Справа № 826/2621/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2621/14
інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко
О.Є.,

суддів: Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування наказу,
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«САВ-Дістрибьюшн» звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
наказу від 07.11.2013 року №252 про
проведення позапланової перевірки
характеристик продукції; визнання
протиправними дії по проведенню
позапланової перевірки характеристик
продукції у магазині позивача по вул.
Ярослава Мудрого, 40, м. Біла Церква,
Київської області, на підставі наказу
№252 від 07.11.2013 року та листа
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
року №5090-2-7/6, за наслідками якої
складено акт перевірки характеристик
продукції від 11.11.2013 року №000106;
визнання протиправною та скасування
постанови від 26.11.2013 року №000091 про
накладення штрафних санкцій; визнання
протиправним рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 26.11.2013 року №000074.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
квітня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено у
повному обсязі.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить повністю
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
квітня 2014 року та прийняти нову, якою
позовні вимоги ТОВ «САВ-Дістрибьюшн»
задовольнити у повному обсязі. Свою
вимогу апелянт обґрунтовує тим, що
висновки суду першої інстанції є
помилковими і такими, що побудовані
внаслідок неповного застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 квітня 2014 року - залишити
без змін, виходячи із наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволені позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до звернення народного депутата
України Бойка В.Б. від 11.10.2013 року, на
вимогу Генерального прокурора України,
предметом перевірки в магазині
позивача є саме електропобутові товари
щодо відповідності їх вимогам
технічних регламентів, зокрема
стосовно їх безпеки для споживачів і
наявності на вказану продукцію
декларації про відповідність. Крім
того, суд визнав необґрунтованими
доводи позивача щодо відсутності у
зверненні народного депутата України
Бойка В.Б. питань, розгляд яких
відноситься до компетенції Інспекції,
при розгляді справи та винесені
спірної постанови №000091 відповідач
керувався Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів, у
відповідності до ст. 24 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції», ст. 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» на підставі
звернення народного депутата України
Бойка В.Б. від 11.10.2013 року № 216-к щодо
продажу контрафактної та не
сертифікованої продукції у
торговельній мережі магазинів
побутової техніки «Фокстрот»,
листа-згоди Держспоживінспекції
України від 05.11.2013 року №5090-2-7/6 щодо
проведення позапланових заходів, на
виконання наказу керівника Інспекції
від 07.11.2013 року №252 про проведення
позапланових заходів, на підставі
направлення про проведення перевірки
від 11.11.2013 року №145 спеціалістами
Інспекції проведено позапланову
перевірку характеристик продукції у
магазині побутової техніки «Фокстрот»
ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» за адресою:
Київська область, м. Біла Церква, вул.
Ярослава Мудрого, 40.

Перевірку проведено у присутності
керуючого магазином ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» Майбороди В.В., що
сторонами не заперечується.

Перед початком позапланової перевірки
спеціалістами Інспекції керуючому
магазином ТОВ «САВ-Дістрибьюшн»
Майбороді В.В. пред'явлено направлення
на проведення перевірки від 07.11.2013 року
№145, про що свідчить особистий підпис
останнього на примірнику направлення
від 11.11.2013 року.

Враховуючи, що представників Інспекції
було допущено до проведення перевірки
у вказаному вище магазині позивача, у
колегії суддів відсутні сумніви щодо
достовірності тверджень відповідача
про пред'явлення керуючому магазином
ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Майбороді В.В.
перед початком проведення перевірки
службових посвідчень, що засвідчують
посади осіб, та роз'яснення мети та
порядку проведення перевірки.

Зокрема, перевіркою електропобутових
товарів у магазині «Фокстрот» ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» за адресою: Київська
область, м. Біла Церква, вул. Ярослава
Мудрого, 40, спеціалістами Інспекції
встановлено порушення:

- пункту 19 «Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2000
№785 (далі - Технічний регламент № 785),
пунктів 7, 10 «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету мікстів України від 29.10.2009 №1149
(далі - Технічний регламент №1149), а саме
розповсюдження побутової техніки та
апаратури на якій відсутній
національний знак відповідності, що
відображена в позиціях 1-4 акту
перевірки характеристик продукції від
11.11.2013 року №000106.

За результатами перевірки
спеціалістами Інспекції складено акт
перевірки характеристик продукції від
11.11.2013 року №000106, протокол № 000087 про
виявлене (і) порушення вимог ст.44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» та
ст.15 Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції».

26.11.2013 року заступником начальника
Інспекції прийнято постанову про
накладення штрафних санкцій № 000091,
якою до позивача застосовано штраф в
розмірі 4250,00грн.

Вважаючи дії відповідача щодо
проведення перевірки, наказ про
проведення позапланових заходів та
постанову про накладення штрафних
санкцій протиправними, позивач
звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до п.1, 3, 4 Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
№465/2011, - Державна інспекція України з
питань захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органам виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.

Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Основними завданнями
Держепоживінспекції України є
реалізація державної політики у сферах
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів і рекламу в цій сфері,
державного ринкового нагляду,
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, здійснює у межах своєї
компетенції контроль за додержанням
законодавства про рекламу, здійснює
державний ринковий нагляд у межах
сфери своєї відповідальності, здійснює
у межах своєї компетенції державний
нагляд за додержанням технічних
регламентів, стандартів, норм і правил.

Законом України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» від 02.12.2010 №2735-VI (далі - Закон
України №2735-VI) визначено, що цей Закон
встановлює правові та організаційні
засади здійснення державного
ринкового нагляду і контролю
нехарчової продукції.

Пунктом 4 ч.1 ст.11 Закону України №2735-VI
передбачено, що метою здійснення
ринкового нагляду органи ринкового
нагляду в межах сфер їх
відповідальності проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Згідно ч.3 ст.23 Закону України №2735-VI
органи ринкового нагляду проводять
планові та позапланові перевірки
характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові. - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України
№2735-VI органи ринкового нагляду
проводять перевірки характеристик
продукції у її розповсюджувачів:
планові - згідно із секторальними
планами ринкового нагляду;
позапланові, зокрема, за зверненнями
споживачів (користувачів) відповідної
продукції, а також органів виконавчої
влади, виконавчих органів місцевих рад,
правоохоронних органів, громадських
організацій споживачів (об'єднань
споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Відповідно до, ч.1 ст.6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі -
Закон України №877-V), підставами для
здійснення позапланових заходів є
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Статтею 7 Закону України №877-V для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на
проведення заходу, зокрема,
зазначаються номер і дата наказу, на
виконання якого здійснюється захід.

Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і подати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

Як було встановлено раніше, перевірку
проведено у присутності керуючого
магазином ТОВ «САВ-Дістрибьюшн»
Майбороди В.В., якому також було вручено
в порядку ст.6 Закону №877-V направлення
про проведення перевірки від 07.11.2013 №145
та пред'явлено службові посвідчення, що
засвідчують посади осіб.

Також судом першої інстанції
встановлено, що керуючому магазином
ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Майбороді В.В.
було надано копію звернення народного
депутата України Бойка В.Б. від 11.10.2013
№216-к та листа-згоди
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
№5090-2-7/6 щодо проведення позапланових
заходів.

Водночас колегія суддів звертає увагу
на те, що чинним законодавством
передбачено обов'язок органу
державного нагляду (контролю)
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і подати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення). Проте вимога щодо
пред'явлення або вручення звернення на
підставі якого проводиться захід
та/або згоди вищестоящого органу щодо
проведення позапланових заходів
законодавством не встановлена.

Відтак доводи позивача щодо
відсутності належних доказів про
вручення таких документів
уповноваженій особі позивача є
безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується із судом першої
інстанції про те, що у Інспекції на час
проведення перевірки були правові
підстави для проведення позапланової
перевірки діяльності позивача.

Також колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
доводів позивача наведених у позовній
заяві, а в подальшому і в апеляційній
скарзі, щодо відсутності у зверненні
народного депутата України Бойка В.Б.
від 11.10.2013 року №216-к питань, розгляд
яких відноситься до компетенції
Інспекції.

Зокрема, зі змісту звернення народного
депутата України Бойка В.Б. вбачається,
що воно стосується продажу у
торговельній мережі магазинів
побутової техніки «Фокстрот»
контрафактної та не сертифікованої
продукції та ризику, який така
продукція може становити для
споживачів.

Згідно ст.3 Закону №877-V державний
нагляд (контроль) здійснюється за
принципами: пріоритетності безпеки у
питаннях життя і здоров'я людини,
функціонування і розвитку суспільства,
середовища проживання і
життєдіяльності перед будь-якими
іншими інтересами і цілями у сфері
господарської діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону №2735-VI
державний ринковий нагляд - це
діяльність органів ринкового нагляду з
метою забезпечення відповідності
продукції встановленим вимогам, а
також забезпечення відсутності загроз
суспільним інтересам. Встановлені
вимоги - це вимоги щодо нехарчової
продукції та її обігу на ринку України,
встановлені технічними регламентами.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про
підтвердження відповідності» від
17.05.2001 р. №2406-111 (далі - Закон України
№2406-111) визначено поняття сертифікату
відповідності, як документу, який
підтверджує, що продукція, системи
якості, системи управління якістю,
системи екологічного управління,
персонал відповідав встановленим
вимогам конкретного стандарту чи
іншого нормативного документа,
визначеного законодавством.

Також, вказаною нормою визначено
поняття декларації про відповідність,
як документально оформленої в
установленому порядку заяви виробника,
де дається гарантія відповідності
продукції вимогам, встановленим
законодавством, в тому числі і вимогам
щодо безпеки продукції.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції, відповідно до
звернення народного депутата України
Бойка В.Б. від 11.10.2013 року, на вимогу
Генерального прокурора України,
предметом перевірки в магазині
позивача є саме електропобутові товари
щодо відповідності їх вимогам
технічних регламентів, зокрема
стосовно їх безпеки для споживачів і
наявності на вказану продукцію
декларації про відповідність, що є
обов'язковим відповідно до положень:
«Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2009
№785; «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
№1149; «Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009 № 679.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що доводи позивача
про відсутність у зверненні народного
депутата України Бойка В.Б. питань,
розгляд яких відноситься до
компетенції Інспекції, є
необґрунтованими.

Крім того, колегією суддів
враховуються, що зазначення Бойко В.Б.
свого статусу як народного депутата, не
ніуможливлює проведення позапланової
перевірки і не нівелює поняття
звернення, як такого. При цьому,
звернення народного депутата Бойка В.Б.
направлено до Генерального прокурора
України, та перевірка відповідачем
проведена на підставі вимог
Генерального прокурора України за
згодою центрального органу.

Крім того, відповідно ч.5 ст.44 Закону
№2735-VI відповідальність за порушення
інших вимог цього Закону визначається
згідно з законом.

Справи про накладення штрафів за
порушення, визначені цією статтею,
розглядаються керівниками органів
ринкового нагляду або заступниками
таких керівників у межах їх
компетенції. Суми штрафів, що
накладаються органами ринкового
нагляду, перераховуються до Державного
бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій
статті, посадовими особами органів
ринкового нагляду, що виявили
правопорушення, складається протокол,
який разом із поясненнями керівника,
іншої відповідальної посадової особи
та документами, що стосуються справи,
передається посадовим особам,
уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу
ринкового нагляду розглядає справу
протягом 15 днів з дня отримання
відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника
керівника органу ринкового нагляду про
накладення штрафу оформляється
постановою.

Суб'єкт господарювання має сплатити
штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання постанови про його
накладення.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
нарахування суми штрафу за постановою
№000091 здійснено відповідно до п.1 ч. 3
ст.44 Закону №2735-VI.

Зокрема, згідно п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735-VI
до розповсюджувача продукції
застосовуються штрафні санкції у разі
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, - у розмірі від 150 до 250
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від 200 до 350
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п.5 Підрозділу 1 Розділу XX
(Перехідні положення) Податкового
Кодексу України: «Якщо норми інших
законів містять посилання на
неоподатковуваний мінімум до ходів
громадян, то для цілей їх застосування
використовується сума в розмірі 17
гривень, крім норм адміністративного
та кримінального законодавства в
частині кваліфікації адміністративних
або кримінальних правопорушень, для
яких сума неоподатковуваного мінімуму
встановлюється на рівні податкової
соціальної пільги, визначеної
підпунктом 169.1.1 пункту 169. і статті 169
розділу IV цього Кодексу для
відповідного року».

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції про те, що при розгляді
справи та винесені постанови №000091,
відповідач правомірно керувався
Законом України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Колегія суддів також підтримує
висновки суду першої інстанції щодо
обґрунтованості твердження позивача
про невідповідність встановлених
Інспекцією порушень, оскільки
продукція, яка відображена в п.1-4 акті
№000106 досліджувалась спеціалістами
Інспекції із оглядом її супровідних
документів та упакування.

Згідно п.19 Технічного регламенту №785,
національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.11.2001 року №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Згідно п.7, 10 Технічною регламенту № 1149,
перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має
відповідати вимогам, наведеним у
додатку 4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

Водночас позивач не заперечує факту
відсутності національного знаку
відповідності на виробах, що
перевірялись Інспекцією. При цьому,
апелянт обґрунтовуючи свою апеляційну
скаргу вказує на те, що він є
розповсюджувачем продукції, а тому не
несе відповідальності за неналежне
розміщення національного знаку якості
на товарі.

Разом з тим, колегія суддів відзначає,
що відповідно до ч.3 ст.24 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" якщо
розповсюджувач протягом узгодженого з
органом ринкового нагляду строку не
надав йому документи, що містять
інформацію про походження продукції
такий розповсюджувач вважається
особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Водночас, як убачається з матеріалів
справи, перевіркою не було встановлено
особи, що ввела в обіг продукцію. Не
було надано документів, що містять
інформацію про походження продукції, і
суду.

Відтак, у зв'язку із ненаданням
позивачем відповідачу під час
перевірки і станом на час прийняття
рішення документів, що містять
інформацію про походження продукції,
яка перевірялась Інспекцією, колегія
суддів дійшла висновку, що позивач є
особою, що ввела вказану продукцію в
обіг, а відтак несе безпосередню
відповідальність за її відповідність
нормам чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується із судом першої
інстанції про те, що доводи позивача не
спростовують встановлені перевіркою
факти та обставини.

Правильними є також висновки суду
першої інстанції щодо вимоги позивача
про скасування рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 26.11.2013 року №000074, яким позивача
зобов'язано привести продукції
(відображена в позиціях 1-4 Акту №000106) у
відповідність до встановлених вимог.

Зокрема, 27.12.2013 Інспекцією відповідно
до ст.ст.33, 34 Закону України №2735-VI,
прийнято рішення №000028 про внесення
змін до рішення чи скасування рішення,
яким рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 26.11.2013 року
№000074 скасовано. Підставою прийняття
Інспекцією рішення №000028 є виконання
позивачем рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 26.11.2013 №000074.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 квітня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САВ-Дістрибьюшн» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 23.09.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.