Справа № 816/2614/14
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2614/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко О.С.,

представників позивача - Намінаса О.В.,
Сергійчук Т.С.

представника відповідача - Біленко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2014 року позивач ТОВ
"Єристівський ГЗК" (далі за текстом -
позивач, платник податків) звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької ОДПІ (далі за текстом -
відповідач, контролюючий орган) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 23
червня 2014 року № /1322.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що встановлені актом
перевірки порушення фактично не мали
місця в його господарській діяльності,
внаслідок чого контролюючим органом
порушено права та законні інтереси ТОВ
"Єристівський ГЗК" у сфері
публічно-правових відносин через
безпідставне донарахування податкових
зобов'язань та штрафних (фінансових)
санкцій з податку на прибуток
приватних підприємств. Наполягав на
тому, що здійснення господарських
операцій зі своїми контрагентами в
повному обсязі підтверджується
належним чином оформленими первинними
документами бухгалтерського обліку та
податкової звітності.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити у його задоволенні. Дії
Кременчуцької ОДПІ вважає
правомірними, а спірне податкове
повідомлення-рішення - таким, що
відповідає чинному законодавству,
внаслідок того, що податковим органом
встановлено порушення позивачем
податкового законодавства, зокрема,
віднесення до складу витрат суми за
господарськими операціями, що
документально не підтверджені.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Єристівський
ГЗК" (ідентифікаційний код 35713283)
зареєстроване як юридична особа 14
липня 2008 року, підприємство перебуває
на податковому обліку в Кременчуцькій
ОДПІ та є платником податку на додану
вартість.

Відповідачем у період з 14 листопада 2013
року по 29 травня 2014 року проведено
документальну планову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2013
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня 2012
року по 30 червня 2013 року, за
результатами якої складено акт від 05
червня 2014 року № 1540/16-03-22-01-08/35713283 (т. І
а.с. 28-112).

Правомірність підстав та порядку
проведення перевірки позивачем не
оспорюється.

Висновки податкового органа
пов'язуються з формуванням у періоді,
що перевірявся, показників рядка 06.1
"Адміністративні витрати" декларації з
податку на прибуток на суму 42303716,00 грн.
Так, в ході проведення перевірки
встановлено, що на формування даного
показника мали вплив витрати на
службові відрядження й утримання
апарату; витрати на утримання основних
засобів, інших НА
загальногосподарського використання;
винагорода за консультаційні,
інформаційні, аудиторські та інші
послуги; витрати на оплату послуг
зв'язку; амортизація нематеріальних
активів загальногосподарського
використання; плата за
розрахунково-касове обслуговування та
інші послуги банку; витрати на
страхування; виплати на оплату праці;
внески на соціальні заходи; інші
витрати загальногосподарського
призначення. Проведеною перевіркою
виявлено, що ряд господарських
операцій не підтверджені первинними
документами, що стало насідком для
висновку про завищення задекларованих
показників рядка 06.2АВ (06.1)
"Адміністративні витрати" декларації з
податку на прибуток, в сумі 547661,00 грн. в
тому числі: за 4 квартал 2012 року в сумі
28752,00 грн., за І квартал 2013 в сумі 10752,00
грн., за ІІ квартал 2013 в сумі 508157,00 грн.

Таким чином, за результатами перевірки
Кременчуцькою ОДПІ складено акт від 05
червня 2014 року № 1540/16-03-22-01-08/35713283, в
якому, зокрема, зафіксовано порушення
позивачем вимог підпункту 138.2 статті 138,
підпункту 139.1.9 пункту 193.1 статті 139
Податкового Кодексу України внаслідок
чого встановлено завищення витрат, що
враховуються під час визначення
об'єкта оподаткування, на суму 547661,00
грн., в тому числі: за IV квартал 2012 року
на 28752,00 грн., за І квартал 2013 року на
10752,00 грн., за ІІ квартал 2013 року на 508157,00
грн. та заниження податку на прибуток
приватних підприємств на 104556,00 грн., в
тому числі за І півріччя 2013 року на
104556,00 грн.

На підставі акта перевірки від 05 червня
2014 року № 1540/16-03-22-01-08/35713283 контролюючим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 23 червня 2014
року № /1322 (т. І а.с. 7) про
нарахування позивачу податкових
зобов'язань з податку на прибуток
приватних підприємств за основним
платежем в розмірі 104056,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 26014,00 грн.

ТОВ "Єристівський ГЗК", вважаючи
висновки, викладені в акті перевірки
від 05 червня 2014 року № 1540/16-03-22-01-08/35713283
упередженими, такими, що не
відповідають фактичним обставинам та
виходять за межі компетенції
відповідача, не погоджуючись із
позицією податкового органа щодо
правомірності донарахування
податкових зобов'язань та штрафних
(фінансових) санкцій, вважає спірне
податкове повідомлення-рішення
необґрунтованим, протиправним, таким,
що суперечить законодавству з питань
оподаткування, обмежує та порушує
права, свободи та інтереси позивача,
оскільки прийняте без урахування
фактичних обставин, а також без
наявності правових підстав для
винесення, внаслідок чого звернулось
до суду з вимогою визнати протиправним
та скасувати спірне податкове
повідомлення-рішення.

Надаючи оцінку спірному податковому
повідомленню-рішенню від 23 червня 2014
року № /1322, суд виходить з
критеріїв правомірності такого
рішення, що встановлені частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у зв'язку з чим
перевіряє чи прийняті дані рішення: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямовано
ці рішення; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішень;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач, в періоді, охопленому
перевіркою, відображав у своєму
бухгалтерському та податковому обліку
господарські операції з Software Training London
Ltd, Філіалом компанії "Прайсвотерхаус
Куперс Раша Б.В., Vostok Capital (UK) LTD, LVA EUROPE LTD,
ТОВ "Аудиторська фірма "Капітал Плюс",
АО "Щкребець і партнери". Контролюючий
орган не визнав правомірним включення
витрат, понесених у зв'язку з їх
здійсненням, до складу витрат позивача,
що враховуються під час визначення
об'єкта оподаткування, з мотивів
документальної непідтвердженості
виконання зазначених угод.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України визначено, що витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати для визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Відтак, надаючи правову оцінку рішенню
контролюючого органу про визначення
платнику податків грошових
зобов'язань, суд має дослідити факт
здійснення господарської операції (її
реальність/товарність), на підставі
якої таким платником сформовано
показники податкового обліку.

Судом встановлено, що між ТОВ
"Єристівський ГЗК" (Замовник) та Software
Training London Ltd (Організація) 12 листопада 2012
року укладено контракт № 631/1/50170 (т. І
а.с. 115-118), за умовами якого Організація
надає повний спектр консультаційних
послуг у галузі планування Microsoft Project -
базовий, рівень 2 та професійний (рівень
3) згідно запиту, а Замовник
зобов'язується оплатити надані
послуги. Загальна сума договору на
момент його укладення складає 4035,42 дол.
США.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, на підставі даного договору
Software Training London Ltd в період з 02 грудня 2012
року по 07 грудня 2012 року надано
позивачу консультаційні послуги на
тему: "Microsoft Project - рівні складання
графіків", на підтвердження чого
складено акт приймання-передачі послуг
(т. І а.с. 120).

Оплата наданих Software Training London Ltd послуг
підтверджується належним чином
завіреною копією платіжного доручення
від 22 березня 2013 року № 581 (т. І а.с. 119).

На підтвердження факту реальності
виконання укладеного між Software Training London
Ltd та позивачем правочину ТОВ
"Єристівський ГЗК" надано: копію звіту
про використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт, копію наказу
№ 191-ком від 29 листопада 2012 року про
відрядження, копію сторінок паспортів
представників позивача, копії інших
документів, що посвідчують витрату
коштів у відрядженні, копію наказу про
продовження терміну перебування у
відрядженні, копії авіаційних квитків,
копію посадочного талону; копію
викликів на семінар, копії
сертифікатів, копії зразків складання
графіків (т. І а.с. 187-227).

З пояснень представників позивача в
судовому засіданні встановлено, що
надані Software Training London Ltd послуги були
необхідні для отримання працівниками
Позивача базового та професійного
рівня складання графіків за допомогою
програми Microsoft Project. Робота в програмі
Microsoft Project дозволяє спланувати роботу
за будь-яким видом діяльності,
починаючи від складання завдання на
проектування (включаючи всі наступні
стадії розвитку проекту) і закінчуючи
введенням в експлуатацію всієї
фабрики. При цьому дуже важливо чітко
розуміти обсяги робіт, види робіт,
вартість і витрати проекту. Також,
програма дозволяє з'ясувати параметри
часу, включаючи тривалість та резерви
виконання робіт, етапів, стадій
проекту, а також взаємозв'язок всіх
робіт та задач. Також, за допомогою
програми можливо розподіляти ресурси,
що необхідні для виконання проекту, в
тому числі - людські ресурси, трудові,
фінансові, матеріально-технічні
ресурси. Дана програма дозволяє
організувати, спланувати,
проконтролювати, скоординувати
людські та матеріальні ресурси на
протязі всіх циклів виконання проекту.
З'ясувавши задачі проекту і
обґрунтувавши доцільність його
реалізації, в подальшому з'ясовується
структура проекту, обсяги та джерела
фінансування, проводиться підбір
виконавців шляхом процедури тендерів,
підготовки та підписання договорів та
угод. Склавши бюджет проекту, можливо
спланувати та врахувати ризики при
його реалізації. Інформація за даним
видом діяльності постійно
відновлюється, що дозволяє побачити
чітку картинку роботи.

Дана інформація використовується в
звітних матеріалах управлінського
звіту ТОВ "Єристівський ГЗК". Крім того,
на підставі даної інформації
проводиться аналіз проекту
керівниками для з'ясування статусу
виконання всіх задач та робіт.

Матеріалами справи підтверджено, що 25
жовтня 2012 року між ТОВ "Єристівський
ГЗК" (Замовник) та Філією компанії
"Прайсвотерхаус Куперс Раша Б.В." (м.
Москва) (Виконавець) укладено договір №
596/50104 (т. І а.с. 121-124), за умовами якого
Виконавець зобов'язується надати
послуги з інформаційного та
консультаційно-довідкового
обслуговування двох працівників
Замовника у формі короткострокового
семінару на тему "МСФО 2012: останні зміни
та практичні аспекти" російською мовою.
Загальна сума договору на момент його
укладення складає 114000,00 рос.рублів.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, на підставі даного договору
Філією компанії "Прайсввотерхаус
Куперс Раша Б.В." в період з 28 листопада
2012 року по 30 листопада 2012 року позивачу
надано обумовлені договором послуги на
підтвердження чого складено акт
приймання-передачі послуг (т. І а.с. 126).

Оплата наданих Філією компанії
"Прайсввотерхаус Куперс Раша Б.В."
послуг підтверджується належним чином
завіреною копією платіжного доручення
від 16 листопада 2012 року № 522 (т. І а.с. 125).

На підтвердження факту реальності
виконання укладеного між Філією
компанії "Прайсввотерхаус Куперс Раша
Б.В." та позивачем правочину ТОВ
"Єристівський ГЗК" надано: копію звіту
про використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт, копію
посвідчення про відрядження, копію
наказу про відрядження, копія
запрошення на семінар, копії сторінок
паспорта, копії авіаційних квитків,
копію посадочного талону, копію
квитанції про здійснення
валютно-обмінної операції, копії інших
документів, що посвідчують витрату
коштів у відрядженні (т. І а.с. 228-252).

В ході судового розгляду справи
представником позивача надано
пояснення з яких випливає, що
глобалізація ринків капіталу вимагає
створення єдиних високоефективних
міжнародних стандартів
бухгалтерського обліку - Міжнародних
стандартів фінансової звітності (МСФЗ).
Послуги надавалися з метою сприяння
компанії у здійсненні практичного
переходу на облік за МСФЗ, в розробці
відповідних облікових політик і
процедур, а також фінансової звітності
у відповідно до МСФЗ. Метою даного
семінару було здійснення детального
аналізу МСФЗ (IFRS), вивчення деяких
операцій на предмет їх відповідності
вимогам даного стандарту. Працівниками
позивача здійснено огляд основних
змін, перехідних положень та впливу
нових і переглянутих стандартів та
інтерпретацій, обов'язкових для
застосування у фінансовій звітності.
Практичний підхід до реалізації
програми передбачав проведення
інтерактивних занять, презентацій,
технічних візитів, групових і
персональних консультацій. Працівники
позивача отримали методичні матеріали,
та ознайомились з основними темами
семінару: Поточний стан і подальший
розвиток стандартів МСФО; Фактори
вартості банків і підприємств -
емпіричний підхід; Теоретичні способи
і практичні підходи аналітиків
інвестиційних банків і фондів до
оцінки банків і підприємств;
Управлінський і фінансовий облік: їх
зв'язок і взаємний вплив; Альтернативні
варіанти елементів IFRS 9, взаємодія з IFRS
4; Підпроекти IFRS 9: хеджування,
знецінення, взаємозалік; Зміни та
доповнення в МСФЗ; Злиття компаній -
МСФЗ 3 із змінами та доповненнями;
Консолідовані фінансові звіти - МСФЗ 10;
Міжнародний стандарт бухгалтерського
обліку (МСБО) 27 із змінами і
доповненнями; Спільні угоди - МСФЗ 11;
Інвестиції в асоційовані і змішані
компанії - МСБО 28; Розкриття інформації
іншим підприємствам - МСФЗ 12;
Капіталізація позикових коштів - МСБО 23
перероблений; Фінансова звітність і
кредитна криза, Стандарти IAS, IAS 33, IFRS 8, IAS
18, IAS 16, IAS 8, IAS 7; Оцінка для цілей МСФЗ:
методологія, підходи, специфіка. Знання
і різнобічна інформація, отримана
працівниками позивача на семінарі,
допомогла поглибити і систематизувати
знання МСФЗ для подальшого
застосування в роботі при складанні
бухгалтерської та фінансової
звітності підприємства (в тому числі -
звітності в головну компанію Ferrexpo AG).

Судом встановлено, що між ТОВ
"Єристівський ГЗК" (Замовник) та Vostok Capital
(UK) LTD (Виконавець) 05 березня 2013 року
укладено договір № USD 061887 (т. І а.с. 127-129),
за умовами якого Виконавець
зобов'язується провести інформаційний
захід "Корпоративна соціальна
відповідальність та концепція
стійкого розвитку для компаній
видобувної та енергетичної галузі.
Міжнародний досвід Великобританії" та
надати послуги з організації участі у
ньому двох делегатів Замовника, а
Змовник оплачує та забезпечує участь
двох делегатів у Заході. Загальна сума
договору на момент його укладення
складає 13398,40 дол. США.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, на підставі даного договору Vostok
Capital (UK) LTD в період з 16 квітня 2013 року по
19 квітня 2013 року надано позивачу
обумовлені договором послуги, що
підтверджується актом
приймання-передачі послуг (т. І а.с. 135).

Оплата наданих Vostok Capital (UK) LTD послуг
підтверджується належним чином
завіреною копією платіжного доручення
від 04 квітня 2013 року № 587 (т. І а.с. 134).

На підтвердження факту реальності
виконання укладеного між Vostok Capital (UK) LTD
та позивачем правочину ТОВ
"Єристівський ГЗК" надано: копію звіту
про використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт, копію наказу
про відрядження, копія наказу про
продовження терміну перебування у
відрядженні, копію посвідчення про
відрядження, копії авіаційних квитків,
копії сторінок паспорту, копії інших
документів, що посвідчують витрату
коштів у відрядженні, копію
сертифікату, копію сертифікату, копію
програми-запрошення на семінар (т. ІІ
а.с. 1-29).

З пояснень представників позивача
встановлено, що на інформаційному
заході "Корпоративна соціальна
відповідальність та концепція сталого
розвитку для компаній видобувної та
енергетичної галузі. Міжнародний
досвід Великобританії" висвітлювалися
основні положення корпоративної
соціальної відповідальності та
принципи, моделі, створення стратегій
сталого розвитку підприємств,
управління соціальними і екологічними
ризиками та кризи-менеджменту. Також
висвітлювались питання використання
соціальних медіа в кризи-менеджменті,
маркетингові комунікації, створення
діалогу з стейкхолдерами, зв'язки з
інвесторами, КСВ та корпоративне
управління, стандарти IFC, КСВ звітність,
бенчмаркінг у галузі. Вивчався
інструмент фінансової оцінки (Financial
Valuation Tool -FVT), оцінка соціальних
інвестицій та впровадження FVT у
видобувну промисловість. Дані знання,
навички і різнобічна інформація,
отримані працівниками позивача на
інформаційному заході, дозволили
розробити систему КСВ на підприємстві
відповідно до вимог чинного
законодавства України та
Великобританії та щоквартально
звітуватися щодо соціально-значущих
проектів, у яких приймає участь
підприємство, перед інвесторами та
головною компанією Ferrexpo AG.

Судом встановлено, що 17 квітня 213 року
між ТОВ "Єристівський ГЗК" (Учасник) та
LVA EUROPE LTD (Організатор) укладено договір
участі № 11514/486/MJ (т. І а.с. 136), за умовами
якого Організатор зобов'язується
надати послуги з організації участі
представників позивача у повній
програмі семінару "Практика
застосування та аспекти переходу МСФО",
надати повний пакет матеріалів,
організувати переклад під час
засідань, видати офіційний диплом
учасника, крім того, забезпечити
послуги з проживання, харчування,
медичного обслуговування, візової
підтримки, трансферу. Загальна сума
договору на момент його укладення
складає 9750,00 фунтів ст.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, на підставі даного договору LVA
EUROPE LTD в період з 26 травня 2013 року по 01
червня 2013 року надано позивачу
обумовлені договором послуги, що
підтверджується актом
приймання-передачі послуг (т. І а.с. 141).

Оплата наданих LVA EUROPE LTD послуг
підтверджується належним чином
завіреною копією платіжного доручення
від 23 квітня 2013 року № 598 (т. І а.с. 140).

На підтвердження факту реальності
виконання укладеного між LVA EUROPE LTD та
позивачем правочину ТОВ "Єристівський
ГЗК" надано: копію звіту про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт, копію
посвідчення про відрядження, копію
наказу про відрядження, копію
службової записки, копію запрошення на
семінар, копію сторінок паспорту, копію
авіаційних квитків, копії інших
документів, що посвідчують витрату
коштів у відрядженні, копію
посадочного талону; копію сторінок
паспорту (т. ІІ а.с. 30-59).

З приводу участі працівників позивача
у семінарі, позивачем пояснено, що
даний захід призначений для
поглиблення знань щодо нових
стандартів по МСФЗ (IFRS) 9, 10,11, 12, 13 що
вступають в силу з 2013 року та вивчення
ключових моментів МСФЗ (IAS) 39.

Вивчивши подані позивачем документи,
суд дійшов висновку, що вони у своїй
сукупності належним чином
підтверджують факт отримання ТОВ
"Єристівський ГЗК" консультаційних
послуг Software Training London Ltd, LVA EUROPE LTD, Vostok
Capital (UK) LTD, Філією компанії
"Прайсвотерхаус Куперс Раша Б.В." та в
силу положень статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
є належним доказом у справі.

На підтвердження реальності
здійснення спірних господарських
операцій з придбання
інформаційно-консультаційних послуг у
Software Training London Ltd, LVA EUROPE LTD, Vostok Capital (UK) LTD,
Філією компанії "Прайсввотерхаус
Куперс Раша Б.В." позивачем до
матеріалів адміністративної справи
надано копії наступних документів:
договорів, актів приймання-передачі
виконаних робіт та наданих послуг,
платіжних документів, тощо.

Дослідивши вищезазначені копії
документів, судом встановлено, що вони
відповідають вимогам Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704, тобто є первинними документами
бухгалтерського обліку в розумінні
частини 1 статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та в силу положень
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України приймаються судом
як належний доказ у справі.

Згідно з правилами формування витрат,
передбаченими у пунктах 138.2, 138.4 статті
138 Податкового кодексу України,
витрати, які враховуються для значення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Оплата послуг позивачем здійснена
безготівковим шляхом на користь Software
Training London Ltd, LVA EUROPE LTD, Vostok Capital (UK) LTD, Філії
компанії "Прайсвотерхаус Куперс Раша
Б.В.", що підтверджується платіжними
дорученнями, копії яких наявні в
матеріалах справи та не заперечувалось
представником контролюючого органа в
судовому засіданні. Зауваження
відповідача щодо порядку та форми
розрахунків в акті перевірки відсутні.

Надані Software Training London Ltd, LVA EUROPE LTD, Vostok
Capital (UK) LTD, Філією компанії
"Прайсввотерхаус Куперс Раша Б.В."
послуги позивачем використано з метою
вдосконалення власної господарської
діяльності.

З огляду на вищенаведені обставини, суд
дійшов висновку про те, що матеріалами
справи в повному обсязі доведено
реальність здійснення господарських
операцій позивача з Software Training London Ltd, LVA
EUROPE LTD, Vostok Capital (UK) LTD, Філією компанії
"Прайсввотерхаус Куперс Раша Б.В.",
встановлено факт понесення ТОВ
"Єристівський ГЗК" витрат на оплату
таких послуг та підтверджено рух
активів під час здійснення
господарської діяльності.

Таким чином, суд погоджується з
доводами позивача про неправомірність
виключення зі складу витрат, що
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, сум витрат позивача за
договорами з Software Training London Ltd, LVA EUROPE LTD,
Vostok Capital (UK) LTD та Філією компанії
"Прайсвотерхаус Куперс Раша Б.В.".

Разом із тим, судом встановлено, що між
ТОВ "Єристівський ГЗК" (Замовник) та ТОВ
"Аудиторська фірма "Капітал Плюс"
(Виконавець) 17 січня 2013 року укладено
договір на проведення аудиту № 01 (т. І
а.с. 142-146), за умовами якого виконавець
зобов'язується провести аудиторську
перевірку Замовника за період з 01
квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року, а
останній зобов'язується прийняти та
оплатити надані послуги. Вартість
послуг за договором складає 120000,00 грн.

На підтвердження факту надання послуг
з аудиту позивачем надано копії:
договору, платіжних документів,
рахунків, акта приймання-передачі (т. І
а.с. 147-151).

В судовому засіданні представники
позивача пояснили, що звіт незалежного
аудиту щодо фінансової звітності ТОВ
"Єристівський ГЗК" проводився з метою
підтвердження досягнутих за 2012 рік
показників господарської діяльності,
підтвердження правильності
бухгалтерської, податкової, фінансової
звітності підприємства та аналізу
допущених помилок. Крім того, звіт
надавався учасникам товариства для
звітності та прийняття рішень щодо
подальшої господарської діяльності
підприємства.

09 квітня 2013 року між ТОВ "Єристівський
ГЗК" (Клієнт) та Адвокатським
об'єднанням "Шкребець і партнери"
(Адвокатським об'єднанням) укладено
договір про надання правової допомоги
№ 155 (т. І а.с. 152-154), за умовами якого
Адвокатським об'єднанням
зобов'язується за винагороду надавати
Клієнтові правову допомогу в порядку
та на умовах, передбачених цим
договором. Вартість послуг згідно
додаткових угод до договору складає
210000,00 грн.

На підтвердження факту надання послуг
з аудиту позивачем надано копії:
договору, додаткових угод до нього,
платіжних документів, рахунків, актів
приймання-передачі (т. І а.с. 155-162).

Представники позивача в судовому
засіданні пояснили, що позивач
отримував правові послуги як із
аналізу документів, надання
консультацій правового характеру,
складання та надання процесуальних
документів, так і щодо представництва
інтересів ТОВ "Єристівський ГЗК" в
судових засіданнях при розгляді справ
по суті. Результатом наданих послуг
були судові рішення у справах №
2а-1670/7456/12 та № 2а-1670/1951/12 на користь
позивача.

Дослідивши в судовому засіданні вище
вказані копії документів, суд дійшов
наступних висновків.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
визначено, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" (в
редакції, чинній на момент виникнення
та реалізації спірних відносин)
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до приписів частини 2 статті
3 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

За змістом статті 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а первинний документ
визначено як документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Таким чином, первинні документи, перш
за все, мають розкривати зміст
господарської операції, а сама
господарська операція повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
надані позивачем, на підтвердження
факту отримання від АО "Шкребець і
партнери" та ТОВ "Аудиторська фірма
"Капітал Плюс" послуг, копії актів
прийому-здачі наданих послуг не
містять конкретно визначених змісту та
обсягу господарської операції, що
унеможливлює встановлення зв'язку
таких документів із конкретною
господарською операцією.

Крім того, у долучених до матеріалів
справи документах не визначено
собівартість виконаних аудиторських
послуг та правової допомоги, що
виключає будь-яку можливість визначити
яким чином формувалась вартість таких
послуг виконавцем. Відсутність
наведених відомостей, у свою чергу,
виключає можливість визначення
розміру витрат, понесених
контрагентами позивача у зв'язку з
ймовірним наданням послуг та
підтвердження економічної
обґрунтованості вартості таких послуг,
виставленої до сплати ТОВ
"Єристівський ГЗК".

Позивачем не надано доказів, які б
обґрунтовували вартість виконаних
аудиторських послуг та послуг з
правової допомоги.

Так само, у позивача відсутні
документи, що дали б змогу чітко
відстежити результат замовлених робіт
(послуг), а залучені до матеріалів
справи копії актів приймання-передачі
наданих послуг та звіту незалежного
аудитора мають загальний характер та
не містять відомостей про конкретні
результати наданих послуг.

Вивчивши копії судових рішень у
справах № 2а-1670/7456/12 та № 2а-1670/1951/12 (т. ІІ
а.с. 62-70) судом встановлено, що в
судовому засіданні у справі №
2а-1670/7456/12, крім залучених на підставі
договору про надання правової допомоги
від 09 квітня 2013 року № 155 представників
Адвокатського об'єднання, брав участь
штатний представник позивача, а справа
№ 2а-1670/1951/12 розглянута в порядку
письмового провадження, тобто взагалі
за відсутності представників сторін.

Аналізуючи викладене суд зазначає, що
відповідно до положень підпункту 14.1.36
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча
ознака господарської діяльності,
кореспондує з вимогою щодо наявності
розумної економічної причини (ділової
мети) під час здійснення господарської
діяльності. Оскільки господарська
діяльність складається із сукупності
господарських операцій платника
податку (які є формою здійснення
господарської діяльності), то розумна
економічна причина має бути наявною в
кожній господарській операції. Лише в
такому разі та чи інша операція може
вважатися вчиненою в межах
господарської діяльності платника
податків. І лише за таких умов платник
податків має право на врахування у
податковому обліку наслідків
відповідних господарських операцій.

З огляду на положення підпункту 14.1.231
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України, відповідно до якого розумна
економічна причина (ділова мета) -
причина, яка може бути наявна лише за
умови, що платник податків має намір
одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.

Таким чином, лише господарські
операції, здійснені за наявності
розумних економічних причин (ділової
мети) є такими, що вчинені в межах
господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної
економічної причини (ділової мети)
передбачає обов'язкову спрямованість
будь-якої операції платника податків
на отримання позитивного економічного
ефекту. Із загального розуміння
характеру економічної діяльності
можна дійти висновку, що економічний
ефект - це приріст (збереження) активів
платника податків та/або їх вартості, а
так само створення умов для такого
приросту (збереження) в майбутньому.

Таким чином, з визначеного у
Податковому кодексі України поняття
ділової мети випливає, що обов'язково
повинен бути намір платника податків
отримати відповідний економічний
ефект, тобто господарська операція (за
умови досягнення поставлених завдань)
має передбачати можливість приросту
або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена
розумними економічними причинами
(позбавлена ділової мети), то такі
операції не є вчиненими в межах
господарської діяльності, а відтак, їх
наслідки не можуть бути відображені в
податковому обліку.

Враховуючи недоведеність фактичного
вчинення на користь позивача спірних
операцій з надання аудиторських послуг
та правової допомоги, відсутність
видимих розумних економічних та
організаційно-адміністративних причин
для укладання договору про надання
таких послуг, а також відсутність
чинників, з якими закон пов'язує
можливість формування позивачем
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування, за спірними
операціями, зокрема, - відсутність
зв'язку витрат позивача за вказаним
договором з його господарською
діяльністю, суд, керуючись внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
оцінці в сукупності всіх доказів у
справі, на встановлених судом
обставинах та вищенаведених
положеннях законодавства, дійшов
висновку про відсутність у позивача
правових підстав для формування
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування, за
вищезазначеними господарськими
операціями.

За таких обставин, суд вважає
правомірним висновок податкової
інспекції про порушення позивачем
вимог податкового законодавства,
наслідком чого є безпідставне
включення до витрат, що враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
сум витрат за договорами з
Адвокатським об'єднанням "Шкребець і
партнери" та ТОВ "Аудиторська фірма
"Капітал Плюс".

В силу частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1
статті 21 Податкового кодексу України
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно із
статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

У даному випадку позивач частково
довів суду, що він діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України.

Приписами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області від 23
червня 2014 року № /1322 в частині
визначення суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств за основним
платежем у розмірі 52756 (п'ятдесят дві
тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00
коп. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) в розмірі 13189
(тринадцять тисяч сто вісімдесят
дев'ять) грн. 00 коп.

Згідно частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Абзацом 2 пункту 3 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
ставка судового збору за подання
позову майнового характеру визначена 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Таким чином, решта суми судового збору
підлягає стягненню з позивача
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 23 червня 2014 року № /1322
в частині визначення суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств за основним
платежем у розмірі 52756 (п'ятдесят дві
тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00
коп. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) в розмірі 13189
(тринадцять тисяч сто вісімдесят
дев'ять) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат"
(ідентифікаційний код 35713283) на користь
Державного бюджету України (р/р:
4002, отримувач коштів: УДКСУ у м.
Полтаві Полтавської області, 22030001; Банк
отримувача: ГУДКСУ у Полтавській
області, МФО: 831019; Код ; Код
класифікації доходів бюджету: 22030001;
Призначення платежу: судовий збір, за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат",
Полтавський окружний адміністративний
суд, ) витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1022 (одну
тисячу двадцять дві) грн. 35 коп.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 18
вересня 2014 року.

Суддя
А.О. Чеснокова