Справа № 804/9409/14
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 р. Справа № 804/9409/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Павловського Д. П.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агропромислове об'єднання Старий Крим"
до Державної податкової інспекції в
Амур - Нижньодніпровському районні м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними
дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2014р. до суду надійшов даний
адміністративний позов, у якому
позивач просить визнати протиправним
дії посадових осіб Державної
податкової інспекції у Амур -
Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська з не реєстрації та
відмови у прийняті податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року виписаних
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агропромислове
об'єднання Старий Крим» поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу Державної
податкової служби засобами
телекомунікаційного зв'язку та
поштовим відправлення від 18 квітня 2014
року, а податкову декларацію з податку
на додану вартість за березень 2014 року
такою, що подана платником податку 18
квітня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовано
адміністративним позовом від 04.07.2014 р.

Представник позивача не заперечував
проти розгляду справи у письмовому
провадженні.

Представник відповідача в судове
засідання не зявився був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з
урахуванням заперечень до позову судом
були встановлені наступні обставини.

28.01.2014 року між ТОВ
«Агропромислове об'єднання «Старий
Крим» (далі за тестом позивач) та
Державної податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районні м.
Дніпропетровська (далі за текстом
відповідач) було укладено договір №
270120141 про визнання електронних
документів (податкової звітності,
реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних з податку на
додану вартість та інших звітних
податкових документів), предметом
якого є визнання податкових документів
поданих платником податків в
електронному вигляді із застосуванням
електронного цифрового підпису до
органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

Відповідно вище зазначеного
договору від 28.01.2014 року позивачем була
подана 18.04.2014 року податкова декларація
акцизного податку за березень 2014 року,
та податкова декларація з податку на
додану вартість за березень 2014 року.
Відповідно до квитанції зі шлюзу
прийому звітності Міністерства
доходів і зборів України від 18.04.2014 року
документи не були прийняті. У зв'язку з
цім працівником товариство особисто в
цей же день, а саме 18.04.2014 року було
подано до податкової вище зазначені
податкові декларації, проте без
вказівок причин, працівником
податкової інспекції було відмовлено у
прийнятті звітності.

На адресу відповідача позивачем
направлялися листи № 22/04 від 22.04 2014
року, № 29/04 від 22.04.2014 року, в яких він
просив повідомити причину з якої
податкова інспекція відключила їх
підприємство від прийому електронних
документів.

У відповіді на листи позивача,
відповідач листом від 28.04.2014 р, та 14.05.2014
р. вказує що він не забороняв прийом
податкових декларацій в електронному
виді, і причиною могло стати збій в
програмному забезпеченні позивача.

Однак це твердження спростовується
квитанцією зі шлюзу прийому звітності
Міністерства доходів і зборів України
від 18.04.2014 р, в якої вказано що: «Для
платника податків заборонено прийом
звітності по електронній пошті, тобто
відповідачем.

Також, судом були досліджені письмові
докази, а саме: копія договору № 270120141
про визнання електронних документів,
податкова декларація з податку на
додану вартість за березень 2014 року,
декларація акцизного податку за
березень 2014 року, витяг з єдиного
реєстру юридичних осіб, квитанція про
неприйняття документів електронною
поштою, доповідна записка Двойніної
А.О., опис про відправлення поштовою
декларації про акцизний податок, на
додану вартість, квитанція про сплату
відправлення, поштове повідомлення про
вручення поштового направлення, листи
від позивача № 22/04 від 22.04.2014 року, № 29/04
від 29.04.2014 року, листи від відповідача
від 28.04.2014 року, та 14.05.2014 року.

Як вказано в запереченні до позову, що
25.04.2014 року № 174 співробітниками
відділу контролю за декларуванням
податку на додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій, здійснено вихід за
місцезнаходженням ТОВ «Агропромислове
об'єднання «Старий Крим» з метою
вручення запиту. За результатами
виходу ТОВ «Агропромислове об'єднання
«Старий Крим» за адресою м.
Дніпропетровськ, пр. - т Воронцова, 73 не
встановлено. За даною адресою
встановлено приміщення на якому
відсутня будь - яка інформація про
можливе перебування ТОВ
«Агропромислове об'єднання «Старий
Крим» (31384641).

Відповідно до п.48.3. ст..48 Податкового
кодексу України податкова декларація
повинна містити такі обов'язкові
реквізити: тип документа (звітний,
уточнюючий, звітний новий); звітний
(податковий) період, за який подається
податкова декларація; звітний
(податковий) період, що уточнюється (для
уточнюючого розрахунку); повне
найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами; код
платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер; реєстраційний номер облікової
картки платника податків або серію та
номер паспорта (для фізичних осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган
і мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання)
платника податків; найменування
контролюючого органу, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення - залежно від
форми); ініціали, прізвища та
реєстраційні номери облікових карток
або інші відомості, визначені в абзаці
сьомому цього пункту, посадових осіб
платника податків; підписи платника
податку - фізичної особи та/або
посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Як передбачено нормою абзацу першого
пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу
України, за умови дотримання платником
податків вимог цієї статті посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49
Податкового кодексу України під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48,4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової
декларації полягає у вчиненні
посадовою особою податкового органу
фактичних дій із: перевірки наявності
та достовірності заповнення
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу
України; реєстрації податкової
декларації у день її отримання органом
державної податкової служби.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49
Податкового кодексу України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Відповідач матеріалів справи судом
було встановлено, що 25.04.2014 року
відповідачем нібито було встановлено
що позивача не знаходиться за адресою:
м. Дніпропетровськ, пр. - т Воронцова, 73,
та відсутня будь яка інформація про
можливе перебування позивача.

На підставі вище наведеного
відповідачем було винесено рішення що
надіслана засобами пошти податкова
декларація з ПДВ за березень 2014 року
складена з порушенням вимог п 48.3 та п.48.4
ст. 48 Кодексу та вимог Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 за №1492 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 року за № 1490, а
саме: в декларації зазначено не
достовірний обов'язковий реквізит -
податкова адреса.

У зв'язку з вище наведеним суд вважає,
що висновки відповідача не
обґрунтовані та не відповідають
дійсності у зв'язку тим, що відповідач
відмовив в прийнятті декларації
акцизного податку за березень 2014 року,
та декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року 18.04.2014
року без зазначення причини. А
відповідно заперечень до позову 25.04.2014
року відповідачем було встановлено, що
позивач не знаходиться за адресою та
цім самим порушує п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48
Податкового кодексу України, а саме на
підставі цих порушень декларації не
можуть бути прийняті. З вище наведено
видно, що позивачем було відмовлено в
прийнятті декларації, а потім було
встановлено нібито факт порушення з
боку позивача який не чим не
підтверджується.

Відповідно до вище наведеного
встановлено, що відмова в неприйнятті
декларації позивача безпідставна, та
відповідачем не надано ніяких доказів
для підтвердження фактів порушень
збоку позивача.

Виходячи з вищевикладеного, суд
доходить висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню, цілком правомірними та
відповідають чинному законодавству, і
позивачем було доведено їх
правомірність.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії посадових
осіб Державної податкової інспекції у
Амур - Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська з не реєстрації та
відмови у прийняті податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року виписаних
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агропромислове
об'єднання Старий Крим» поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу Державної
податкової служби засобами
телекомунікаційного зв'язку та
поштовим відправлення від 18 квітня 2014
року, а податкову декларацію з податку
на додану вартість за березень 2014 року
такою, що подана платником податку 18
квітня 2014 року.

Присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агропромислове об'єднання Старий
Крим» 73 (сімдесят три ) грн. 08 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.П.
Павловський