Справа № 2а-2/11/1308
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/30348/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., секретар
Буденко В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної митної служби України на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 5 квітня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної митної служби України,
Західної регіональної митниці,
Рава-Руської митниці про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2007 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідачів. Просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Рава-Руської митниці від 28 лютого 2007
року № 99-к в частині припинення
перебування його на державній службі в
митних органах на посаді старшого
інспектора відділу технічних засобів
митного контролю Рава-Руської митниці
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
у зв'язку з ліквідацією Рава-Руської
митниці, визнати незаконною відмову
Західної регіональної митниці щодо
його призначення за переведенням на
посаду старшого інспектора відділу
технічних засобів митного контролю
митного поста «Рава-Руська», поновити
його на державній службі на
відповідній посаді митного поста
«Рава-Руська», зобов'язати Державну
митну службу України виплатити йому
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, зарахувати період вимушеного
прогулу до безперервного трудового
стажу та стягнути з Державної митної
служби України на його користь
моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
його звільнення проведено з порушенням
вимог трудового законодавства.

Постановою Жовківського районного
суду Львівської області від 1 червня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 5 квітня 2012
року скасовано постанову Жовківського
районного суду Львівської області від 1
червня 2011 року та прийнято нову
постанову про часткове задоволення
позову. Визнано протиправним та
скасовано наказ Рава-Руської митниці
від 28 лютого 2007 року № 99-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах старшого
інспектора відділу технічних засобів
митного контролю Рава-Руської митниці
ОСОБА_4, визнано незаконною відмову
Західної регіональної митниці щодо
призначення позивача за переведенням
на посаду старшого інспектора відділу
технічних засобів митного контролю
митного поста «Рава-Руська» Західної
регіональної митниці, поновлено
позивача на посаді старшого інспектора
відділу технічних засобів митного
контролю Рава-Руської митниці з 28
лютого 2007 року, зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 42962 грн. 50 коп. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду
апеляційної інстанції з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах касаційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 22 вересня 1992 року
позивач перебував на державній службі
в митних органах.

Відповідно до наказу Державної митної
служби України № 785 від 1 жовтня 2006
року «Про створення регіональних
митниць та ліквідацію деяких митниць»
з 1 жовтня 2006 року створена Західна
регіональна митниця підпорядкована
Державній митній службі України, а
Рава-Руська митниця підпорядковується
Західній регіональній митниці в
частині контрольно-розпорядчих
функцій.

27 листопада 2006 року Державною митною
службою України прийнято наказ № 1051
«Про ліквідацію та створення окремих
митних органів», яким ліквідовано
Рава-Руську митницю.

Наказом Рава-Руської митниці № 99-к від
28 лютого 2007 року позивача звільнено з
посади старшого інспектора відділу
технічних засобів митного контролю
Рава-Руської митниці відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з
ліквідацією Рава-Руської митниці.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки Рава-Руська митниця була
ліквідована, а митний пост
«Рава-Руська» є лише структурним
підрозділом Західної регіональної
митниці, то звільнення позивача
відбулося з дотриманням вимог статтей
40, 49-2 КЗпП України.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи нову постанову
про часткове задоволення позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого органу можливе лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників, а з матеріалів справи не
вбачається змін в організації
виробництва і праці, які б могли бути
підставою для звільнення працівника
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 40 КЗпП. Встановлена
законодавством можливість ліквідації
державної установи (організації) з
одночасним створенням іншої, яка буде
виконувати повноваження (завдання)
особи, що ліквідується, не виключає, а
включає зобов'язання роботодавця
(держави) щодо працевлаштування
працівників ліквідованої установи.
Проте Державна митна служба України
зазначене зобов'язання не виконала і,
відповідно, трудові гарантії позивача
як працівника порушила.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно ч. 2 ст. 36 КЗпП України зміна
підпорядкованості підприємства,
установи, організації не припиняє дії
трудового договору. Ч. 3 цієї ж статті
передбачено, що у разі зміни власника
підприємства, а також у разі його
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, виділення, перетворення) дія
трудового договору працівника
продовжується. Припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого органу можливе лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників.

Ч. 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Встановлена законодавством можливість
ліквідації державної установи
(організації) з одночасним створенням
іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) особи, що
ліквідується, не виключає, а включає
зобов'язання роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
ліквідованої установи.

Аналогічну правову позицію висловив
Верховний Суд України у постанові від
17 жовтня 2011 року (справа № 21-237а11).

Враховуючи вищенаведене, а також
відсутність змін в організації
виробництва і праці Рава-Руської
митниці, які є підставою для звільнення
працівника відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40
КЗпП України, суд апеляційної
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судового рішення,
порушення норм матеріального та
процесуального права безпідставні, не
ґрунтуються на доказах та матеріалах
справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної митної
служби України залишити без
задоволення, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 5 квітня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк