Справа № 2а-7889/11/1470
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-7889/11/1470

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого -судді
Романішина В.Л.,

суддів Димерлія
О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року УПФУ в Ленінському
районі м.Миколаєва звернулося до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_1
про стягнення заборгованості в сумі
123582,59 грн., посилаючись на те, що станом
на 18.10.2011р. відповідач має
заборгованість у вказаному розмірі по
внесках на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
платежах, однак суму боргу добровільно
не сплачує, що і стало підставою для
звернення з позовом до суду про
стягнення заборгованості в
примусовому порядку.

ФОП ОСОБА_1 проти позову заперечила,
зазначивши, що розрахунок суми
недоїмки є необґрунтованим, а у зв'язку
з вступом в дію Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» ч.1 - ч.9 ст.106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратили чинність, у
зв'язку з чим посилання позивача на
даний Закон є безпідставним. В
задоволенні позову відповідач просила
відмовити.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16.05.2014р.
позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, ФОП ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, як таке, що прийняте із
порушенням норм матеріального права,
та прийняти нову постанову, якою позов
УПФУ в Ленінському районі м.Миколаєва
залишити без задоволення. В своїй
скарзі апелянт зазначає, що приймаючи
рішення суд безпідставно послався на
ч.2 ст.255 КАС України, оскільки рішення
суду у справі №2а-1011/12/1470 за позовом ФОП
ОСОБА_1 до УПФУ в Ленінському районі
м.Миколаєва про визнання протиправними
та скасування рішень і вимоги
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.
На думку апелянта, судом не вірно
визначено статус відповідача як
платника податків.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду сторони в
судове засідання не прибули, а тому на
підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами проведеної позапланової
перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
інших платежів, контроль за
нарахуванням та сплатою яких покладено
на Пенсійний фонд України за період з
29.01.2003р. по 31.12.2010р., а також
достовірності відомостей, поданих до
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за період з
29.01.2003р. по 31.12.2010р., УПФУ в Ленінському
районі м.Миколаєва складено акт
перевірки №181 від 15.09.2011р. Перевіркою
виявлено порушення фізичною
особою-підприємцем порядку
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, внаслідок чого було
донараховано страхових внесків на
загальну суму 42559,27 грн.

16.09.2011р. позивачем сформовано та
надіслано відповідачу вимогу №Ф-2474,
яку було отримано ФОП ОСОБА_1 20.09.2011р.

На підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» 27.09.2011р. УПФУ в
Ленінському районі м.Миколаєва
винесено рішення №880 про застосування
фінансових санкцій за донарахування
органом Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано
штрафні санкції в розмірі 81023,23 грн.

Задовольняючи позов УПФУ в Ленінському
районі м.Миколаєва про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості в сумі 123582,59 грн.,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС
України покладено обов'язок
доказування в адміністративному суді,
доведено наявність у відповідача
заборгованості у вказаному розмірі.
Колегія суддів погоджується з таким
висновком Миколаївського окружного
адміністративного суду.

Заперечуючи проти позову та в
обґрунтування вимог апеляційної
скарги ФОП ОСОБА_1 зазначає, що УПФУ в
Ленінському районі м.Миколаєва не мало
підстав для донарахування їй страхових
внесків в сумі 42559,27 грн. та
застосування штрафних санкцій в
розмірі 81023,23 грн., оскільки на момент
проведення перевірки у вересні 2011 року
діючою редакцією п.15 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у
зв'язку із змінами, внесеними згідно із
Законом України від 07.07.2011р. №3609-ІV «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України» було передбачено, що
фінансові санкції (штраф, пеня) та
адміністративні стягнення, а також
примусові стягнення органами
виконавчої служби за несплату внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування, не
застосовуються.

Колегія суддів не бере до уваги такі
твердження апелянта, оскільки оцінку
правомірності вимоги позивача №Ф-2474
від 16.09.2011р. та рішення №880 від 27.09.2011р.,
визначені суми боргу згідно яких є
предметом стягнення в даній справі,
надано постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від
03.12.2012р. у справі №2а-1011/12/1470 та ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2014р.,
якими відмовлено в задоволенні позову
ФОП ОСОБА_1 про скасування вимоги УПФУ
№Ф-2474 від 16.09.2011р. та рішення №880 від
27.09.2011р.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням суду, яке набрало
законної сили, встановлено факт
правомірності накладення на ФОП ОСОБА_1
фінансових санкцій, то підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду першої
інстанції не вбачається. Оскарження
відповідачем рішення про застосування
фінансових санкцій в касаційному
порядку не являється підставою для
відмови в задоволенні позову про
стягнення боргу, оскільки постанова,
якою підтверджено правомірність цього
рішення, набрала законної сили та
підлягає виконанню.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.