає 489598 гривень. Також
позивачем 02.03.2009 укладено договір
підряду з Адміністрацією Центрального
району м. Миколаєва з влаштування
індивідуального опалення в житлових
будинках. Загальна сума договору
склала 1000000 гривень.

Актом перевірки ДПІ у Заводському
районі м. Миколаєва від 04.03.2011 зазначені
дії позивача кваліфіковані як
порушення вимог ст.ст.3, 7, 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

На підставі вищевказаного акту
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 про
донарахування позивачу недоїмки з
податку на додану вартість у сумі 171138
гривень та штрафу у сумі 42784,5 гривень.

Згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону
України "Про податок на додану
вартість" обов'язковій реєстрації як
платник ПДВ підлягає особа у разі, коли
загальна сума від здійснення операцій
з поставки товарів (послуг), у тому
числі з використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300 тис. грн. без
урахування ПДВ.

Абзацом третім п. 9.4 цього Закону
України визначено: якщо особа укладає
одну чи більше цивільно-правових угод
(договорів), унаслідок виконання яких
планується здійснення оподатковуваних
операцій, обсяг яких перевищуватиме
протягом звітного податкового періоду
у два чи більше разів суму, визначену
пп. 2.3.1 цього Закону, то така особа
зобов'язана зареєструватися як платник
цього податку до кінця такого звітного
податкового періоду.

З огляду на те, що підприємець
дізнається про досягнення зазначеної
суми лише після закінчення
відповідного місяця, то 20-й календарний
день з моменту досягнення суми
оподатковуваних операцій для подання
(надіслання) податковому органу заяви
про реєстрацію минає в місяці,
наступному за місяцем досягнення 300
тис. грн.

Отже, чинне податкове
законодавство, встановлюючи обов'язок
особи зареєструватися платником ПДВ за
умови перевищення обсягу
оподатковуваних операцій, не містить
будь-яких особливостей або застережень
в залежності від режиму оподаткування,
на якому перебуває така особа.
Невиконання ж такого обов'язку особою у
визначений законом строк тягне
застосування передбачених законом
наслідків, що обумовлює правомірність
донарахування позивачеві оспорюваної
суми податкового зобов'язання з ПДВ.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06.05.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2011

у справі № 2а-3029/11/1470 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
06.05.2011 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2011 у
справі № 2а-3029/11/1470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко